ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2745/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орланд Груп", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опта ЛТД", м. Харків
про стягнення 262628,67 грн.
за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орланд Груп" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опта ЛТД", в якій просить суд стягнути з останнього пеню у розмірі 262628,67 грн. Судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3939,43 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки № 1608/17-1 від 16.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2745/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.09.2019 року відповідач подав клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження (вх.№ 21899).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.09.2019 року вирішено розгляд справи № 922/2745/19 здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.10.2019 року на 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.10.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження до 20.12.2019 року, підготовче засідання відкладено на 21.11.2019 року на 11:20 год.

12.11.2019 року відповідач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів (вх.№ 27197), які досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2019 року на 11:30 год.

Представник позивача у судове засідання 09.12.2019 року не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№ 29688).

Представник відповідача у судове засідання 09.12.2019 року не з`явився, письмовий відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

16 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орланд Груп" (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Опта ЛТД" (відповідач, покупець) укладено договір поставки № 1608/17-1 (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач прийняти та оплатити його.

Повне найменування, кількість, асортимент та ціна за одиницю товару вказуються у відповідних документах (рахунках-фактурах, накладних) на кожну окрему партію товару (п. 1.3. Договору).

Приймання товару проводиться уповноваженими представниками сторін (п. 4.1. Договору), датою передачі товару вважається дата одержання товару на складі позивача (м.Київ), зазначеного відповідачем, що підтверджується відповідною видатковою накладною та товарно-транспортною накладною (п. 4.3. Договору).

Право власності на товар переходить до відповідача з моменту приймання товару й оформлення документів та його 100% оплати (п. 5.1. Договору).

Поставка товару здійснюється зі складу позивача транспортом відповідача та за його рахунок. Розвантаження товару та інші витрати, пов`язані з розвантаженням, проводяться за рахунок відповідача (п. 7.1., 7.2. Договору).

Оплата товарів здійснюється шляхом безготівкового розрахунку або у іншій спосіб у строк не більше 45 календарних днів з моменту отримання товару (п. 8.5. Договору).

На виконання умов Договору, позивач здійснив на користь відповідача поставку товарів на загальну суму 5738132,10 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками підприємств та містяться в матеріалах справи.

Водночас, відповідач провів лише часткову оплату товару в сумі 3962298,30 грн., внаслідок чого заборгованість відповідача склала 1775833,80 грн., що підтверджується актом звіряння, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, матеріали справи підтверджують те, що відповідач (покупець), в рамках укладеного між сторонами Договору, отримав від позивача товар на загальну суму 5738132,10 грн.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п.8.5 Договору, оплата товарів здійснюється шляхом безготівкового розрахунку або у іншій спосіб у строк не більше 45 календарних днів з моменту отримання товару.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, відповідач за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого його заборгованість, склала 1775833,80 грн.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з п. 9.1. Договору за прострочення платежу відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем нараховано пеню на заборгованість у розмірі 1775833,80 грн., яка виникла за накладними від 03.01.2018 року по 23.02.2018 року.

Суд зазначає, що строк оплати за першою накладною від 03.01.2018 року настала 18.02.2018 року, а останню накладну від 23.02.2018 року відповідач мав оплатити до 10.04.2018 року.

Таким чином, період, за який можливо нараховувати пеню на всю суму заборгованості (як це робить позивач), становить з 10.04.2018 року (строк оплати за останньою накладною) по 18.08.2018 року (останній день шестимісячного строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, за першою накладною).

Перевіривши розрахунок пені, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню в сумі 218500,54 грн. за період з 10.04.2018 року по 18.08.2018 року.

Також, позивач в позовній заяві просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Так, відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з статтею 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами ч.1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Частиною 8 ст.129 ГПК України, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №372/1010/16-ц, де зазначено наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених витрат представник позивача надав лише копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, позивачем документально не доведено розмір понесених витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи № 922/2745/19, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 6, 11, 253, 256-258, 526, 530, 626, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Опта ЛТД" (Код , 61033, м. Харків, вул. Шевченко, б. 193) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орланд Груп" (Код , 04655, м. Київ, вул. Глибочицька, б. 72) пеню у розмірі 218500,54 грн. та 3277,51 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.12.2019 року.

Суддя О.В. Смірнова