ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. м. Київ Справа№ 910/17476/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 28.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (повний текст ухвали складено 27.03.2019)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про визнання наказу від 06.09.2018 по справі № 910/17476/16 таким, що не підлягає виконанню

у справі № 910/17476/16 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

третя особа: Акціонерне товариство "Укртрансгаз"

про стягнення 18 632 875,20 грн.

В судовому засіданні 28.11.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/17476/16 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про визнання наказу від 06.09.2018 по справі №910/17476/16 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, відповідач 08.04.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 06.09.2018, який було видано на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016. Витребувати у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Крайчинського Сергія Станіславовича оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2018. Зупинити стягнення за наказом Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі №910/17476/16 до розгляду по суті заяви про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права.

Апелянт вважає, що наказ Господарського суду м. Києва від 06.09.2018 у справі №910/17476/16 не підлягає виконанню у зв`язку з частковою сплатою ТОВ «Енергетична нафтогазова компанія» сум, зазначених в наказі, на підставі договорів поруки.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача 24.09.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 у справі №910/17476/16 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 31.10.2019.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, апеляційна скарга передана на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 колегією суддів у визначеному складі відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 28.11.2019.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 28.11.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 06.09.2018, який було видано на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016.

У задоволенні клопотання апелянта про витребування у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Крайчинського Сергія Станіславовича оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 судом відмовлено з підстав його необґрунтованості.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 28.11.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції 28.11.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів оскарження, Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 18 640 393, 46 грн., у тому числі 14 955 000, 00 грн. основного боргу, 1 495 600,00 грн. штрафу, 1 991 188, 00 грн. пені, 26 376, 79 грн. інфляційних втрат та 172 328, 28 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №910/17476/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз - Альянс" на користь Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" 14 955 001,00 грн. заборгованості, 1 475 500,10 грн. штрафу, 172 328,28 грн. 3 % річних, 18 858,43 грн. інфляційних втрат. В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №910/17476/16 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 у справі № 910/17476/16 - 06.09.2018 видано наказ.

Постановою Верховного Суду від 01.11.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2018 у справі № 910/17476/16 залишено без змін.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича від 19.09.2018 було відкрито виконавче провадження ВП№57255801 на підставі наказу № 910/17476/16, виданого Господарським судом м. Києва 06.09.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича у справі № 910/17476/16 з винесення постанови у ВП №57255801 про арешт коштів боржника від 19.09.2018 в частині накладення арешту на вказані скаржником рахунки, відмовлено повністю.

29.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" подало заяву про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі № 910/17476/16 таким, що не підлягає виконанню.

У своїй заяві боржник зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 у справі № 910/17476/16 виконано. В якості доказів, що підтверджують виконання рішення суду, ТОВ "Нафтогаз-Альянс" долучило копії платіжних доручень № 539 від 11.08.2017 на суму 332 000, 00 грн., №563 від 21.09.2017 на суму 176 000, 00 грн., № 575 від 28.09.2017 на суму 150 000, 00 грн., № 638 від 01.11.2017 на суму 60 000, 00 грн., № 641 від 03.11.2017 на суму 60 000, 00 грн., № L814 від 07.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 703 від 12.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 704 від 13.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 705 від 14.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 705 від 14.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 707 від 15.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 708 від 16.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 710 від 19.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 712 від 20.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 714 від 21.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 9 від 21.02.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 717 від 01.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 719 від 05.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 721 від 07.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 722 від 12.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 723 від 12.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 727 від 19.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 729 від 20.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 732 від 27.03.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 737 від 30.03.2018 на суму 100 000, 00 грн.

Згідно зазначених платіжних доручень в рядку "призначення платежу" зазначено оплата за договорами поруки № 1 від 08.08.2017, № 2 від 20.09.2017, № 3 від 25.09.2017, № 4 від 30.10.2017, № 4 від 30.10.2017, № 5 від 06.02.2018, № 6 від 12.02.2018, № 7 від 02.03.2018.

Відмовляючи у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про визнання наказу від 06.09.2018 по справі №910/17476/16 таким, що не підлягає виконанню, місцевий господарський суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини в обґрунтування заяви жодним чином не підтверджують фактичне виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 по справі №910/17476/16 у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому ст.ст. 328, 331 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Слід зазначити, що перелік підстав, з якими процесуальний закон пов`язує можливість визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

За своєю правовою природою рішення суду про стягнення заборгованості за договором є актом, який підтверджує наявність зобов`язання боржника перед кредитором із метою його офіційного визнання та подальшого примусового виконання. Підтвердженням можливості примусового виконання судового рішення, а, отже, і існуючого обов`язку боржника, є відповідний виконавчий документ.

В свою чергу, у випадку, якщо такий обов`язок припиняється із передбачених законом підстав для припинення зобов`язань, відповідний виконавчий документ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки припинення зобов`язання означає як припинення обов`язків боржника, так і припинення прав кредитора.

Добровільне (самостійне) виконання наказу мало бути вчинено боржником до видання наказу, оскільки після закінчення строку на оскарження судового наказу, відповідно до ст. 159 ГПК України він є таким, що набрав законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України та виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У діючий редакції Закону України «Про виконавче провадження» відсутня процедура добровільної чи самостійної сплати боргу боржником.

В той же час, відповідно до ст. 330 ГПК України сторони в процесі виконання судового рішення мають право укласти мирову угоду, яка подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення.

За змістом ч. 1 п. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Заперечуючи проти заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначає, що за твердженнями боржника, про наявність поручителя, який частково виконав його боргові зобов`язання на користь стягувача, йому стало відомо з листа поручителя ТОВ «Енергетична нафтогазова компанія», датованого 03.01.2019.

Оскільки до цього часу, боржнику не було пред`явлено вимог про повернення поручителю коштів, сплачених на користь СП «Полтавська газонафтова компанія», його права у виконавчому провадженні не могли бути порушеними.

Доказів добровільного виконання ТОВ "Нафтогаз-Альянс" наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі № 910/17476/16 матеріали справи не містять.

Кошти, що сплачені поручителем на рахунок стягувача будуть враховані виконавцем при примусовому виконанні рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі № 910/17476/16.

В той же час, матеріали оскарження не містять належним чином завірених копій договорів поруки №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, на підставі яких ТОВ «Енергетична нафтогазова компанія» здійснила перерахування 1 778 000, 00 грн. на рахунок позивача у справі, призначення платежу у наданих суду копіях платіжних доручень зазначено, як оплата за договором поруки, і жодних посилань на сплату боргу замість відповідача на виконання рішення суду у даній справі не містить.

Сплачені кошти в розмірі 1 778 000, 00 грн. не є безспірними, оскільки на вимогу ТОВ «Енергетична нафтогазова компанія» про повернення вказаних коштів, які визначені, як «безпідставно» отримані, позивач 28.01.2019 листом за вих. №155-10 відмовив у їх поверненні.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для визнання наказу Господарського суду м. Києва від 06.0.2018 у даній справі таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Нафтогаз-Альянс" дублюють доводи його заяви про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 таким, що не підлягає виконанню, яким надано оцінку судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин доводи ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття оскаржуваної ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про визнання наказу від 06.09.2018 по справі №910/17476/16 таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/17476/16 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/17476/16 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 у справі №910/17476/16 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження у справі №910/17476/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 13.12.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна