ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.2019 Справа № 920/1013/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1013/19 в порядку загального позовного провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Інвентум Україна (40020, м. Суми, вул.. Машинобудівників, 1, )

до відповідача: акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш (40011, м. Суми, пл.. Привокзальна, 1, )

про стягнення 417000,15 грн.,

представники учасників справи:

позивача адвокат Тітаренко О.О.;

відповідача адвокат Скубира О.М.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 417000,15 грн. заборгованості за договором № 14/173 від 02.05.2018, укладеного між сторонами, а також судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 18.10.2019 відкрито провадження у справі № 920/1013/19 та призначено підготовче засідання на 14.11.2019.

Однак, 14.11.2019 розгляд справи не відбувся, оскільки суддя Яковенко В.В. знаходився у відпустці, що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвалою суду від 19.11.2019 призначено підготовче засідання на 05.12.2019.

12.11.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому просить суд визнати поважною причину ненадання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою суду від 18.10.2019, відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 05.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2019.

Згідно зі статті 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом у межах наданих йому повноважень створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

02.05.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвентум Україна» (позивач виконавець) та публічним акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (відповідач замовник) було укладено договір № 14/173, умовами якого передбачено, що виконавець зобов`язується на свій ризик зі своїх матеріалів виконати за завданням замовника роботи по капітальному ремонту печі СДО-14.18.12/10 інв. № 46851 цеху № 6 і передати результати роботи (робочу піч) у власність замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити результати робіт на умовах, в порядку та у строки, встановлені цим договором.

Додатковими угодами № 1-3 до договору встановлено строк дії договору до 31.12.2019, змінено строк виконання робіт до 31.07.2019, змінено банківські реквізити замовника та змінено найменування замовника на акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш».

Згідно з п. 1.2. договору зміст та строки виконання робіт, види технічної документації, кількість результатів робіт, що передаються виконавцем замовнику, визначається календарним планом (додаток № 1 до договору), який є невід`ємною частиною договору.

Загальна вартість договору становить 834000,29 грн. в т.ч. ПДВ 139000,05 грн. та включає в себе вартість результатів робіт, у т.ч. витрати згідно з умовами виконання робіт (п. 2.1. договору).

02.05.2019 сторонами був підписаний додаток № 1 та додаток № 2 до договору, відповідно до якого та п. 2.1. договору, сторонами був узгоджений наступний об`єм робіт, розмір договірної ціни: капітальний ремонт печі СДО-14.18.12/10 інв.№46851 цеху №, вартістю 834000,29 грн. з ПДВ.

Отже загальна вартість робіт за договором була узгоджена між позивачем та відповідачем у розмірі 834000,29 грн.

Пунктом 4.1. договору визначено, що відповідач здійснює оплату у розмірі 100% загальної вартості договору на банківський рахунок виконавця в наступному порядку:

- авансовий платіж у розмірі 417000,14 грн., в т.ч. ПДВ 69500,02 грн. протягом 5 банківських днів з дати підписання договору сторонами;

- 417000,15 грн., в т.ч. ПДВ 69500,03 грн. протягом 5 банківських днів після підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт (типова форма КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт (типова форма КБ-3).

Пунктом 3.2. договору встановлено, що датою закінчення виконання робіт вважається дата підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт (типова форма КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт (типова форма КБ-3).

Позивач вказує, що відповідачем була виконана лише перша частина взятих на себе грошових зобов`язань перед позивачем, а саме сплатив на користь позивача авансовий платіж за роботи в сумі 417000,14 грн. Після отримання передоплати від відповідача, позивач розпочав виконання взятих на себе зобов`язань з виконання робіт та виконав їх належним чином, що підтверджується актом № 1 приймання виконання будівельних робіт за серпень 2019 року (типова форма № КБ-2в), який підписаний сторонами без зауважень та претензій 19.08.2019, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019 року (типова форма КБ-3), підписана сторонами 19.08.2019.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором в повному обсязі, передав виконані роботи відповідачу згідно з розділом 5 договору за вищевказаними актами, а відповідач прийняв виконані роботи як належно виконані.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач взяті на себе грошові зобов`язання за виконані роботи в повному обсязі та в належні строки не виконав, чим порушив п. 4.1. договору та не сплатив на користь позивача 417000,15 грн. протягом 5 робочих днів з моменту підписання вищезазначених актів, а саме протягом 5 банківських днів, починаючи з 19.08.2019.

Тому загальна сума простроченої заборгованості становить 417000,15 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору та взяті за ним зобов`язання свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини підряду, які регулюються нормами ЦК України та ГК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 321 ГК України, ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 843, ст. 844 ЦК України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав умови договору, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за серпень 2019 року від 19.08.2019 на суму 834000,29 грн., та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019 року по формі КБ-3 на суму 834000,29 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень, а відповідач не виконав покладених на нього обов`язків по договору щодо проведення повного розрахунку за виконані роботи.

Разом з тим, із відзиву відповідача вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважачи їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать дійсним обставинам та матеріалам даної справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 4 статті 74 ГПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За умовами договору, зокрема п. 4.1., сторони дійшли згоди, що остаточний розрахунок замовник здійснює після передачі виконавцем замовникові документів, зазначених у п. 3.3. договору.

Як зазначалось вище та було встановлено судом, на виконання цих умов договору позивачем було створено та передано документацію відповідачу, а відтак замовник зобов`язаний був перерахувати грошові кошти на рахунок виконавця.

Факт наявності заборгованості за договором підтверджений матеріалами справи та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 417000,15 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені позивачем, у розмірі 6255 грн. 15 коп. підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 178, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш (40011, м. Суми, пл.. Привокзальна, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Інвентум Україна (40020, м. Суми, вул.. Машинобудівників, 1, ) 417000 грн. 15 коп. заборгованості та 6255 грн. 15 коп. витрати по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.12.2019.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко