ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року справа № 925/1314/19 м.Черкаси

За позовом фізичної особи - підприємця Коковіна Анатолія Васильовича

до приватного сервісного підприємства "Ньютон"

про стягнення 173775,11 грн.,

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: особисто позивач Коковін А.В. та його представник адвокат Аполонов О.В. за ордером від 10.12.2019 серія ЧК №151655;

від відповідача: не явилися.

Фізична особа - підприємець Коковін Анатолій Васильович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до приватного сервісного підприємства "Ньютон" (далі - відповідач) про стягнення 173775,11 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу від 24.01.2019 №68, у тому числі: 145518,12 грн. боргу за поставлений товар та 28256,99 грн. пені.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу від 24.01.2019 №68 щодо оплати переданого йому позивачем у власність товару.

Ухвалою від 11.11.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1314/19, вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін о 09 год. 00 хв. 10.12.2019 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце призначеного ухвалою від 11.11.2019 судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення їм поштових відправлень з вищевказаною ухвалою господарського суду. Проте відповідач чи його представник у вказане судове засідання не явилися і про причини неявки господарський суд не повідомили, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши позивча та його представника, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2019 року позивач як продавець і відповідач як покупець уклали між собою договір купівлі - продажу №68 (а. с. 35-36, далі - договір №68), згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця запчастини (далі - товар), що належать продавцю на праві власності, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 2.2 договору №68 встановлено, що кількість товару та найменування обумовлюються в кожному конкретному випадку згідно із замовленнями покупця відповідно до рахунку-фактури.

Згідно з п. 4.1 договору №68 ціни на товари, продані за цим договором, зазначаються в рахунках - фактурах.

Відповідно до п. 5.1 договору №68 покупець здійснює оплату за поставлений товар не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання товару.

Пунктом 9.3 договору №68 встановлено, що покупець за даним договором несе відповідальність за несвоєчасну оплату товару у вигляді пені в розмір подвійної облікової ставки НБУ, від суми замовлення, за кожен день прострочення.

У п. 10.1 договору №68 його сторони передбачили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2019 року.

На виконання умов договору №68 позивач у період з 26.02.2019 по 06.11.2019 за вказаними у позовній заяві та доданими до неї рахунками-фактурами та видатковими накладними (а. с. 37 - 138) передав відповідачу у власність, а останній прийняв товар загальною вартістю з урахуванням ПДВ 145718,14 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором №68 виконав частково, оплативши товар, переданий йому позивачем за рахунком-фактурою від 26.02.2019 №КОЦ-000157 та видатковою накладною від 26.02.2019 №КОЦ-00162, лише в сумі 200,02 грн.

Отож наразі борг відповідача перед позивачем за товар, переданий у період з 26.02.2019 по 06.11.2019 за вказаними у позовній заяві та доданими до неї рахунками-фактурами та видатковими накладними (а. с. 37 - 138) становить 145518,12 грн. (145718,14 грн. - 200,02 грн.).

За порушення встановленого п. 5.1 договору №68 строку оплати товару позивач станом на 06.11.2019 включно нарахував відповідачу окремо по кожній партії поставленого товару, визначеній відповідними рахунком-фактурою і видатковою накладною, до сплати 28256,99 грн. передбаченої п. 9.3 цього ж договору пені.

На день ухвалення Господарським судом Черкаської області цього рішення відповідач борг перед позивачем у сумі 145518,12 грн. та пеню у сумі 28256,99 грн. не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів статей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Відповідач не виконав в установлений п. 5.1 договору №68 строк грошове зобов`язання щодо оплати купленого ним у позивача товару на суму 145518,12 грн., чим порушив право позивача на своєчасне одержання цієї суми коштів.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №68 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 145518,12 грн. боргу та передбаченої п. 9.3 цього ж договору пені.

Стягувана сума пені, нарахована позивачем неправильно, без урахування вимог ст. 253 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу строку оплати товару з наступного дня після дати його поставки, вимог п. 5.1 договору №68 щодо строку оплати товару протягом 3-х саме банківських днів, а не календарних днів і вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо нарахування пені лише за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Станом на 06.11.2019 включно сума пені, на стягнення якої з відповідача за прострочення останнім оплати товару, поставленого за вказаними у розрахунку стягуваної суми пені рахунками-фактурами і видатковими накладними, позивач з урахуванням вимог ст. 253 Цивільного кодексу України, п. 5.1 договору №68 і ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України має право, становить 23513,54 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 145518,12 грн. боргу та 23513,54 грн. пені.

Позивач за платіжними дорученнями від 07.11.2019 №1109 при поданні позову сплатив 2606,64 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати на сплату судового збору в сумі 2535,47 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного сервісного підприємства "Ньютон" (вул. Смілянська, буд. 131, м. Черкаси, 18008, ) на користь фізичної особи - підприємця Коковіна Анатолія Васильовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 145518,12 грн. (сто сорок п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень 12 копійок) боргу, 23513,54 грн. (двадцять три тисячі п`ятсот тринадцять гривень 54 копійки) пені та 2535,47 грн. (дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять гривень 47 копійок) витрат на сплату судового збору.

У решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 16.12.2019.

СУДДЯ М.В. Дорошенко