РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/865/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І. М.

розглянувши справу за позовом

Заступника керівника Менської місцевої прокуратури

вул. Чернігівський шлях, 9, м.Мена, Чернігівська обл., 15600

в інтересах держави в особі

позивача: Семенівської міської ради Чернігівської області

вул. Червона площа, 6, м.Семенівка, Чернігівська обл., 15400

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське"

вул. Молодіжна, 1, с. Олександрівка, Семенівський р-н, Чернігівська обл., 15444

про стягнення 26 138,01 грн

за участю

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

прокурора: Косової О.А., посв. № 053266 від 08.07.2019.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача - Семенівської міської ради Чернігівської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Олександрівське" про відшкодування збитків в сумі 26 138,01 грн, завданих внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 27.11.2019, встановлено сторонам строк для подання відзиву на позов, заперечення на відзив.

У судовому засіданні 27.11.2019 судом оголошено перерву до 11.12.2019.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції за №№ 662, 638, 670, 654, 646, 086, № 077 та розпискою про оголошення перерви у судовому засіданні.

У судовому засіданні 11.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що відповідач, як постійний водокористувач, не дотримавшись вимог законодавства в частині раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, допустив самовільний забір води на підпорядкованій йому території, внаслідок чого завдано шкоди, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1166 ЦК України, норм Водного кодексу України.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет та підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для звернення прокурора з позовом до суду, наявність факту заподіяння шкоди (забору води без відповідних дозволів), встановлення неправомірності дій відповідача, причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та завданою шкодою, наявність вини Відповідача, обґрунтованість заявленого розміру шкоди.

Прокурором на підтвердження своїх вимог надані наступні докази:

- направлення № 136 на проведення планової перевірки,

- акт № 71/05 від 18.04.2018 складений за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів,

- лист відповідача до Державної екологічної інспекції щодо кількості води, забраної в термін з 09.02.2017 по 29.03.2018,

- претензія № 10-03/1013 від 25.04.2018 з розрахунком розмірів відшкодування збитків,

- припис № 71/05 від 18.04.2018,

- виписку по рахунку.

Щодо підстав звернення прокурора до суду.

Враховуючи положення пункту 3 частини 1 статті 113 Конституції України, положення статті 53 Господарського процесуального кодексу України, частин 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, суд доходить висновку про правомірність звернення прокурора до суду з даним позовом.

Отже, прокурор обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому прокурором зазначено обставини, що свідчать про невжиття позивачем заходів щодо усунення порушень інтересів держави, в тому числі у судовому порядку.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно - правове обґрунтування.

В період з 17.04.2018 по 18.04.2018 Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області було проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Приватним сільськогосподарським підприємством «Олександрівське» (відповідача).

За результатами перевірки складено акт №71/05 (а.с. 37 - 45), в якому встановлено наступне: ПСП «Олександрівське» у період з 09.02.2017 по 29.03.2018 з двох артезіанських свердловин здійснювало забір води без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушення ст. 44,49 Водного кодексу України. Об`єм забраної води становить 8200м. куб.

Періоди споживання і кількість забраних підземних вод визначені позивачем на підставі довідки, складеної самим відповідачем (арк.справи 46).

Перевіркою також було встановлено, що забір води здійснювався на підставі дозволів:

- Укр №3474 А/Чрн Державного управління екології природних ресурсів в Чернігівській області від 07.02.2007, строк дії якого закінчився 08.02.2017;

- №98/ЧГ/49д-18 Державного агентства водних ресурсів України від 30.03.2018, строк дії якого з 30.03.2018 по 30.03.2021.

Зважаючи на наведене, за самовільне користування водними ресурсами Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області нараховано відповідачу збитки, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодувань збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів від 20.07.2009 за №389.

За період з 09.02.2017 по 29.03.2018 відповідачу нараховано 27 957 грн.

Відповідачем здійснено часткову оплату на суму 1819,89грн.

Виходячи з викладеного, прокурор просить стягнути на користь Семенівської міської ради 26138,01грн шкоди.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права масності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Приписами частин 2, 3 статті 2 Водного кодексу України передбачено, що водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства. Земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу та об`єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об`єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Відповідно до статей 46, 48 Водного кодексу України, водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється лише на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44, частина 1 статті 49 Водного кодексу України).

Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Видача (переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється безоплатно (частини 2, 4 статті 49 Водного кодексу України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Судом встановлено, що в період з 09.02.2017 по 29.03.2018 відповідачем здійснювався забір води з артезіанських свердловин самовільно, без спеціального дозволу на користування надрами, що підтверджується актом позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 18.04.2018 № 71/05.

Акт позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 18.04.2018 є чинним, підписаний без зауважень, в судовому порядку не оскаржувався.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно із статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у разі, зокрема, самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) регламентовано Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 (далі - Методика).

Згідно із пунктами 9.1, 9.2 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб.м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб.м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб.м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області зроблено розрахунок збитків, заподіяних державі самовільним забором води відповідно до Методики за період з 09.02.2017 по 29.03.2018, розмір яких склав 27 957,90 грн. Даний розрахунок перевірений судом.

Відповідач не оспорював розмір нарахованих збитків.

Крім того, відповідно до виписки по рахунку відповідачем була здійснена часткова сплата в сумі 1 819,89 грн.

За результатами дослідження наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що у діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення, зокрема: протиправна поведінка відповідача полягає у здійсненні забору води без спеціального дозволу на користування надрами, всупереч чинного законодавства, що підтверджується матеріалами перевірки; наявна сама шкода, яка правомірно розрахована відповідно до "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389; а також причинний зв`язок, що виражений у заподіяні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача; вина відповідача виражена у самовільному користуванні надрами.

Станом на день винесення рішення судом відповідач доказів сплати 26 138,01 грн збитків не надав.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора про стягнення 26 138,01 грн збитків є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 1 921,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 178, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Заступника керівника Менської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Семенівської міської ради Чернігівської області, код 04062009 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Олександрівське», код 32289003 про стягнення 26138,01 грн шкоди задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Олександрівське», вул. Молодіжна, 1, с. Олександрівка, Семенівський р-н, Чернігівська обл., 15444, код 32289003 на користь Семенівської міської ради Чернігівської області, вул. Червона площа,6, м. Семенівка, Чернігівська обл., 15400, код 04062009 (одержувач: УК у Семенівському районі/ОТГ м. Семенівка/24062100, код 37972758, МФО 899998, р/р 5677 ) 26 138,01 грн шкоди.

3. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Олександрівське», вул. Молодіжна, 1, с. Олександрівка, Семенівський р-н, Чернігівська обл., 15444, код 32289003 на користь прокуратури Чернігівської області, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, код 02910114 (одержувач: прокуратура Чернігівської області, р/р 6008, МФО 820172, код 02910114) 1 921,00 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 16.12.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен