ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р. Справа№ 911/819/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 10.12.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Надросся"

на рішення Господарського суду Київської області

від 25.06.2019 (повний текст ухвали складено 02.07.2019)

у справі №911/819/19 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріголд"

до Селянського (фермерського) господарства "Надросся"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріголд" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства "Надросся" про стягнення заборгованості за договором поставки №20-02/2018 від 20.04.2018 в розмірі 146464,86 грн та 29292,94 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №20-02/2018 від 20.04.2018 щодо оплати вартості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.06.2019 у справі №911/819/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріголд" до Селянського (фермерського) господарства "Надросся" про стягнення 175757,80 грн задоволено повністю. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Надросся" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріголд" 146464,86 грн заборгованості, 29292,94 грн штрафу, 2636,37 грн витрат по сплаті судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов`язань за договором поставки №20-02/2018 від 20.04.2018 в частині оплати вартості поставленого товару.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Селянське (фермерське) господарство "Надросся" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 25.06.2019 у справі №911/819/19 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому, скаржник стверджує, що позивачем не доведено належними доказами факту виконання продавцем умов договору поставки; видаткові накладні, на які посилається суд в оскаржуваному рішенні, не підтверджують передачу продавцем та прийняття покупцем товару.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "Надросся" на рішення Господарського суду Київської області від 25.06.2019 у справі №911/819/19; призначено розгляд апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з`явились, про поважність причин нез`явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд справи неодноразово відкладався; представник відповідача в судові засідання не з`являвся, хоча належним чином учасники справи були повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Оскільки явка представників сторін в судові засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

20.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агріголд", як постачальником, та Селянським (фермерським) господарством "Надросся", як покупцем, було укладено договір поставки №20-04-02/2018 (далі за текстом - Договір), згідно умов п.1.1. якого, в терміни, визначені договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену Договором.

Згідно Розділу 2 Договору, за цим договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та/або рахунками-фактурами, що є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1., та які є невід`ємною частиною цього договору. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару).

Відповідно до Розділу 3 Договору, порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до даного договору. Всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2. договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2. даного договору, сторони, впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за відповідним додатком або договором в цілому, підписують "Протокол погодження оплати". Ініціатива підписання "Протоколу погодження оплати" покладається на покупця. При відсутності підписаного сторонами "Протоколу погодження оплати", зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що строк поставки товару визначається у відповідних додатках до цього договору.

Згідно п. Розділу 6 договору, поставка продукції здійснюється на умовах, визначених у додатках до цього договору. Перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості.

У заключних положеннях договору сторони погодили, що договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків.

Згідно додатку №001 від 22.04.2018 до договору, сторони погодили поставку товару, зокрема, регулятор росту рослин, "Вимпел2", мікродобрива "Оракул мультикомплекс", мікродобриво "Оракул колофермин бору", Ікарус 250, ЕВ. Відповідно до п. 2 додатку, загальна ціна товару за даним додатком складає 60148,08 грн. Згідно п. 3 додатку, оплата здійснюється в наступному порядку: покупець сплачує постачальнику 100% вартості товару до 31.07.2018. Оплата вартості товару здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2. договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2. даного договору, сторони, впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за товар по цьому додатку, підписують "Протокол погодження оплати". Ініціатива підписання "Протоколу погодження оплати" покладається на покупця.

Згідно додатку №002 від 23.04.2018 до договору, сторони погодили поставку товару, зокрема, регулятор росту рослин, "Вимпел2", мікродобрива "Оракул мультикомплекс", мікродобриво "Оракул сірка актив". Відповідно до п. 2 додатку, загальна ціна товару за даним додатком складає 33067,20 грн. Згідно п. 3 додатку, оплата здійснюється в наступному порядку: покупець сплачує постачальнику 100% вартості товару до 31.07.2018. Оплата вартості товару здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2. договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2. даного договору, сторони, впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за товар по цьому додатку, підписують "Протокол погодження оплати". Ініціатива підписання "Протоколу погодження оплати" покладається на покупця.

Згідно додатку №003 від 20.07.2018 до договору, сторони погодили поставку товару, зокрема, "Фенікс Дуо". Відповідно до п. 2 додатку, загальна ціна товару за даним додатком складає 53213,58 грн. Згідно п. 3 додатку, оплата здійснюється в наступному порядку: покупець сплачує постачальнику 100% вартості товару до 31.07.2018. Оплата вартості товару здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2. договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2. даного договору, сторони, впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за товар по цьому додатку, підписують "Протокол погодження оплати". Ініціатива підписання "Протоколу погодження оплати" покладається на покупця.

На виконання умов договору та додатків до нього, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 146464,86 грн, що підтверджується видатковими накладними №75 від 24.04.2018 на суму 33067,20 грн, №71 від 23.04.2018 на суму 60184,08 грн, №266 від 20.07.2018 на суму 53213,58 грн, які підписано повноважними представниками сторін та скріплено їх печатками, а також довіреностями №1 від 23.03.2018, №2 від 24.04.2018, №3 від 20.07.2018 на отримання товарно-матеріальних цінностей за вказаними накладними.

Вищевикладені обставини спростовують доводи скаржника про не доведеність належними доказами факту виконання продавцем умов договору поставки, а також те, що вищевикладені видаткові накладні не підтверджують передачу продавцем та прийняття покупцем товару.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Спір у даній справі виник внаслідок порушення відповідачем його зобов`язання з оплати вартості товару; відповідачем оплату вартості товару не здійснено, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 146464,86 грн.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню належним чином у встановлений строк та припиняється виконанням, проведеним належним чином. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач здійснив поставку товару відповідачу на суму 146464,86 грн згідно видаткових накладних №75 від 24.04.2018, №71 від 23.04.2018, №266 від 20.07.2018. Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, оплату вартості товару не здійснив у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем становить 146464,86 грн.

З огляду на викладене, оскільки факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати вартості товару у розмірі 146464,86 грн.

У зв`язку із простроченням відповідачем оплати вартості товару, позивачем нараховано у відповідності до п.7.1.1 Договору штраф в розмірі 29292,94 грн.

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Виходячи зі змісту абз. 10 пп. 7.1.1. п. 7.1. Договору, в разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 10 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 20% від суми несвоєчасно оплаченого товару.

Як встановлено вище, відповідач у встановлений строк свого обов`язку по оплаті вартості товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Колегія суддів вважає, що розрахунок заявленої до стягнення позивачем суми штрафу є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням Договору, а тому, з урахуванням факту порушення відповідачем зобов`язання, позовні вимоги про стягнення з відповідача 29292,94 грн штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу зважаючи на відсутність належних доказів надання правової допомоги адвокатом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Надросся" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.06.2019 у справі №911/819/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/819/19 повернути Господарському суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 12.12.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

О.В. Тищенко