ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Справа № 915/1310/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: Комиси С.В. - дов.№21 від 10.01.2019,

представника відповідача: не з`явився,

представника III особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.70-А),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Микитівський гранітний кар`єр" (56530, Миколаївська обл., Вознесенський р-н., смт.Олександрівка, вул.Микитівська, буд.1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

про: стягнення шкоди у розмірі 201145,16 грн, -

в с т а н о в и в:

26.11.2018 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №8848 від 19.11.2018 (вх.№15385/18) до Приватного акціонерного товариства "Микитівський гранітний кар`єр", в якій просить суд стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 201145,16 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 27.02.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0002375 (далі - Договір страхування), предметом якого є страхування транспортного засобу АUDI A3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 26.04.2018 на об`їзній дорозі м.Одеса 17км+100м відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу DАF, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження. Відповідно до довідки Управління патрульної поліції №761481 та постанови Біляївського районного суду Одеської області від 06.06.2018 по справі №496/1880/18, зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України. Відповідно до звіту ТОВ "ХАВК ХОЛДИНГ" №30503180 вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля з урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 430579,56 грн. Відповідно до рахунку ТзОВ "ЗС Групп" від 18.05.2018 вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля складає 306207,74 грн. Позивач посилаючись на ч.ч.16, 18 ст.9 та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" та п.1.3.1. Договору страхування зазначив, що 31.07.2018 на виконання умов Договору страхування ПрАТ "СК "УНІКА" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок - ОСОБА_2 у розмірі 301145,16 грн, виходячи з наступного розрахунку: 306207,74 грн (вартість відновлювального ремонту) - 5062,58 грн (франшиза = 0,5 % від страхової суми) =301145,16 грн. Позивач посилаючись на ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993, ч.2 ст.1187 ЦК України вказує, що до ПрАТ "СК "УНІКА" перейшло право на отримання від винуватця ДТП - ОСОБА_1 компенсації збитків завданих власнику застрахованого автомобіля. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "Страхова Група "ТАС", згідно з Полісом АМ/5613072 (ліміт за шкоду майну 100000,0 грн, франшиза 0,0 грн), що підтверджується відомостями з Централізованої бази МТСБУ та довідкою про дорожньо-транспортну пригоду. Посилаючись на п.9.1. ст.9, ст.12, п.36.1. ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначає, що 29.10.2018 Страхова компанія винуватця ДТП - ПрАТ "Страхова Група "ТАС" на виконання вимоги ПрАТ "СК "УНІКА" виплатило на рахунок останнього страхове відшкодування у сумі 100000,0 грн, що є страховою сумою та лімітом за страховим полісом. Керуючись ч.1 ст.22, п.1) ч.2 ст.22, ст.ст.1166, 1172, 1194 ЦК України та відповідно до постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки". 08.08.2018 ПрАТ "СК "УНІКА" за вих.№6136 направило до роботодавця винуватця ДТП - ПрАТ "Микитівський гранітний кар`єр" претензію про відшкодування збитків, але станом на сьогодні збитки не відшкодовано, тому позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.12.2018.

20.12.2018 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 21.01.2019 з урахуванням ухвали про виправлення від 09.01.2019.

26.12.2018 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №1411/2 від 19.12.2018 (вх.№17612/18), в якому він проти позову заперечує та просить відмовити позивачу в його задоволенні в повному обсязі та зазначив про наступне. Позовні вимоги обґрунтувані тим, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням його автомобіля в результаті ДТП, становить 301145,16 грн, і з огляду на вартість відновлювального ремонту автомобіля він за законом вважається фізично знищеним. Посилаючись на ст.1166 ЦК України відповідач зазначає, що обставини, що автомобіль позивача після ДТП мав певну, достатньо значну вартість, об`єктивно слідує і вбачається із представлених самим позивачем фотододатків до звіту №30503180 "Про оцінку вартості відновленого ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, з якого видно, що в цього автомобіля в результаті ДТП пошкоджена практично лише задня частина кузова (багажник), а решта - перебуває в робочому стані і не зазнало пошкоджень. Цю обставину можуть засвідчити ряд свідків, очевидців подій та обставин після ДТП. Тобто всі основні вузли і агрегати (двигун, шасі, колеса, тощо) автомобіля були в працюючому стані, відтак мали відповідну ринкову вартість, що узгоджується із даними звіту №30503180 про пошкодження і їх характер (відтак решта агрегатів, не були пошкодженими, а пошкодження окремих частин не виключають їх придатність). В матеріалах справи немає достатніх доказів того, що саме дії третьої особи, які не відповідали Правилам дорожнього руху перебували у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, яка мала місце 26.04.2018 за участі належних відповідачу та позивачу автомобілів. В матеріалах справи відсутні відомості про постанову про закриття кримінального провадження, чи проводилася автотехнічна експертиза слідчим, чи вирішувалося відповідне питання у встановленому порядку, хоча для його встановлення потрібні спеціальні знання, і ця обставина (причинний зв`язок між діями третьої особи і шкодою) має бути доведена саме позивачем, і без спеціальних знань встановлена не може бути, і до того ж має підтверджується належними та достатніми доказами, та не може ґрунтуватися на припущеннях того, що саме дії ІІІ особи перебували у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, а не дії позивача чи наші спільні порушення Правил дорожнього руху. Наприклад, відсутність у ІІІ особи видимості і оглядовості неналежно припаркованого позивачем автомобіля. При цьому, окремі порушення правил дорожнього руху самі по собі не перебувають у причинному зв`язку із ДТП. Також при обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивачем порушенні правові норми страхового договору та чинного законодавства України, а саме: при визначенні суми збитків позивачем в порушення ст.ст.74, 76 ГПК України не надано доказів повідомлення відповідача, як учасника ДТП, про місце та час проведення страхувальником огляду пошкодженого транспортного засобу; укладений Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0002375 від 27.02.2015 з урахуванням п.5.3. Договору не набрав чинності, оскільки позивачем не надано доказів сплати страхувальником 100% страхової премії та у відповідності до п.8.1.3. Договору несплата страхового платежу є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування; позивачем при розрахунку суми страхового відшкодування від 06.06.2018, всупереч п.10.1.2. Договору страхування не враховано експлуатаційний знос транспортного засобу за період з початку експлуатації ТЗ до дати настання страхового випадку. Також, у розрахунку суми страхового відшкодування визначена дійсна вартість ТЗ на момент настання страхового випадку у розмірі 430579,0 грн, хоча позивачем не надано розрахунок дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, визначеної згідно чинного законодавства України; позивачем порушено процедуру визначення розміру страхового відшкодування, оскільки відповідно до Звіту №30503180, складеного 06.06.2018, судовим експертом зроблено висновок, що матеріальний збиток, нанесений власнику КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 430579,56 грн, оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно, тобто сталась конструктивна загибель ТЗ. Відповідно до п.13.4 договору визначено варіанти розрахунку розміру страхового відшкодування при конструктивній загибелі ТЗ, проте наданий позивачем розрахунок страхового відшкодування не відображує жодного з варіантів розрахунку, визначеному у Договорі страхування; неналежне оформлення первинних документів, відсутність обґрунтованого розрахунку суми страхового відшкодування, відсутність ремонтних калькуляцій, конструктивною загибеллю ТЗ підтверджують необґрунтованість факту відновлення транспортного засобу AUDI A3, державний № НОМЕР_1 , так й ставлять під сумнів як факт придбання певних запасних частин, так і факт використання цих запчастин для відновлення ТЗ, необхідного після ДТП 26.04.2018.

08.01.2019 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив б/н від 29.12.2018 (вх.№201/19), в якій він надав свої заперечення на доводи відповідача, викладених останнім у відзиві на позов (т.1 а.с.92-95).

09.01.2019 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про призначення судової експертизи №06/2 від 08.01.2019 (вх.№352/19), в якому він просить призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам МВ ОНДІСЕ (т.1 а.с.106-109).

21.01.2019 ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11.02.2019.

22.01.2019 від ІІІ особи на адресу суду надійшло клопотання про призначення судової експертизи б/н від 21.01.2019 (вх.№1087/19), в якому вона просить призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам МВ ОНДІСЕ (т.1 а.с.139-141).

Ухвалою суду від 11.02.2019 відкладено підготовче засідання на 20.02.2019.

20.02.2019 від позивача на адресу суду факсимільним зв`язком надійшли заперечення проти клопотання про призначення судової експертизи №1083 від 20.02.2019 (вх.№2756/19), в яких він просить суд відхилити клопотання про призначення судової експертизи від 21.01.2019 (т.1 а.с.172-175).

20.02.2019 суд ухвалив розгляд клопотання відкласти на наступне судове засідання та оголосив перерву у судовому засіданні до 07.03.2019.

06.03.2019 від позивача на адресу суду надійшло клопотання №1427 від 05.03.2019 (вх.№3539/19), в якому він просить не приймати до розгляду та не брати до уваги висновок експертного дослідження Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №30 від 03.10.2018 (т.1 а.с.205-206).

07.03.2019 ухвалою суду по справі призначалась судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, у зв`язку з чим провадження у справі зупинялось.

06.05.2019 та 06.06.2019 судом провадження у справі поновлялось та зупинялось.

19.09.2019 від експертної установи надійшов Висновок експерта №19-1528 судового автотоварнознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля AUDI A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 04.09.2019 (т.2 а.с.54-62).

Ухвалою суду від 04.10.2019 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 22.10.2019.

22.10.2019 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 06.11.2019.

Ухвалою суду від 06.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2019.

Представники від відповідача та 3-ї особи в судове засідання 29.11.2019 не з`явилися.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників від відповідача та від ІІІ особи.

Господарським судом також враховано, що явка представників від відповідача та ІІІ особи не визнавалась судом обов`язковою.

У судовому засіданні 29.11.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

27.02.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0002375, предметом якого є страхування транспортного засобу AUDI А3 Sportback, рік випуску 2013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вигодонабувачем в договорі зазначено ТОВ "Порше Мобіліті" (т.1 а.с.20-24).

Згідно довідки ТОВ "Порше Мобіліті" №705 від 17.07.2018 ОСОБА_2 не має заборгованості перед ТОВ "Порше Мобіліті" за Кредитним договором №50011894 від 27.02.2014. Всі умови договору дотримано, сума кредиту та нараховані відсотки сплачені в повному обсязі (т.1 а.с.25).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2018 о 11:30 годині на об`їзній дорозі м.Одеса 17км 100м, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ПрАТ "Микитівський гранітний кар`єр" з напівпричіпом BODEX, KIS 3B державний номерний знак НОМЕР_3 не впевнився в безпеці руху, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем AUDI А3 державний номерний знак НОМЕР_1 . Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються довідкою Управління патрульної поліції в Одеській області №761481 про дорожньо-транспортну пригоду від 26.04.2018 (т.1 а.с.28-29).

ОСОБА_1 , що винен у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується наказом ПрАТ "Микитівський гранітний кар`єр" №16-К від 04.03.2015 (т.1 а.с.65).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль AUDI А3 Sportback державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06.06.2018 провадження у справі №496/1880/18 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. Постанова набрала законної сили 19.06.2018 (т.1 а.с.30).

Звітом ТОВ "ХАВК ХОЛДИНГ" №30503180 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ від 06.06.2018 визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ AUDI А3 реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату виконання даного дослідження дорівнює 430579,56 грн (т.1 а.с.31-36).

Згідно ремонтної калькуляції вартість виконаних робіт по ремонту транспортного засобу становить 430579,56 грн (т.1 а.с.37-45).

Відповідно до Страхового акту №00258332 від 27.07.2018 (т.1 а.с.16) позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобілю AUDI А3 Sportback, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 301145,16 грн, що підтверджується наказом ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" №00258332 від 27.07.2018 про виплату страхового відшкодування гр. ОСОБА_2 та платіжним дорученням №035322 від 31.07.2018 із зазначенням призначення платежу: "Страхове відшкодув.зг.дог.№245002/4098/0002375 від 01.04.2015р. Без ПДВ. ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 НОМЕР_5 " (т.1 а.с.15, 63).

Згідно листа ПАТ "Страхова група "ТАС" №Г1400/4120 від 17.10.2018 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована АТ "СГ "ТАС" (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ5613072 від 24.01.2018. Франшиза, згідно Поліса, становить 0 грн. Згідно Полісу АМ5613072 ліміт відповідальності АТ "СГ "ТАС" (приватне) за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), становить 100000,0 грн (т.1 а.с.64).

Оскільки полісом АМ5613072 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого), становить 100000,0 грн та франшизу у розмірі 0 (нуль) грн, то обов`язок щодо відшкодування позивачу збитку в розмірі 100000,0 грн покладається на ПрАТ "Страхова Група "ТАС".

Позивачем у позові зазначено, що 29.10.2018 страхова компанія винуватця ДТП - ПрАТ "Страхова Група "ТАС" на виконання вимоги ПрАТ "СК "УНІКА" виплатило на рахунок останнього страхове відшкодування у сумі 100000,0 грн, що є страховою сумою та лімітом за страховим полісом.

Різниця між фактичним розміром шкоди (301145,16 грн) та страховою виплатою (100000,0 грн), становить 201145,16 грн, та має бути відшкодована позивачу відповідачем.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач зобов`язаний відшкодувати страховій компанії 201145,16 грн, оскільки водій транспортного засобу DAF державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , що винен у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, перебував у трудових відносинах з відповідачем.

На адресу відповідача позивачем було направлено претензію №22903 за вих.№6136 від 08.08.2018 з вимогою про здійснення відшкодування шкоди в розмірі - 201145,16 грн та повідомленням, що у разі невиконання відповідачем вимоги у семиденний термін змусить позивача звернутися до суду з відповідним позовом, що спричинить додаткові витрати збоку відповідача на професійну правничу допомогу адвоката. В матеріалах справи міститься доказ направлення та отриманням відповідачем вказаної претензії (т.1 а.с.68-70).

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не виплатив позивачу суму завданої шкоди, позивач звернувся за захистом своїх прав до Господарського суду Миколаївської області.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача шкоди у розмірі 201145,16 грн.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання зобов`язань за Договором добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0002375 від 27.02.2015, предметом якого є страхування транспортного засобу AUDI А3 Sportback, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було відшкодовано на користь страхувальника 301145,16 грн.

Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 910/12500/17.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п.п.1), 3) ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, вина особи ( ОСОБА_1 ), яка керувала транспортним засобом автомобілем DAF державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ПрАТ "Микитівський гранітний кар`єр", встановлена у судовому порядку постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06.06.2018 провадження у справі №496/1880/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та стягнення з нього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно ч.6 ст.75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Доказами вини ОСОБА_1 у заподіянні шкоди, завданої власнику транспортного засобу AUDI А3 Sportback, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26.04.2018 об 11:30 годині на об`їзній дорозі м.Одеса 17км 100м є довідка Управління патрульної поліції в Одеській області №761481 про дорожньо-транспортну пригоду від 26.04.2018 та постанова Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/1880/18 від 06.06.2018.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до ст.4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.

Згідно абз.1 ст.9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абз.16 ст.9 Закону України "Про страхування").

Згідно п.2.1. ст.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

У відповідності п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до п.п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом 18 статті 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Звітом №30503180 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ від 06.06.2018, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "ХАВК ХОЛДІНГ" визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ AUDI А3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату виконання даного дослідження дорівнює 430579,56 грн.

Відповідно до Страхового акту №00258332 від 27.07.2018, позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля AUDI А3 Sportback, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 301145,16 грн, що підтверджується наказом ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" №00258332 від 27.07.2018 про виплату страхового відшкодування гр. ОСОБА_2 та платіжним дорученням №035322 від 31.07.2018 із зазначенням призначення платежу: "Страхове відшкодув.зг.дог.№245002/4098/0002375 від 01.04.2015р. Без ПДВ. ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_6 ".

Згідно ремонтної калькуляції вартість виконаних робіт по ремонту транспортного засобу становить 430579,56 грн.

Позивачем у позові зазначено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "Страхова Група "ТАС", згідно Полісом АМ/5613072 (ліміт за шкоду майну 100000,0 грн, франшиза 0,00 грн), що підтверджується відомостями з Центральної бази МТСБУ та довідкою про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.п.9.1., 9.2., 9.5. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Під час розгляду справи відповідачем були заперечені данні про проведення оцінки вартості збитків та фактичних затрат на відновлювальний ремонт автомобілю та вказано останнім, що звіт не відповідає вимогам наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 "Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", оскільки відсутні обов`язкові складові передбачені п.4.4. зазначеного наказу. Відсутність обов`язкових складових звіту тягне порушення законної процедури оцінювання КТЗ та призводить до спотворених висновків оцінки, які в подальшому не можливо приймати до уваги.

Відповідач також вказував, що огляд пошкодженого автомобілю проводився за відсутності його представника, який навмисно був позбавлений можливості проконтролювати відповідність наявних на транспортному засобі пошкоджень тим, що зазначені в протоколі огляду, та акті огляду оцінювачем. Відсутність під час проведення огляду транспортного засобу представника відповідача призвело до спотворення наслідків оцінки.

Враховуючи наявність розбіжностей у позиціях сторін щодо вартості відновлюваного ремонту автомобіля AUDI А3, д/н НОМЕР_1 , суд з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, дійшов висновку про необхідність призначення у справі автотоварознавчої експертизи. На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1) Яка середня ринкова вартість автомобіля AUDI А3, д/н НОМЕР_1 станом на

26.04.2018?

2) Яка вартість відновлюваних робіт автомобіля AUDI А3, д/н НОМЕР_1 станом на

26.04.2018?

19.09.2019 від експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на адресу суду надійшов Висновок експерта №19-1528 від 04.09.2019 (т.2 а.с.54-62), в резолютивній частині якого було зазначено, що:

1. Середня ринкова вартість колісного транспортного засобу AUDI А3, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , станом на дату пошкодження, а саме 26.04.2018, становить 453487,0 грн.

2. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу AUDI А3, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП від 26.04.2018, становить 363807,39 грн.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з ПрАТ "Микитівський гранітний кар`єр" шкоди (страхове відшкодування) в розмірі 201145,16 грн = 301145,16 грн (виплачене ПрАТ "СК "УНІКА" відшкодування) - 100000,0 грн (відшкодування страхової компанії винуватця ДТП).

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз норм ст.ст.1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Отже, відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу AUDI А3 Sportback державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , має нести відповідач, як юридична особа, з винних неправомірних дій працівника якого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У даному випадку, виплата позивачем страхового відшкодування у сумі 201145,16 грн відповідає фактичному розміру заподіяних збитків, що підтверджено, зокрема Звітом №30503180 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ від 06.06.2018 та Висновком експерта №19-1528 від 04.09.2019.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 201145,16 грн, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Микитівський гранітний кар`єр" (56530, Миколаївська обл., Вознесенський р-н., смт.Олександрівка, вул.Микитівська, буд.1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.70-А, ) 201145,16 грн шкоди та 3017,18 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 09.12.2019.

Суддя М.В. Мавродієва