УХВАЛА

м. Київ

12.12.2019Справа № 910/17289/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (Волинська обл., село Тарасове) до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (м. Київ) про визнання вимог такими, що акцептовані, зобов`язання включити вимоги до реєстру, визнання права застави таким, що припинено, зобов`язання погасити кредиторські вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про визнання вимог такими, що акцептовані, зобов`язання включити вимоги до реєстру, визнання права застави таким, що припинено, зобов`язання погасити кредиторські вимоги.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, позивачем не дотримано вимог п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві відсутні зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Так, згідно переліку додатків до позовної заяви подано письмові докази у копіях, проте при цьому не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів відповідних письмових доказів.

У п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не містить підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач в прохальній частині позовної заяви не вказує конкретної суми, на яку він просить суд зобов`язати відповідача погасити кредиторські вимоги позивача (п. 3 прохальної частини позовної заяви).

Разом з тим, предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем до матеріалів позовної заяви подано непридатні для читання копії всіх договорів і додаткових угод до них.

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, позивачем в якості додатків до позовної заяви додано копії письмових доказів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому суд відзначає, що не є доказом засвідчення копій документів належним чином, загальний напис на зворотньому боці пакету документів, оскільки даний напис не свідчить про засвідчення того, що кожна з поданих копій відповідає оригіналу, про що свідчить напис, передбачений пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак позивачем не вказано способу захисту його прав.

При цьому позивачем не обґрунтовано суб`єктної та предметної юрисдикції господарського суду за поданою позовною заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як вбачається зі змісту позовних вимог у даній справі, позивач просить суд визнати його кредиторські вимоги на суму 1.278.664,46 грн та 1.278.664,46 грн. такими що акцептовані та включити їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Отже, позовна вимога про визнання кредиторських вимог позивача є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з визнанням прав на грошову суму, а отже ця вимога має вартісну оцінку. Вимоги ж позивача про зобов`язання відповідача включити кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог є вимогою немайнового характеру.

Вимоги про визнання припиненим права застави за чотирма договорами є окремими вимогами немайнового характеру за кожним з договорів.

Вимога про зобов`язання погасити кредиторські вимоги, як вище встановлено судом, не містить конкретної суми, а тому після її визначення позивач зобов`язаний сплатити судовий збір як за вимогу майнового характеру виходячи з визначеної суми.

Внаслідок вказаного в сукупності позовна заява підлягає залишенню без руху.

При встановленні строку на усунення недоліків судом враховано приписи ч. 1 ст. 74 та ч. 3 ст. 13 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву.

2. Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви три дні з дня вручення цієї ухвали на адресу адвоката позивача Зарубицької Вероніки Олександрівни в місті Києві, встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання заяви із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- подання до суду письмової заяви, яка буде містити: підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- викладення позовних вимог по п. 3 прохальної частини позовної заяви чітко і безумовно;

- подання придатних для читання копії всіх договорів і додаткових угод до них доданих до позовної заяви № б/н від 06.12.19.;

- надання копій письмових доказів, засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством;

- надати письмову заяву в якій вказати та обґрунтувати способи захисту прав позивача;

- подання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі;

- обґрунтування суб`єктної та предметної юрисдикції господарського суду за поданою позовною заявою.

3. Ухвала набрала законної сили 12.12.19. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко