ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Кропивницький Справа № 912/2694/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №912/2694/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 01001,м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д

до відповідачів 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Вектор Україна", 25009, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Соборна, буд.17

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2

про стягнення 148 010,44 грн

Представники:

від позивача - Закалашнюк О.С., довіреність №6327 -К-О від 17.05.2017р

від відповідача 1 - ОСОБА_1, керівник.

від відповідача 2 - ОСОБА_1 особисто.

1. Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Вектор Україна" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.01.2019 року, в розмірі 148 010,44 грн, з яких 133 333,32 грн - заборгованість за кредитом; 2 444,44 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 10 100,43 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 2 132,25 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем кредитного договору № б/н від 29.01.2019 року в частині повернення кредитних коштів та сплати в повному обсязі процентів у вигляді щомісячної комісії.

Крім того, позивач зазначає, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір поруки №РOR563 від 29.01.2019, предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов`язань відповідача 1, які випливають з Кредитного договору. Тож, позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом солідарного стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 суми заборгованості за Договором банківського обслуговування №б/н від 29.01.2019.

2.Заяви та клопотання.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від 05.09.2019 (вх.№29464/19 від 25.09.2019) (а.с. 37).

Відповідачі заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подали, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

12.12.2019 представником позивача у судове засідання була подана заява про долучення до матеріалів справи відповідні меморіальні ордери щодо перерахунку коштів із додатками.

Також, представником позивача була подана довідка №1212-1 про заборгованість відповідача станом на 12.12.2019 року.

3. Процесуальні питання вирішені судом.

Ухвалою від 15.10.2019 суд відкрив провадження у справі № 912/2694/19 за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначив на 11.11.2019 о 12:00 год, визначив сторонам строк для подання заяв по суті.

Ухвалою від 11.11.2019 відкладено судове засіданні у справі № 912/2694/19 до 03.12.2019 о 16:00 год.

Протокольною ухвалою від 03.12.2019 судовому засіданні оголошено перерву відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 12.12.2019 року на 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 12.12.2019 судом з`ясовано обставини на яких ґрунтуються позиції сторін та досліджено докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

4. Позиції інших учасників справи.

Відповідачі не скористалися наданим правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що вони мали час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в тому числі заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

Оскільки, відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

5.Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

Враховуючи предмет та підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі, належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань відповідачів по суті спору, наявність факту невиконання відповідачем 1 грошових зобов`язань, наявність факту невиконання відповідачем 2 грошових зобов`язань, наявність підстав для виникнення солідарного обов`язку виконання грошового зобов`язання, наявність підстав для нарахування сум відсотків, наявність підстав для нарахування штрафних санкцій (пені), доведеність нарахованої позивачем загальної суми боргу.

6. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Позивачем на підтвердження наявності правових підстав для виникнення грошових зобов`язань відповідача по суті спору надано копію Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" від 29.01.2019(а.с.20, електронно-цифровий підпис а.с.21); копію Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" ( Розділ 3.2.8. Умови та правила надання кредиту "Кредит КУБ")(а.с.22-27); копію Рахунку заборгованості за договором №б/н від 29.01.2019, станом на 05.09.2019р.(а.с.29); копію Виписки з 01.01.2000р. по 05.09.2019р. по рахунку "Агро-Вектор україна"(а.с.30); копію Договору поруки №POR563 від 25.01.2019 (а.с.31,електронно-цифровий підпис а.с.32);копія акта-звірки заборгованості (а.с13), копія меморіальних ордерів за 2019 рік, копія Довідки №1212-1 від 12.12.2019.

7. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів.

29.01.2019 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Вектор Україна" підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги " КУБ" (а.с. 20, електронно-цифровий підпис а.с.21).

Згідно вказаної вище заяви, відповідач 1 приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги "КУБ" (надалі - Умови), що розміщені на сайті ПриватБанку http://pb.ua, які разом із заявою складають Кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів, в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови Кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват 24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини.

Так, на виконання зазначеного пункту Умов відповідач 1 в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" зазначив такі істотні умови договору:

1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни.

1.2. Розмір кредиту: 200 000 грн.

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту.

1.4. Проценти (комісія) за користування кредитом: 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї Заяви та доступний Клієнту у системі "Приват24 для бізнесу".

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних у п. 1.4., сплатити Банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

1.7. Клієнт доручає Банку розмістити у мережі інтернет відомості про його бізнес-проект, за яким Банк надає кредит.

1.9. Укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі "Приват24 для бізнесу" або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений електронно-цифровим підписом ОСОБА_1.

На підставі викладеного, господарський суд вважає допустимою та такою, що відповідає чинному законодавству, форму укладення кредитного договору через визначення його істотних умов у Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (надалі - Заява), а також затверджених банком Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через сайт банку.

Таким чином, суд вважає встановленою обставину, щодо наявності правових підстав для виникнення грошових зобов`язань з відповідачем 1, внаслідок укладення кредитного договору.

Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши кредит у сумі 200 000,00 грн згідно Виписки по рахунку відповідача 1, яка підтверджує перерахування кредитних коштів на поточний рахунок боржника.

Відповідно до Виписки по рахунку ТОВ "Агро-Вектор Україна" здійснював часткове погашення кредиту, залишок несплаченої заборгованості за кредитом складає 133 333,32 грн.

На виконання п. 1.6. Заяви Банк нарахував проценти у розмірі 4% на місяць від суми простроченої заборгованості - після припинення відповідачем 1 сплати заборгованості по кредиту.

На виконання п. 1.4. Заяви Банк нарахував комісію (проценти) у розмірі 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, тобто 1,8% від 200 000 грн, що складає 3 600,00 грн в місяць за період січень 2019 - серпень 2019 року, а всього 28 800,00 грн. З урахуванням часткових оплат відповідачем 1, залишок несплаченої комісії складає 10 100,43 грн.

Відповідно до п. 3.2.8.3.3. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1. Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п. 3.2.8.10.3 Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

На виконання вищенаведених умов Договору позивачем до ТОВ "Агро-Вектор Україна" нараховано пеню за порушення умов кредитування в сумі 2 132,25 грн станом на 05.09.2019 відповідно до розрахунку позивача.

Розмір нарахованих відсотків, комісії та пені підтверджується розрахунком заборгованості.

Отже, обставини щодо наявності підстав для нарахування сум відсотків, штрафних санкцій (пені), доведеності нарахованої позивачем загальної суми боргу з огляду на вірогідність вищенаведених доказів вважаються господарським судом встановленими.

За умовами пункту 3.2.8.8.Умов надання кредитів забезпеченням виконання зобов`язань Клієнтом - юридичною особою за цим Договором є укладення Договору поруки.

25.01.2019 між ОСОБА_1 (далі Поручитель) та Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі Кредитор) укладено договір поруки №POR563.

Предметом Договору поруки відповідно до пункту 1.1 є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання підприємством Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Вектор Україна", (далі Боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.8 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода-1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом, а саме за період користування кредитом згідно угоди 1 - 1.8% від суми кредиту щомісяця, за період користування кредитом згідно п.3.2.8.5.3 угоди 1 - 4.0% від суми кредиту щомісяця;

б) кредиту, в розмірі, що вказаний в угоді-1.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою1" в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.5 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником зобов`язань за "Угодою1", Боржник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до підпункту 2.1.2. Договору поруки у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого пунктом 1.1 цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Божником зобов`язань за Угодою-1, незалежно від факту направлення чи ненаправлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Поручитель зобов`язаний виконати обов`язки Боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору (пункт 2.4.1).

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за "Угодою1" цей договір припиняє свою дію (пункт 4.1).

Договір підписаний повноважними представниками сторін, зокрема ОСОБА_1 шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Договір поруки відповідає вимогам встановленим законодавством, а тому господарський суд визнає встановленою обставину щодо виникнення грошових зобов`язань у відповідача 2.

Враховуючи вищенаведене та на підставі статтей 610, 554 Цивільного кодексу України відповідач 1 (боржник) та відповідач 2 (поручитель) несуть відповідальність перед кредитором як солідарні боржники.

12.12.2019 представником позивача у судове засідання подано меморіальні ордери, з яких вбачається, що відповідачем 1 здійснювалось погашення заборгованості:

- від 01.10.2019 у сумі 57 197,76 грн з яких 35 634,20 грн - заборгованість за кредитом, 3 663,13 - пеня, 13 700, 00 грн - комісія за кредитним договором, 4 200, 00 грн - відсотки за кредитним договором;

- від 15.11.2019 у сумі 50 400, 00 грн, з яких 43 021, 16 грн - заборгованість за кредитним договором, 1 561,33 грн - пеня, 3 600, 00 - комісія за кредитним договором, 2 217, 51грн - відсотки за кредитним договором.

Господарський суд враховує, що згідно позовної заяви позивача, заборгованість відповідача була розрахована станом на 05.09.2019р. та становила 148 010, 44 грн, з них : 133 333,32 грн - заборгованість за кредитним договором, 2 132,25 грн - пеня, 10 100,43 грн - комісія за кредитним договором, 2 444,44 грн - відсотки за кредитним договором.

Разом з тим, суд також враховує, що відповідачем здійснювалась оплата заборгованості під час перебування справи на судовому розгляді, отже залишок заборгованості з вирахуванням відповідних оплат становить 54 677, 96 грн, що становить заборгованість за кредитом. Решта заявленої позивачем до стягнення заборгованості у вигляді нарахованої позивачем пені, комісії за кредитним договором та відсотків за кредитним договором відповідачем 1 сплачені у повному обсязі.

Разом з тим, позивачем у судове засідання подано довідку №1212-1, у якій зазначено, що зоборгованість ТОВ "Агро-Вектор Україна" станом на 12.12.2019 року складає 64 753,51 грн, з них: 54 677,96 грн - заборгованість за кредитом, 321,23 грн - відсотки за кредитом, 7 200,00 грн - комісія за кредитом, 234,15 грн - пеня, 2 220,16 грн - судовий збір, 100 грн - дебіторська заборгованість.

Однак, господарський суд враховує, що відповідачем сума відсотків, комісії та пені, яка була заявлена позивачем до стягнення станом на 05.09.2019, що є датою звернення з позовом до суду, сплачена у повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами від 01.10.2019 та від 15.11.2019.

З викладеного слідує, що предмет спору в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 78 655, 36 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у сумі 2 444,44 грн, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 10 100,43 грн та пені в сумі 2 132,25 грн припинив своє існування .

Заяв про збільшення розміру позовних вимог чи зміну періоду нарахування заборгованості позивачем до матеріалів справи не подано.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, господарський суд закриває провадження у справі в частині стягнення 78 655, 36 грн - заборгованості за кредитним договором, 2 132,25 грн - пені, 10 100,43 грн - комісії за кредитним договором, 2 444,44 грн - відсотків за кредитним договором у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Окрім того, позивачем у довідці №1212-1 нараховано до стягнення 2 220, 16 грн - судового збору та 100 грн - дебіторської заборгованості, проте позивачем не подано заяв про збільшення розміру позовних вимог відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу, а тому вказана сума господарським судом не розглядається.

Враховуючи вищенаведене, до стягнення з відповідача підлягає 54 677,96 грн заборгованості за кредитним договором.

Заходи досудового врегулювання спору не здійснювались, оскільки законом не встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спірних правовідносин.

8.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Оскільки сторонами основного зобов`язання є юридичні особи, а фізична особа (відповідач-2) є поручителем у даному зобов`язані, слід зазначити, що з дати набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у складі Великої Палати у постанові від 13.03.2018 у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40цс18).

Щодо укладеного кредитного договору від 29.01.2019 шляхом підписання заяви-приєднання приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", господарський суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За умовами ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

Даний договір був укладений між позивачем та відповідачем 1 з метою надання останньому кредитних коштів:

За правилами статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 78 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (стаття 1056-1 Цивільного кодексу України).

Обов`язок позичальника повернути позику встановлюється ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже, між позивачем та відповідачем 1 на підставі укладеного між ними договору, який відповідає вимогам вищевказаних законодавчих норм виникли відповідні правовідносини.

За умовами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Загальні умови виконання господарських зобов`язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначена стаття узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача частини заборгованості, що залишилась неоплаченою.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель зобов`язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно положень статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Враховуючи наведене та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

9.Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Обов`язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України визначено поняття вірогідності доказів. Так, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, оскільки надані позивачем докази на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором відповідачем спростовані частково, суд, враховуючи наведені вище норми, дійшов до висновку, що подані сторонами докази є належними, допустимими, вірогідними та достатніми для визнання доведеними обставини, що підлягали предмету доказування у справі, а отже і для визначення часткової заборгованості відповідача.

10.Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову викладена у пункті 6 даного рішення.

11.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Агро-Вектор Україна" неналежним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим порушив права та інтереси позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

12.Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Зазначені обставини в справі відсутні.

13.Висновок господарського суду за результатами вирішення спору.

Під час вирішення спору встановлений факт заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Вектор Україна" за № б/н від 29.01.2019 року у сумі 54 677,96 грн - заборгованість за кредитним договором, яка з урахуванням договору поруки №POR563 від 25.01.2019 року підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вважає за необхідне позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Відповідно до абзацу третього пункту 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

З урахуванням викладеного та згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 2 220,16 грн покладаються на обидві сторони та підлягають стягненню з відповідача-1 у сумі 1 110,08 грн, з відповідача-2 у сумі 1 110,08 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Вектор Україна" (25009, Кіровоградська обл., м.Кропивницький, вул.Соборна, буд.17, ідентифікаційний код 38758704) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом за кредитним договором № б/н від 29.01.2019 року в розмірі 54 677,96 грн. та 2 220,16 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 78 655, 36 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у сумі 2 444,44 грн, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 10 100,43 грн та пені в сумі 2 132,25 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Вектор Україна" (25009, Кіровоградська обл., м.Кропивницький, вул.Соборна, буд.17, ідентифікаційний код 38758704), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 ). Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д, ідентифікаційний код 14360570).

Повне рішення складено 17.12.2019.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.