ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019м. ДніпроСправа № 904/318/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 34955грн.00коп., заборгованості за відсотками в розмірі 32973грн.43коп., заборгованості по комісії в розмірі 9753грн.00коп., пені в розмірі 55695грн.53коп.

Представники:

від позивача: Гринь І.В., довіреність №6946-К-О від 08.11.2019р.;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни з позовом про стягнення заборгованості за договором №б/н від 01.08.2012р. в розмірі 211306грн.91коп., що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 34955грн.00коп., заборгованості за відсотками в розмірі 74387грн.01коп., заборгованості по комісії в розмірі 8380грн.02коп., пені в розмірі 93584грн.88коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №б/н від 01.08.2012р.

Позивач зазначає, що 01.08.2012р. між сторонами був укладений договір банківського обслуговування (поточного рахунку) №б/н зі встановленням кредитного ліміту на поточний рахунок шляхом приєднання відповідача до публічної оферти через підписання Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки. На підставі заяви відповідача, відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Договір банківського обслуговування зі встановленням кредитного ліміту на поточний рахунок від 01.08.2012р. складається з: Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки від 01.08.2012року, Умов та Правил надання банківських послуг за послугою "Кредитний ліміт" та Тарифів Банку.

Строк дії договору від 01.08.2012р. був до 01.08.2013р., у зв`язку з відсутністю порушень умов договору та відсутності заперечень зі сторони відповідача за місяць до закінчення строку договору, щороку продовжувався. Кінцевий строк договору - до 01.08.2015року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019р. відкладалось підготовче засідання на 19.03.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2019р. було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 10.04.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2019р. оголошено перерву в судовому засіданні до 24.04.2019р.

Позивач зазначає, що станом на 21.01.2019р. заборгованість договором від 01.08.2012р. становить 211306грн.91коп., яка складається з:

- 34955грн. - сума боргу за наданим кредитом;

- 74387грн.01коп. - загальний залишок заборгованості зі сплати процентів, нарахованих за період з 26.02.2015р. по 21.01.2019р. Нарахування відсотків здійснювалось на підставі пункту 3.2.1.4.1.2 та п. 3.2.1.4.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг;

- 8380грн.02коп. - загальний залишок заборгованості зі сплати комісії за період з 01.02.2015р. по 02.03.2018р. відповідно п. 3.2.1.4.4. Умов та Правил надання банківських послуг;

- 93584грн.88коп. - загальна сума пені, нарахованої згідно п. 3.2.1.5.1. договору за період з 25.07.2015р. по 21.01.2019р.

Як вбачається з долученого до позову розрахунку, сума пені в розмірі 93584грн.88коп. складається з сум пені, нарахованих за порушення строків сплати кредиту, процентів та комісії.

При цьому, до загальної суми боргу зі сплати процентів станом на 24.07.2015р. (стовпчик №12 в таблиці), на яку почалось нарахування пені, увійшли суми боргу зі сплати процентів, починаючи з 26.02.2105р.

Позивач зазначає, що згідно пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до 3.2.1.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.0.5.1., 3.2А.5.2., 3.2.1.5.3 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Позивач наполягає на тому, що сторонами узгоджено виключення із загального правила обмеження строку нарахування пені, встановленого пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2019р. зупинено провадження у справі №904/318/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18).

12.09.2019р. Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" подало до суду заяву про поновлення провадження у справі №904/318/19. Позивач зазначає, що Велика Палата Верховного Суду здійснила розгляд справи №342/180/17-ц (провадження №61-28274св18) та 30.07.2019р. ухвалила постанову у справі.

Також позивач 12.09.2019р. надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до змісту наданої заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №б/н від 01.08.2012р. в розмірі 133376грн.96коп., що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 34955грн.00коп., заборгованості за відсотками в розмірі 32973грн.43коп., заборгованості по комісії в розмірі 9753грн.00коп., пені в розмірі 55695грн.53коп.

Разом з тим, 12.09.2019р. позивачем подані додаткові письмові пояснення по суті позовних вимог. Позивач зазначає, що з висновку Великої Палати Верховного Суду можна дійти висновку, що позивачу необхідно довести, які конкретно Умови та Правила надання банківських послуг, діяли на момент приєднання відповідача до них й були останньому запропоновані для ознайомлення.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, позивач надає Витяг Умови та Правила надання банківських послуг, котрі діяли на момент приєднання відповідача до них й були запропоновані йому для ознайомлення, тобто діяли на 01.08.2012р., й просить суд приєднати до матеріалів справи.

Позивач також просить оглянути веб-сайт (сторінку) АТ КБ "Приватбанк" (http://privatbank.ua) в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту, а саме встановлення змісту Умов, до котрих приєднався відповідач 01.08.2012р. шляхом підписання Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки від 01.08.2012р.

Крім того, позивач просив суд поновити пропущений процесуальний строк, встановлений статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що необхідність подання нових доказів до справи виникла з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, котра була викладена в постанові від 03.07.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2019р. поновлено провадження у справі №904/318/19, підготовче засідання призначене на 30.09.2019р.

Також вказаною ухвалою прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог та задоволено клопотання позивача про поновлення процесуальних строків.

Таким чином, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, предметом спору у справі є стягнення з Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за договором №б/н від 01.08.2012р. в розмірі 133376грн.96коп., що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 34955грн.00коп., заборгованості за відсотками в розмірі 32973грн.43коп., заборгованості по комісії в розмірі 9753грн.00коп., пені в розмірі 55695грн.53коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019р. закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.11.2019р.

В судовому засіданні від 04.11.2019р. судом оглянутий веб-сайт Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за адресою: https://privatbank.ua. В ході огляду веб-сторінки https://privatbank.ua/terms судом оглянуто зміст пунктів 3.18 - 3.18.1.8 Умов та Правил надання банківських послуг, як зазначено на сторінці Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - в редакції від 01.08.2012р. В ході огляду доказів за їх місцезнаходженням судом зроблено 7 скріншотів з веб-сайту за адресою: https://privatbank.ua.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019р. судове засідання було відкладено на 11.11.2019р.

В судовому засіданні від 11.11.2019р. судом оглянутий веб-сайт Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за адресою: https://privatbank.ua. В ході огляду веб-сторінки https://privatbank.ua/terms судом оглянуто зміст пунктів 3.18.1.9 - 3.18.2.3.15 Умов та Правил надання банківських послуг, як зазначено на сторінці Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - в редакції від 01.08.2012р. В ході огляду доказів за їх місцезнаходженням судом зроблено 19 скріншотів з веб-сайту за адресою: https://privatbank.ua.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019р. судове засідання відкладене на 20.11.2019р.

В судовому засіданні від 20.11.2019р. судом оглянутий веб-сайт Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за адресою: https://privatbank.ua. В ході огляду веб-сторінки https://privatbank.ua/terms судом оглянуто зміст пунктів 3.18.2.3.15 - 3.18.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, як зазначено на сторінці Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - в редакції від 01.08.2012р. В ході огляду доказів за їх місцезнаходженням судом зроблено 10 скріншотів з веб-сайту за адресою: https://privatbank.ua.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2019р. судове засідання відкладене на 02.12.2019р.

У судове засідання від 02.12.2019р. представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019р., 26.02.2019р., 19.03.2019р., 10.04.2019р., 24.04.2019р., 13.09.2019р., 30.09.2019р., 15.10.2019р., 04.11.2019р., 11.11.2019р., 20.11.2019р. направлені відповідачу в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 102-103).

Поштова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою підприємства поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення їх до суду, з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання", є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

Отже, відповідача відповідно вимог Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:

- факт підписання сторонами заяви відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 01.08.2012р.;

- факт укладення сторонами кредитного договору від 01.08.2012р., шляхом підписання сторонами заяви відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 01.08.2012р.;

- чи є складовою частиною кредитного договору від 01.08.2012р., надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг та Тарифів банку.

- визначення редакції Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, до яких приєднався відповідач, підписавши заяву відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитка печатки від 01.08.2012р.;

- розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 01.08.2012р.;

- наявність прострочення з повернення грошових коштів за кредитним договором від 01.08.2012р.;

- встановлення відповідальності за порушення зобов`язань з повернення кредитних коштів;

На підтвердження обставин, які є предметом доказування у справі позивачем надані: заява відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитка печатки від 01.08.2012р.; витяг з Умов та правил надання банківських послуг; витяг з Тарифів банку; виписки з банківських рахунків відповідача; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 01.08.2012р.

01.08.2012р. між Фізичною особою-підприємцем Грозицькою Наталією Григорівною (далі - клієнт, позичальник) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - банк) підписана заява відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитка печатки.

У заяві зазначено, що відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua і які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Підписавши зазначену заяву, відповідач взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору банківського обслуговування.

Відповідно до п. 1.7 нової редакції Статуту Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", погодженої Національним банком України 11.06.2018р., згідно з рішенням Єдиного акціонера банку від 21.05.2018р. №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк".

Відповідно до ч. 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За умовами указаної вище заяви вбачається, що сторони, в порядку ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, погодили можливість встановлення банком клієнту на рахунок кредитного ліміту в разі відсутності або недостатності коштів на рахунку клієнта (у разі перевищення суми платежу над залишком власних коштів).

Норма статті 1069 Цивільного кодексу України передбачає кредитування рахунка, відповідно до ч. 1, 2 якої якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, сторони фактично узгодили укладення договору банківського рахунку з можливістю його кредитування за умов відсутності на такому рахунку коштів та наявністю у банку вільних коштів (далі - договір).

Згідно з заявою від 01.08.2012р. на відкриття рахунку відповідачу було відкрито поточний рахунок.

На виконання умов договору банківського обслуговування від 01.08.2012р. позивач надав відповідачу кредитні кошти. Факт використання відповідачем наданих позивачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни за період з 27.01.2015р. по 21.01.2019р. (а.с. 40-42).

Позивач стверджує, що у відповідача у зв`язку із порушенням зобов`язання за договором банківського обслуговування від 01.08.2012р. в частині повернення банку кредитних коштів станом на 21.01.2019р. утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 34955грн., заборгованість за відсотками в розмірі 32973грн.43коп., заборгованість по комісії в розмірі 9753грн.00коп., пені в розмірі 55695грн.53коп.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім клієнтам, споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У заяві Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни від 01.08.2012р. про відкриття рахунку процентна ставка, яка буде застосовуватися у разі здійснення банком кредитування, не зазначена, як не визначено розміру ліміту кредитування.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема - заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг із "Тарифів банку" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщених в мережі Інтернет: сайті https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.

Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: https://privatbank, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: визнання кредитного ліміту, умови припинення оплати банком розрахункових документів, зміна ліміту, відповідальність у разі невиконання таких умов, зокрема пільговий період користування лімітом, права та обов`язки сторін, забезпечення зобов`язань, порядок розрахунків, та інші умови.

У судових засіданнях від 04.11.2019р., від 11.11.2019р. та від 20.11.2019р. судом оглянутий веб-сайт Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за адресою: https://privatbank.ua.

В ході огляду веб-сторінки https://privatbank.ua/terms судом оглянуто зміст пунктів 3.18 - 3.18.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, як зазначено на сторінці Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - в редакції від 01.08.2012р. В ході огляду доказів за їх місцезнаходженням судом зроблені відповідні скріншоти з веб-сайту за адресою: https://privatbank.ua.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про відкриття рахунку, яка містила посилання на Тарифи та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, інформація із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази погодження всіх істотних умов договору, зокрема, щодо погодження розміру та порядку сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії. Доказів повідомлення клієнта про розмір ліміту матеріали справи також не містять.

Господарський суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 статті 634 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01.08.2012р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25.01.2019р.).

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії та погодженого розміру ліміту кредитування, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому посилання банку на те, що заяву Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни можна вважати договором приєднання, відхиляються судом як необґрунтовані.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку (у наданій позивачем редакції), оскільки вони не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього відсутній погоджений сторонами розмір процентів, пені, штрафу, тощо, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №342/180/17.

Суд зазначає, що наявність в указаній та даній справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Господарський суд вважає, що Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 01.08.2012р. шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019р. у справі №342/180/17.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками в розмірі 32973грн.43коп., заборгованості по комісії в розмірі 9753грн.00коп., пені в розмірі 55695грн.53коп.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 Цивільного кодексу України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з Фізичною особою-підприємцем Грозицькою Наталією Григорівною позивач дотримався вимог таких принципів цивільного судочинства як справедливість, добросовісність та розумність, що передбачені п. 6 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України.

Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами договір у вигляді заяви від 01.08.2012р., підписаної сторонами, не містить строку повернення кредитних коштів (користування ним).

Факт надання та часткового погашення кредитних коштів підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача.

А тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 34955грн.00коп. є правомірними.

У відповідності до частини 1 статі 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та достатніми доказами заборгованість за кредитом у сумі 34955грн.00коп. не спростована, доказів сплати боргу не надано.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 34955грн.00коп. підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 34955грн.00коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 524грн.32коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статями 4, 13, 14, 20, 42, 46, 74, 76-80, 86, 91, 129, 165, 178, 202, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни про стягнення заборгованості за договором №б/н від 01.08.2012р. в розмірі 133376грн.96коп., що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 34955грн.00коп., заборгованості за відсотками в розмірі 32973грн.43коп., заборгованості по комісії в розмірі 9753грн.00коп., пені в розмірі 55695грн.53коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грозицької Наталії Григорівни (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за кредитом в розмірі 34955грн.00коп. та судовий збір у розмірі 524грн.32коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 32973грн.43коп., заборгованості по комісії в розмірі 9753грн.00коп., пені в розмірі 55695грн.53коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 02.12.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 12.12.2019р.

Суддя Р.Г.Новікова