судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 911/3677/17 (провадження № 12-119 гс 19)
19 листопада 2019 року
Велика Палата Верхового Суду розглянула касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської областіна постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області доСофіївсько-Борщагівської сільської ради Києво?Святошинського району Київської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Барселона Ю ЕЙ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянкиі постановою від 19 листопада 2019 року касаційну скаргу залишила без задоволення, оскаржуване судове рішення без змін.
Водночас з мотивами Великої Палати Верхового Суду не можу повністю погодитися з огляду на таке.
2. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду також погодилася із висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови в позові в частині витребування на користь держави спірної земельної ділянки у зв`язку зі спливом позовної давності зазначивши таке.
3. Позовна давність за віндикаційним позовом не може починати перебіг з моменту коли власник майна, яке перебуває у незаконному володінні іншої особи, дізнався чи міг дізнатися про кожного нового набувача цього майна.
4. Оскільки право власності держави на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з постійного користування держави у комунальну власність, а не в момент укладення цією особою наступного правочину з відчуження земельної ділянки та набрання законної сили судовим рішенням, яким підтверджено факт неправомірності вибуття спірної земельної ділянки та порушення права власності держави, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли держава в особі уповноваженого органу довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.
5. Таким чином, оскільки державі в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства«НДВА «Пуща-Водиця» стало відомо про порушення її права постійного користування земельною ділянкою щонайменше з моменту звернення прокурора у травні 2011 року з позовом в цивільній справі № 2-2615/2011 про визнання недійсними і скасування рішень Софіївсько-Борщагівської сільської ради, якими було припинено право постійного користування земельною ділянкою та передано цю земельну ділянку до земель запасу в межах села Софіївська Борщагівка, позовна давність за вимогою про витребування спірної земельної ділянки сплинула до звернення прокурора 08 грудня 2017 року з позовом у справі № 911/3677/17 до суду.
6. Отже, право власності держави на спірну земельну ділянку було порушено, коли земельна ділянка вибула з володіння держави у володіння іншої особи, а не в момент укладення цією особою наступного правочину з відчуження земельної ділянки та набрання законної сили судовим рішенням, яким підтверджено факт неправомірності вибуття спірної земельної ділянки та порушення права власності держави.
7. Однак, відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
8. Частиною першою статті 388 ЦК України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
9. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
10. З матеріалів справи вбачається, що рішення Апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 у справі №2-2615/2011 встановлено факт незаконного вибуття з власності держави земельних ділянок, загальною площею 61,85 га, з яких спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_1 .
11. Разом із цим, на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2017 року №798, зареєстрованим приватним нотаріусом Воробйовою Т. А., Товариство з обмеженою відповідальністю «Барселона Ю ЕЙ» (далі - ТОВ «Барселона Ю ЕЙ») стало власником спірної земельної ділянки.
12. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).
13. Особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).
14. Частиною першою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
15. З аналізу зазначених норм права вбачається, що власник майна може витребувати належне йому майно шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка є останнім набувачем цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.
Суддя В. В. Пророк
Окрема думка складена 10 грудня 2019 року