РІШЕННЯ

09 грудня 2019 року м.Харків Справа № 913/506/19

Провадження №15/913/506/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноріченське» (вул.Шевченка, буд.36, смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, 92913)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (кв.Гайового, буд.35-А, м.Луганськ, 91021)

про визнання недійсним та скасування рішення комісії та скасування оперативно-господарської санкції

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: Яковлева К.В. адвокат за довіреністю б/н від 12.08.2019;

від відповідача: Григор`єв О.М. адвокат за довіреністю від 04.12.2019 №282.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Красноріченське» (далі ТОВ «Красноріченське») 16.09.2019 звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі ТОВ «ЛЕО») про: визнання недійсним та скасування рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40; скасування оперативно-господарської санкції з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 427 064 грн 18 коп., застосовану до ТОВ «Красноріченське» рішенням комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.09.2018 інспектором енергозбуту Кремінського РЕМ ТОВ «ЛЕО» Мамчуром Павлом Вікторовичем проведено перевірку показань лічильника, за результатами якої складено акт про порушення №002948. Рішенням комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричної енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40, встановлено, що вартість необлікованої електричної енергії за активну електроенергію складає 427 064 грн 18 коп. за 141 468 кВт/год. та застосовано до позивача оперативно-господарську санкцію з нарахування вказаної вартості необлікованої електричної енергії. Позивач вважає недоведеним факт порушення Правил користування електричною енергією, акт про порушення складений з порушенням приписів Правил роздрібного ринку електричної енергії та не може бути підставою для застосування оперативно-господарської санкції: визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Також зазначив, що акт про порушення від 21.09.2018 №002948 містить посилання на пункти Правил користування електричною енергією, які на момент його складення уже не діяли. Акт про порушення та акт-повідомлення №213 про направлення на експертизу лічильника електроенергії містять розбіжності.

Вказав, що ТОВ «Красноріченське» не приймало від ТОВ «ЛЕО» на збереження індикатори впливу фізичних полів за відповідним актом, а в акті заміни засобів обліку електричної енергії/пломбування від 02.10.2017 №054953 відсутня інформація про пломбування та встановлення індикаторів на вказаному лічильнику.

Вважає, що акти проведення експертизи лічильника від 16.10.2018 та від 21.05.2019 не можуть прийматися до уваги, оскільки висновки експертиз містять суперечливі дані, а самі експертні дослідження проведені всупереч вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією не незалежною експертною установою, а зацікавленими представниками відповідача.

Зазначив, що відповідачем порушені строки розгляду акту про порушення.

Крім того, протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення від 17.07.2019 не підписаний головою комісії Чорним В.В. та членом комісії ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.

Ухвалою господарського суду від 19.09.2019 позовну заяву ТОВ «Красноріченське» залишено без руху.

Ухвалою господарського суду від 04.10.2019, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 29.10.2019.

Відповідач відзивом від 18.10.2019 №01-19/2/270 вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що 24.10.2014 між постачальником та споживачем за погодженням сторін на продовження дії договору від 27.09.2013 №519 була укладена додаткова угода №3, якою зміни до п.2.1, пп.2.3.11 п.2.3, пп.3.1.5, пп.3.1.10 п.3.1 ч.3, пп.4.4.4 п.4 ч.4, п.4.6 ч.4 договору не вносились.

Зазначив, що відповідачу встановлено засіб вимірювальної техніки Torgrids М1020/10А/4Т+Р заводський номер 0600015 (далі ЗВТ), який відповідає вимогам стандартів ДСТУ ІЕС 62053-21 2012, ДСТУ ІЕС 62053-23 2012, ТУ У 26.-3850248-001:2015 та має конструктивно вбудований індикатор впливу на електролічильник електромагнітних полів напруженістю більше 10 Вм. Актом технічної перевірки/заміни засобів обліку електричної енергії до 1 000 В/пломбування від 02.10.2017 №054953 було встановлено ЗВТ та передано під підпис на збереження у відповідності до чинного законодавства головного інженера споживача Павленка С.А.

21.09.2018 представниками енергопостачальника на об`єкті відповідача проведено перевірку, під час якої було складено акт про порушення №002948, який підписано головним інженером споживача без зауважень.

Результатами проведення експертиз ЗВТ споживача, актом проведення експертизи лічильника електроенергії від 16.10.2018 №2908 та актом проведення експертизи від 21.05.2019 №3683 визнано, що зниження показників ЗВТ здійснювалось шляхом дії електромагнітного поля. Комісія щодо розгляду акта про порушення від 21.09.2018 №002948 засідала три рази 28.11.2018, 19.06.2019 та 17.07.2019 у зв`язку з вимогами споживача на проведення додаткових експертиз лічильника. Експертизи лічильників проводились за участю державного повірника. В цей період було проведено дві експертизи, які остаточно визнали вплив електромагнітного поля.

Згідно протоколу від 17.07.2019 №40 представник споживача в особі головного інженера ТОВ «Красноріченське» Павленко С.А. протокол засідання комісії та рахунок отримав під особистий підпис.

Ухвалою суду від 29.10.2019, зокрема, відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 25.11.2019.

У відповіді на відзив від 04.11.2019 позивач зазначив, що в акті заміни засобів обліку електричної енергії/пломбування від 02.10.2017 №054953 відсутня інформація про пломбування та встановлення індикаторів на вказаному лічильнику. Більш того, в акті про порушення від 21.09.2018 №002948 перевіряючим зафіксовано відсутність місць, кількість та тавр встановлених пломб (індикаторів) згідно з актом про збереження пломб та/або актом про пломбування індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів.

Відповідач не спростовує у своєму відзиві ту обставину, що вмонтовані в лічильник Torgrids М1020/10А/4Т+Р заводський номер №0600015 індикатори не були належним чином передані позивачу за відповідним актом та не були опломбовані.

Зазначив, що підпис представника Павленка С.А. на акті про порушення свідчить виключно про те, що акт складався в його присутності та він ознайомлений з його змістом. Відсутність зауважень чи пояснень не може бути розцінено як автоматичне визнання споживачем факту порушення, викладеного в акті про порушення.

19.06.2019 відбулося засідання комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ, на якому представники ТОВ «Красноріченське» зазначили про незгоду з виявленим порушенням та наполягали на проведенні додаткової метрологічної експертизи на предмет працездатності пристрою обліку, оскільки протокол від 16.10.2018 №633 та акт від 16.10.2018 №2908 і акт від 21.05.2019 №3683 містять суперечливий висновок, за результатами якого прийнято рішення про перенесення засідання комісії до результатів повторної метрологічної експертизи на 03.07.2019. Рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ оформлене протоколом від 19.06.2019 №34. Проте третя експертиза, на проведенні якої вже наполягав позивач, та що до проведення якої прийнято рішення за протоколом від 19.06.2019 №34, так і не була проведена з причин, що не відомі позивачу.

Проведені експертизи не відповідають вимогам Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 №122, оскільки вони проведені не спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки та без залучення представників Держспоживстандарту.

Враховуючи той факт, що з моменту складання акту про порушення від 21.09.2018 №002948 та проведення експертизи 16.10.2018 минуло більше 60 календарних днів, тому такий акт в силу приписів п.8.2.6 ПРРЕЕ вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Протокол засідання комісії від 17.07.2019 №40 містить недостовірну інформацію про те, що вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення від 21.09.2019 №002948 та складає 417 064 грн 18 коп., але акта від 21.09.2019 позивач не отримував та не підписував.

У запереченнях від 19.11.2019 відповідач зазначив, що твердження позивача щодо відсутності та недоведеності підтвердження факту встановлення, опломбування та передачі на збереження ТОВ «Красноріченське» індикатору дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів не відповідають дійсності та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи

Позивач не скористався своїм правом, передбаченим пп.8.2.5 ПРРЕЕ та п.4.6 договору від 27.09.2013 №519 внести до акту про порушення свої зауваження або пояснення.

Зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту прав не сприяє ефективному відновленню порушеного права та не підлягає судовому розгляду.

У поясненнях від 22.11.2019 позивач зазначив, що нарахування вартості недоврахованої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією, а Господарським процесуальним кодексом України прямо передбачено право сторони оскаржити в судовому порядку застосування до неї оперативно-господарської санкції. Аналіз судової практики господарських судів свідчить, що ними розглядаються як справи про стягнення вартості недоврахованої електроенергії згідно з оперативно-господарською санкцією, так і справи за позовами споживачів про скасування оперативно-господарських санкцій, про визнання недійсними рішень комісій енергопостачальника щодо стягнення вартості недоврахованої електроенергії, визнання недійсним акта про порушення.

У запереченнях від 19.11.2019 щодо клопотання позивача про призначення експертизи відповідач зазначив, що за результатами проведення експертиз ЗВТ споживача, актом проведення експертизи лічильника електроенергії від 16.10.2018 №2908 та актом проведення експертизи від 21.05.2019 №3683 визнано, що зниження показників ЗВТ здійснювалося шляхом дії електромагнітного поля. Комісія щодо розгляду акту про порушення від 21.09.2018 №002948 засідала три рази 28.11.2018, 19.06.2019 та 17.07.2019 у зв`язку з вимогами споживача на проведення додаткових експертиз лічильника. Експертизи лічильників проводились за участю державного повірника. В цей період було проведено дві експертизи лічильника, які остаточно визнали вплив електромагнітного поля, остання експертиза лічильника навіть встановила час дії електромагнітного випромінювання.

Зазначив, що лічильник Torgrids М1020/10А/4Т+Р заводський номер №0600015 відноситься до балансової належності позивача і був придбаний саме споживачем та має конструктивно вбудований індикатор впливу на електролічильник електромагнітних полів напруженістю більше 10 Вм.

У клопотанні позивача відсутня, жодним чином не обґрунтована і не підтверджена причина неможливості надати суду експертний висновок щодо питань, наведених у клопотанні, у строки, встановлені для подання доказів. Також не обґрунтована неможливість направлення позивачем як власником спірного засобу обліку його на експертизу до спеціалізованої установи.

Також вкотре зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2019, зокрема, у задоволенні клопотання позивача від 28.10.2019 про призначення у справі комплексної електротехнічної та трасологічної експертизи відмовлено; у задоволенні клопотання відповідача від 19.11.2019 про закриття провадження у справі відмовлено; продовжено строк проведення підготовчого провадження по 09.12.2019 (включно); закрите підготовче провадження; розгляд справи по суті призначено на 09.12.2019.

У клопотанні від 04.12.2019 про продовження строку проведення підготовчого провадження позивач просив суд продовжити підготовче провадження у справі з метою вчинення дій з забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті та необхідністю надання додаткових доказів, розгляду клопотань.

Також у клопотанні від 03.12.2019 позивач просив призначити у справі судову комплексну електротехнічну та трасологічну експертизи. Зазначив, що для встановлення фактичних даних, а саме: чи мали місце факти втручання позивачем в роботу лічильника заводський номер №0600015 типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р, встановленого на об`єкті позивача, внаслідок чого спрацював індикатор електромагнітного поля? Чи призвели факти втручання в роботу вказаного лічильника, інших дій споживача до зміни показів приладів обліку (до заниження показань обліку електричної енергії) є потреба у спеціальних знаннях та висновок експерта інші засоби доказування замінити не можуть.

У клопотанні від 04.12.2019 про передачу справи за виключною підсудністю позивач просив передати матеріали справи №913/506/19 за виключною підсудністю для розгляду тим судом, у провадженні якого перебуває справа №913/567/19 про банкрутство ТОВ «ЛЕО».

У клопотанні від 05.12.2019 №01-19/2/3 відповідач просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

27.09.2013 між ТОВ «ЛЕО» (відповідач, постачальник) та ТОВ «Красноріченське» (позивач, споживач) укладений договір №519 про постачання електричної енергії, за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною дозволеною потужністю 329,0 кВт, величини якої по кожному об`єкту зазначені у додатку до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною. Точка (точки) продажу електричної енергії: виробнича база смт Красноріченське вул.Шевченка, 36, ув.№1 та ув.№2 на з`єднувачі прохідних ізоляторів повітряної лінії 10 кВ №13 із зовнішньої сторони закритих розподільчих пристроїв в ТП 1303А та ТП1302А. Загальна приєднана потужність у точці (точках) підключення становить 584,2 кВт. Величини приєднаної потужності по кожному об`єкту визначені на підставі номінальної потужності приєднаних до електричної мережі струмоприймачів та трансформаторів споживача. Величини приєднаної потужності по кожному об`єкту зазначені у додатку «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача» (п.1 договору).

Відповідно до пп.3.1.6 п.3.1 договору постачальник має право на безперешкодний доступ до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів (систем) обліку електричної енергії, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та технічної перевірки засобів обліку споживача, а також для виконання відключення, обмеження та інших робіт відповідно до договору.

Згідно з п.3.1.10 постачальник має право на складання актів про порушення споживачем ПКЕЕ, актів про невідповідність дій (бездіяльність) споживача умовам договору та про порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

21.09.2018 інспектором енергозбуту Кремінського РЕМ ТОВ «ЛЕО» Мамчуром П.В. проведено перевірку показань лічильника на об`єкті відповідача, за результатами якої складено акт про порушення №002948, у якому зазначено наступне: «Перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: с.Красноріченське, в.Шевченко, 36, порушив ПКЕЕ п.10.2.9, п.6.40. Діє споживача, які привели до зміни показань розрахункового приладу обліку ел.енергії (використання генератора електромагнітного випромінювання). На дисплеї приладу обліку зафіксовано індикатор електромагнітного поля «».

В акті про порушення також зафіксовано, що «Відомості про прилади обліку електричної енергії споживача на дату складання акта: Заводський номер 0600015, тип - Torgrids М1020/10А/4Т+Р, рік випуску 2017, клас точності 1,0. Місце, кількість та тавро встановлених пломб (ідентифікаторів) згідно з актом про збереження пломб та/або актом про пломбування, їх стан: Постачальника електричної енергії: кожух №14617139 не порушена; клемна кришка №14614140 не порушена, знята; шафа обліку №14617141 не порушена, знята. Ідентифікаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного або електромагнітного полів: відсутні».

У той же день складений акт технічної перевірки/заміни засобів обліку електричної енергії до 1000 В/пломбування від 21.09.2018 №064114, яким зафіксовано, що пристрій обліку змонтований без скруток, пайок, пошкодження ізоляції.

21.09.2018 складений акт про пломбування, згідно якого в поліетиленовий пакет вкладено на опломбовано Torgrids М1020/10А/4Т+Р №0600015, що вилучено у споживача ТОВ «Красноріченське».

Також 21.09.2018 складено акт-повідомлення №213 про направлення на експертизу лічильника електроенергії до Лисичанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з метою підтвердження впливу на прибор обліку магнітними полями для зменшення показників.

16.10.2018 комісією ТОВ «ЛЕО» було проведено експертизу лічильника типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р заводський номер №0600015, про що складено відповідний акт №2908.

В акті, зокрема, зазначено що «Пломба лічильника не пошкоджена, пломба енергопостачальної організації №14617139, №14617140, №14617141 не пошкоджені. Інші зауваження: прилад обліку працює в межах метрологічних характеристик. На РКІ відображається індикатор електромагнітного поля. Висновок: за результатами проведеної експертизи лічильник №0600015 типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р дата повірки ІІІ квартал 2017 року визнано непридатним для подальшої експлуатації. Заниження показників лічильника здійснювалося таким чином: вплив електромагнітним полем. Експертна повірка проводилась. Результати експертної повірки наведені у висновку від 16.10.2018 №633, що додаються».

Згідно протоколу експертної повірки лічильника електричної енергії від 16.10.2018 №633 цей же лічильник №0600015 типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р визнано придатним до експлуатації.

28.11.2018 відбулось засідання комісії Кремінського РЕМ ТОВ «ЛЕО», на якому прийнято рішення, оформлене протоколом від 28.11.2018 №36, перенести засідання комісії до результатів повторної експертизи.

10.05.2019 представником Рубіжанського РЕМ Мамчуром П.В. складений акт-повідомлення №305 про направлення на експертизу лічильника електроенергії (повторної), у якому зазначено, що лічильник №0600015 типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р підлягає проведенню експертизи в Лисичанському РЕМ ТОВ «ЛЕО» з метою підтвердження впливу на прибор обліку для зменшення показників.

21.05.2019 Лисичанським РЕМ ТОВ «ЛЕО» проведено експертизу лічильника №0600015 типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р, про що складено відповідний акт №3683 (повторно) проведення експертизи лічильника електроенергії.

За результатами експертизи лічильник №0600015 типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р визнано непридатним для подальшої експлуатації. Зазначено, що заниження показів лічильника здійснювалось шляхом дії електромагнітного поля.

19.06.2019 відбулось засідання комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ з розгляду акта від 21.09.2018 №002948, оформлене протоколом №34, за результатами якого прийняте рішення про перенесення засідання до результатів повторної метрологічної експертизи на 03.07.2019.

17.07.2019 відбулось засідання комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ з розгляду акта від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом №40, на якому вирішено, що вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення від 21.09.2018 №002948 та складає 427 064 грн 18 коп. за 141 468 кВт./год.

Позивач не погодився із застосуванням до нього оперативно-господарської санкції як нарахування вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 427 064 грн 18 коп. та звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно з нормами ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст.625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України, ч.1 ст.173 Господарського кодексу України).

Між сторонами існують правовідносини щодо постачання електричної енергії за договором від 27.09.2013 №519.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У ч.ч.1, 2 ст.235 ГК України визначено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання (ч.1 ст.237 ГК України).

Суд зауважує, що вирішуючи спір про застосування енергопостачальником до споживача електричної енергії оперативно-господарської санкції у вигляді стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил, слід дослідити обставини щодо вчинення споживачем такого порушення.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 12.11.2019 (справа №908/2039/17), які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, які набули чинності 19.04.2018, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562 (далі - Методика), яка втратила чинність 27.07.2019.

В ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» дається визначення оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до п.1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 1.2.3 ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи не має права відмовити в розподілі (передачі) електричної енергії електропостачальникам та споживачам до межі балансової належності їх електроустановок, у приєднанні до його мереж інших операторів системи, у тому числі оператора малої системи розподілу, або інших замовників послуги приєднання до електричних мереж за умови дотримання ними вимог законодавства України, зокрема законодавства у сфері енергетики.

Згідно з п.1.2.7 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

З огляду на викладене, у правовідносинах, що склалися між сторонами ТОВ «ЛЕО» є оператором системи розподілу та електропостачальником, а ТОВ «Красноріченське» - споживачем.

Відносно доводів позивача щодо фіксації факту порушення суд зазначає наступне.

Згідно з п.1.1.2 ПРРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до п.8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Як зазначено в акті про порушення від 21.09.2018 №002948 (а.с.34), складеного інспектором енергозбуту Кремінського РЕМ Мамчуром П.В., перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: с.Красноріченське, в.Шевченко, 36, порушив ПКЕЕ п.6.40, п.10.2.9. Зазначено, що дії споживача, які призвели до зміни показань розрахункового приладу обліку електричної енергії (використання генератора електромагнітного випромінювання). На дисплеї приладу обліку зафіксовано індикатор електромагнітного поля «».

Суд зауважує, що Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 втратили чинність 11.06.2018 на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, а тому погоджується з доводами позивача про безпідставність посилання інспектором Кремінського РЕМ Мамчуром П.В. на їх положення під час здійснення перевірки.

За оцінкою суду в акті про порушення від 21.09.2018 №002948 відповідач фактично поставив у вину позивачеві порушення пунктів ПКЕЕ, які на той момент утратили силу. Порушень чинних на момент його складання ПРРЕЕ зазначений акт не фіксує, а отже він не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення ПРРЕЕ.

Судом відхиляють доводи відповідача про те, що при складенні акта про порушенні він керувався умовами договору від 27.09.2013 №519 (п.2.1), відповідно до якого сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, оскільки, як уже зазначалось судом, на момент складення акту про порушення вони втратили чинність, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме приписи ПРРЕЕ як нормативного акта у сфері електроенергетики, а не договору, який не відповідає цим правилам.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що в акті про порушення не зазначений зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти ПРРЕЕ у відповідності до п.8.2.5 ПРРЕЕ.

Відносно доводів позивача про неточності, які зазначені в акті про порушення та акті-повідомленні від 21.09.2018 №213 про направлення на експертизу лічильника електроенергії суд зазначає наступне.

У акті-повідомленні від 21.09.2018 №213 про направлення на експертизу лічильника електроенергії вказано, що лічильник №0600015 типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р підлягає проведенню експертизи з метою підтвердження впливу на прилад обліку магнітними полями для зменшення показань.

У той же час, згідно паспорту лічильника електричної енергії типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р заводський номер №0600015 (а.с.32-33) на рідкокристалічному індикаторі (далі РК-індикатор) лічильника можуть бути відображені символи, представлені в додатку Б, роз`яснення щодо умов відображення символів наведені в таблиці 2.2 «Умови відображення символів на РК-індикаторі»: «» - індикатор електромагнітного поля спрацьовує при напруженості поля більше 10В/м, мигання індикатора свідчить про вплив електромагнітним полем на лічильник у даний момент; «?» - індикатор магнітного поля спрацьовує при постійному магнітному полі 100 мТл або при змінному магнітному полі 30 мТл, мигання індикатора свідчить про вплив магнітним полем на лічильник у даний момент.

У акті про порушення від 21.09.2018 вказано про вплив електромагнітного випромінювання та зроблене посилання на відображення на лічильнику символу «», а в акті-повідомленні про направлення на експертизу лічильна зазначено про вплив на прилад обліку магнітними полями.

Суд зазначає, що повідомлення про направлення на експертизу це проміжний документ, який не тягне жодних наслідків. Між актом перевірки і актами експертизи у цій частині суперечностей немає, тому цей довід позивача судом відхиляється.

Згідно з пп.3 п.2.1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення,

складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Як зазначив позивач, за змістом вказаного пункту складом порушення має бути вчинення дій споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку. А сам факт фіксації індикатором може слугувати лише доказом вчинення таких дій, але не є окремою та достатньою кваліфікацією такого порушення.

Суд відхиляє вказані доводи позивача, оскільки у акті про порушення від 21.09.2018 вказано дії споживача, які призвели до зміни показань розрахункового приладу обліку електричної енергії використання генератора електромагнітного випромінювання.

Відносно доводів позивача про те, що він не приймав від ТОВ «ЛЕО» на збереження індикаторів за відповідним актом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до ч.3 п.2.1 Методики індикатори мають бути сертифіковані (атестовані у разі встановлення приладів обліку з вмонтованим індикатором) в установленому порядку та мають фіксувати вплив на прилад обліку електричної енергії полів, силові характеристики яких перевищують такі порогові значення: для постійних магнітних полів - 100 мТл; для змінних магнітних полів - 30 мТл; для електричних полів - 5 кВ. Факт установлення індикаторів має бути зазначений в акті про пломбування або в іншому документі, що підтверджує факт установлення таких індикаторів на приладах обліку та передачу цих приладів обліку, пломб та індикаторів на збереження, який

складається в двох примірниках представниками енергопостачальника в присутності споживача (власника об`єкта або наймача) або повноваженої ним особи та підписується ними.

Згідно з п.8.4.3 ПРРЕЕ оператором системи з метою запобігання розкраданню електричної енергії можуть бути встановлені індикатори на лічильники електричної енергії споживача. Індикатори встановлюються споживачу безоплатно. Індикатори мають бути сертифіковані (атестовані у разі встановлення лічильників із вмонтованим індикатором) в установленому порядку та мають фіксувати вплив на лічильник полів, силові характеристики яких перевищують такі порогові значення: для постійних магнітних полів - 100 мТл; для змінних магнітних полів - 30 мТл; для електричних полів - 5 кВ. На вимогу споживача електричної енергії під час встановлення представниками оператора системи індикаторів на лічильники або лічильників із вмонтованими індикаторами мають надаватися копії сертифіката про сертифікацію та/або свідоцтва про атестацію цих індикаторів або лічильників із вмонтованими індикаторами. Факт установлення індикаторів та їх стан мають бути зафіксовані в акті про пломбування або в іншому документі, що підтверджує факт установлення таких індикаторів на/у лічильниках (у тому числі передбачених виробником лічильника), відповідність їх стану (неспрацьований) та передачу цих лічильників, пломб та індикаторів на збереження, який складається у двох примірниках представниками оператора системи у присутності споживача (власника або користувача об`єкта) або уповноваженої ним особи та підписується ними.

У листі від 16.12.2013 № 9151/26/47-13 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики зазначено, що на вимогу споживача електричної енергії під час встановлення представниками енергопостачальника індикаторів на прилад обліку на такі індикатори або прилади обліку (у разі встановлення приладів обліку з вмонтованим індикатором) мають надаватися копії сертифіката про сертифікацію та/або свідоцтва про атестацію цих індикаторів або приладів обліку. Згідно з положеннями пункту 2.1 Методики індикатори мають бути сертифіковані (атестовані у разі встановлення приладів обліку з вмонтованим індикатором) в установленому порядку та мають фіксувати вплив на прилад обліку електричної енергії полів, силові характеристики яких перевищують такі порогові значення: для постійних магнітних полів - 100 мТл; для змінних магнітних полів - 30 мТл; для електричних полів - 5 кВ. Таким чином, індикатори, які вмонтовані в прилади обліку, мають бути атестовані в установленому порядку разом з цими приладами обліку. Відповідно абзацу п`ятнадцятого пункту 2.1 Методики факт установлення індикаторів має бути зазначений в акті про пломбування або в іншому документі, що підтверджує факт установлення таких індикаторів на приладах обліку та передачу цих приладів обліку, пломб та індикаторів на збереження, який складається в двох примірниках представниками енергопостачальника в присутності споживача (власника об`єкта або наймача) або уповноваженої ним особи та підписується ними. Разом з тим згідно з пунктом 3.3 Правил відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Отже, факт установлення індикатора, зокрема, в приладі обліку має бути зазначений в акті про пломбування або в іншому документі, що підтверджує факт установлення індикатора у приладі обліку та передачу цього приладу обліку, а також вмонтованого в ньому індикатора на збереження.

Суд зауважує, що сертифікація (атестація) індикаторів є обов`язковою умовою їх допуску до використання в приладах обліку.

При розгляді вказаного доводу позивача суд виходить із того, що, як зазначив відповідач та це не спростовано позивачем, прилад обліку електричної енергії - лічильник типу Torgrids М1020/10А/4Т+Р заводський номер №0600015 був придбаний ТОВ «Красноріченське» і відповідно до паспорту має вмонтований індикатор дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів.

У свідоцтві про приймання і введення до експлуатації лічильника (а.с.32) зазначено, що лічильник електричної енергії трифазний Torgrids М1020/10А/4Т+Р відповідає ДСТУ ІЕС 62053-21:2012, ДСТУ ІЕС 62053-23:2012, технічним умовам ТУ У 26.5-1:2015, та міститься відтиск повірочного тавра.

Таким чином. суд приходить до висновку про те, що лічильник Torgrids М1020/10А/4Т+Р, який належить позивачеві, відповідає технічним умовам, а вмонтований у нього індикатор є належним засобом фіксації впливу дії електромагнітних полів.

Доказів того, що вмонтований у лічильник Torgrids М1020/10А/4Т+Р індикатор не пройшов атестацію або його експлуатація суперечить діючим нормам ДСТУ позивачем не надано, з огляду на що вказані доводи позивача судом відхиляються.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Посилання відповідача на роз`яснення, викладені в листі від 21.10.2013 №25-16/46 Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», судом до уваги не приймаються, оскільки ТОВ «ЛЕО» не надано суду вказаний лист, а тому і з`ясувати його зміст не вбачається можливим.

Посилання позивача на п.3.32 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, судом не приймається до уваги, оскільки на момент складання акта від 03.07.2018 №061629 (а.с.31) технічної перевірки/заміни засобів обліку електричної енергії до 1000В/пломбування вказані Правила втратили чинність (11.06.2018).

Відносно доводів позивача щодо правомірності проведення ТОВ «ЛЕО» експертизи приладу обліку електричної енергії суд зазначає наступне.

Абзацами 1, 2 п.8.4.4 ПРРЕЕ передбачено, що факт пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, крім випадків спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів), має бути підтверджений експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства (далі - експертиза). До отримання оператором системи результатів експертизи положення цієї глави не застосовуються для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, за винятком випадків, передбачених цим пунктом. Для забезпечення проведення експертизи оператор системи має зняти, упакувати, опломбувати та направити на експертизу пломби та/або засоби вимірювальної техніки, а також інші технічні засоби, якими здійснювалося втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (за наявності). Якщо оператором системи до моменту передачі засобів вимірювальної техніки, індикаторів та/або пломб на експертизу пошкоджено упаковку та/або пломби, встановлені на ній, положення цієї глави не застосовуються.

Згідно з абз.5 п.8.4.4 ПРРЕЕ у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 2-4 пункту 8.4.2 цієї глави (у частині відсутності засобів вимірювальної техніки, пломб, індикаторів та фіксації впливу фізичних полів індикатором), обсяг та вартість необлікованої електричної енергії визначається оператором системи відповідно до положень цієї глави без проведення відповідної експертизи.

Суд зауважує, що в акті про порушення від 21.09.2018 №002948 відсутнє посилання на порушення п.8.4.2 ПРРЕЕ, але зазначені в ньому обставини відповідають порушенню, передбаченому пп.4 п.8.4.2 ПРРЕЕ, а саме фіксація індикаторами впливу на лічильник електричної енергії постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - фіксація індикаторами впливу фізичних полів), пошкодження або відсутність індикаторів (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує факт встановлення та передачі на збереження індикаторів).

Ураховуючи положення абз.5 п.8.4.4 ПРРЕЕ проведення відповідної експертизи у такому випадку не вимагалось.

Абзацом 7 п.8.4.4 ПРРЕЕ передбачено, що якщо власником лічильника є оператор системи, споживач має право протягом 50 календарних днів з дня виявлення представниками оператора системи факту спрацювання індикатора, який схемотехнічно вмонтований у лічильник, звернутися до оператора системи із заявою про направлення лічильника на експертизу (обстеження). Оператор системи має протягом 7 робочих днів від дня отримання заяви споживача направити лічильник на експертизу (обстеження). Якщо за результатами експертизи (обстеження) підтверджено спрацювання індикатора через вплив на лічильник фізичних полів, споживач відшкодовує оператору системи витрати на проведення експертизи (обстеження) лічильника.

Доказів того, що споживач заперечив або висловив незгоду з фактом впливу на лічильник електричної енергії фізичними полями, зафіксованим індикатором, відповідачем не надано. У акті про порушення від 21.09.2018 №002948 такої незгоди не зафіксовано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що проведення експертизи ініційовано саме ТОВ «ЛЕО» без будь-яких для того підстав.

Відповідно до абз.18 п.1.1.2 п.1 ПРРЕЕ експертиза засобу комерційного обліку - комплекс заходів, які здійснюються з метою отримання даних щодо цілісності пломб, якими опломбовується засіб комерційного обліку, їх відповідності пломбам заінтересованих організацій, відповідності засобу комерційного обліку метрологічним характеристикам та умовам експлуатації.

Згідно з п.3 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 №122 (далі Порядок №122) факти пошкодження приладів (систем) обліку, пломб на приладах, а також факти втручання в їх роботу, що призвели до заниження показань, встановлюються спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.

У акті від 16.10.2018 №2908 проведення експертизи лічильника електроенергії (а.с.39) вказано, що експертиза проведена комісією ТОВ «ЛЕО» у складі: начальника СЗО Журавльова В.С. голова комісії, та членів комісії інженера 1 кат. СЗО Немчинової Н.С., спеціаліста 1 кат. ГЕБ Терехова А.М.

У акті від 21.05.2019 №3683 (повторно) проведення експертизи лічильника електроенергії (а.с.43) вказано, що експертиза проведена комісією ТОВ «ЛЕО» у складі: начальника СЗО Журавльова В.С. голова комісії, та членів комісії інженера 1 кат. СЗО Немчинової Н.С., спеціаліста 1 кат. ГЕБ Терехова А.М.

Зазначені акти проведення експертизи судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем не надано доказів того, що ТОВ «ЛЕО» є спеціалізованою організацією (підприємством) в розумінні п.3 Порядку №122 та не надано доказів, що експертизи проводились із залученням представників Держспоживстандарту.

Доказів на підтвердження доводів ТОВ «ЛЕО» про те, що експертизи лічильників проводились за участю державного повірника відповідачем суду не надано.

В актах проведення експертизи лічильника від 16.10.2018 №2908 та від 21.05.2019 №3683 прізвище, ім`я та по-батькові державного повірника ДП «Луганськстандартметрологія» відсутні, хоча у відповідній графі зазначено, що експертиза проводилась за участю державного повірника ДП «Луганськстандартметрологія», як і відсутній відповідний підпис вказаної особи, з огляду на що зазначені акти експертиз не приймаються судом до уваги як належні докази вчинення порушення позивачем.

Посилання відповідача на висновки експертної повірки, викладені в протоколі від 16.10.2018 №633 (а.с.40), складеного представником Держспоживстандарту Теслею Є.О., судом відхиляються, тому що державний повірник брав участь виключно у повірці лічильника, а не у фіксації впливу на лічильник електромагнітного поля.

Відносно доводів позивача щодо дотримання строків розгляду акту про порушення суд зазначає наступне.

Суд відзначає, що Акт про порушення був складений відповідачем 21.09.2018, у той час як рішення за вказаним порушенням було прийняте лише 17.07.2019.

Абзацом 7 п.8.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Суд зауважує, що між складенням акту про порушення та прийняттям відповідного рішення пройшло майже 10 місяців. Між тим, за вище наданою оцінкою суду, експертні дослідження лічильника були проведені безпідставно та виключно з ініціативи відповідача. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Поважності причин розгляду акта не у строки, передбачені п.8.2.6 ПРРЕЕ, відповідачем не наведено та судом не встановлено.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що в силу приписів п.8.2.6 ПРРЕЕ акт про порушення від 21.09.2018 №002948 вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Відносно доводів позивача про те, що протокол засідання комісії від 17.07.2019 №40 не містить підпису голови комісії Чорного В.В. та члена комісії Григор`єва ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Абзацом 2 п.8.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

У протоколі від 17.07.2019 №40 зазначено, що у засіданні комісії з розгляду акту про порушення приймали участь голова комісії начальник Рубіжанського РЕМ Чорний В.В., заступник голови начальник групи правового забезпечення Рубіжанського РЕМ Рибцев А.П., члени комісії ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник споживача директор ТОВ «Красноріченське» Бараньков І.М.

Як встановлено судом, указаний протокол не підписаний головою комісії Чорним В.В. та членом комісії ОСОБА_1 .

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, на засіданні комісії були присутні 4 уповноважених представника оператора системи, які і підписали вказаний протокол.

Таким чином, суд виходить із того, що засідання комісії відбулось за участю повноважного складу і протокол був підписаний членами комісії, які приймали участь у цьому засіданні.

З огляду на викладене судом відхиляються вказані доводи позивача.

Доводи позивача про те, що у протоколі від 17.07.2019 №40 є неточності в даті складання акта про порушення, судом відхиляються, оскільки вони не впливають на суть виявленого порушення та на законність прийнятого рішення, а пояснюються виключно допущеною опискою.

З урахуванням викладеного, господарський суд приходить до висновку, що наведені вище допущені відповідачем порушення законодавства у сфері електроенергетики у частині дотримання порядку встановлення та розгляду порушень споживачем ПРРЕЕ унеможливлюють притягнення відповідача до господарської відповідальності у вигляді нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Красноріченське» про визнання недійсним рішення відповідача від 17.07.2019, оформленого протоколом №40, та скасування застосованої зазначеним рішенням до відповідача оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості необлікованої електричної енергії підлягають задоволенню.

При цьому суд відзначає, що відповідно до абз.4 п.2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» вимоги про визнання акта державного чи іншого органу протиправним та про його скасування за своєю правовою природою тотожні вимогам відповідно про визнання його незаконним та про визнання його недійсним.

У позовній заяві позивачем одночасно заявлено вимоги і про визнання недійсним рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом від 17.07.2019 №40, і про його скасування.

Суд зауважує, що, визнаючи дане рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту недійсним, не вбачає потреби у його додатковому скасуванні, оскільки ці способи захисту за своїм змістом є ідентичними.

Відносно клопотання позивача від 04.12.2019 про продовження строку проведення підготовчого провадження суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з ч.3 ст.177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У відповідності до ч.2 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2019, зокрема, з ініціативи суду було продовжено строк проведення підготовчого провадження по 09.12.2019 (включно) та закрите підготовче провадження.

Суд наголошує, що можливості продовження строку проведення підготовчого провадження після його закриття процесуальним законодавством не передбачено.

Отже, у задоволенні вказаного клопотання у судовому засіданні 09.12.2019 було відмовлено.

Відносно клопотання позивача від 03.12.2019 про призначення комплексної судової електротехнічної та трасологічної експертизи суд зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Частиною 2 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

До позовної заяви ТОВ «Красноріченське» клопотання про призначення експертизи не подавалось.

Суд зауважує, що в порушення вказаного припису клопотання про призначення експертизи заявлене позивачем не разом із позовною заявою, без наведення поважності причин для цього.

Отже, у задоволення вказаного клопотання у судовому засіданні 09.12.2019 було відмовлено.

Відносно клопотання позивача від 04.12.2019 про передачу справи №913/506/19 за виключною підсудністю для розгляду тим судом, в провадженні якого перебуває справа №913/657/19 про банкрутство боржника (відповідача) суд зазначає наступне.

Згідно відомостей з програми автоматизованого документообігу Господарського суду Луганської області «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що у провадженні перебуває справа №913/657/19 за заявою боржника ТОВ «ЛЕО» про банкрутство. Ухвалою від 18.10.2019, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЛЕО»; введено процедуру розпорядження майном боржника на 115 календарних днів.

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи наведене, Кодекс України з процедур банкрутства введено в дію з 21.10.2019.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»

В обґрунтування клопотання позивач посилається на приписи ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Суд зауважує, що приписи ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються до справ, провадження у яких ще не було відкрито на момент введення в дію Кодекс України з процедур банкрутства (21.10.2019).

У справі №913/506/19 провадження у справі відкрито ухвалою від 19.09.2019, тобто до введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на що застосуванню підлягають приписи ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, якою передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Суд зазначає, що вимога позивача про скасування оперативно-господарської санкції з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 427 064 грн 18 коп., шляхом визнання недійсним та скасування рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричної енергією, оформленого протоколом від 17.07.2019 №40, яким відповідачем і була застосована вказана оперативно-господарська санкція, не є майновою, не стосується майна боржника, з огляду на що справа не підлягає передачі для розгляду в порядку виключної підсудності.

Отже, у задоволення вказаного клопотання у судовому засіданні 09.12.2019 було відмовлено.

Відносно клопотання відповідача від 05.12.2019 №01-19/2/318 про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В частинах 1, 2 ст.235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Пунктом 10 ч.1 ст.20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Позивачем за позовом заявлено фактично одну вимогу про скасування оперативно-господарської санкції з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 427 064 грн 18 коп., шляхом визнання недійсним та скасування рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричної енергією, оформленого протоколом від 17.07.2019 №40, яким відповідачем і була застосована вказана оперативно-господарська санкція.

Вказана вимога підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Надана відповідачем постанова Великої Палати Верховного суду від 06.02.2019 у справі №522/12901/17-ц не є релевантною до правовідносин сторін у даній справі, оскільки предметом розгляду у справі №522/12901/17-ц були вимоги про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, у той час як предметом розгляду у даній справі є вимога про скасування оперативно-господарської санкції.

Отже, у задоволення вказаного клопотання у судовому засіданні 09.12.2019 було відмовлено.

Судовий збір у сумі 1 921 грн 00 коп. покладається на відповідача згідно зі ст.129 ГПК України.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

До заяви про усунення недоліків від 30.09.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Красноріченське» був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого позивачем, понесені судові витрати - 1 921 грн 00 коп. (сплачений судовий збір) та витрати, що будуть понесені протягом розгляду справи - 15 017 грн 50 коп.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У судовому засіданні 09.12.2019 представником позивача до закінчення судових дебатів зроблено усну заяву про те, що позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази понесення судових витрат у справі.

З огляду на викладене, питання про розподіл судових витрат на надання професійної правничої допомоги буде вирішено судом за наслідками надання позивачем доказів їх понесення.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236 238, 240 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноріченське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40.

3. Скасувати оперативно-господарську санкцію з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 427 064 грн 18 коп., застосовану до ТОВ «Красноріченське» рішенням комісії Кремінської дільниці Рубіжанського РЕМ ТОВ «ЛЕО» з розгляду акту від 21.09.2018 №002948 про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом від 17.07.2019 №40.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», кв.Гайового, б.35А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Красноріченське», вул.Шевченка, буд.36, смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, 92913, ідентифікаційний код 32974043, судовий збір у сумі 1 921 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Красноріченське» (вул.Шевченка, буд.36, смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, 92913, ідентифікаційний код 32974043).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (кв.Гайового, б.35А, м.Луганськ, ідентифікаційний код 31443937).

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.12.2019.

Суддя С. Смола