ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 справа № 914/1772/19

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ,

до відповідача: Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА», м. Львів,

про: стягнення заборгованості 8 500,00 грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Корольчук О.В.

Представники учасників справи:

позивач: не з`явився.

відповідач: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА» про стягнення заборгованості в розмірі 19 694,71 грн.

Ухвалою суду від 02.09.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №914/1772/19 за правилами спрощеного позовного провадження, призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 30.09.2019 р.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

На адресу Господарського суду Львівської області 21.10.2019р. надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача у зв`язку з відсутністю представника позивача у м. Львові та визнання судом необов`язкової участі сторін у судових засіданнях.

В судове засідання 28.10.2019р. представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, вказаній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ.

В судове засідання 28.10.2019р. представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, вказаній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ.

Ухвалою суду від 28.10.19 р. здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/1772/19 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.11.19 р.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 19.11.19 р. представником позивача подано заяву про відмову від частини позовних вимог. Відповідно до заяви представник позивача просить суд:

1. Прийняти відмову Банку від позовних вимог в частині стягнення з Відповідача 9 930,90 грн заборгованості з орендної плати за користування Об`єктом оренди, 1 163,41 грн пені та 100,40 грн - 3% річних.

2.Задовольнити позов Банку в частині стягнення з Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА» (79019, м. Львів, вулиця Староміська, 1, кв. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 35444887) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ідентифікаційний код юридичної особи 00039002) неустойки в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА» (79019, м. Львів, вулиця Староміська, 1, кв. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 35444887) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, прос. Шевченка, 12, ідентифікаційний код юридичної особи 00039002) 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. сплаченого судового збору за подання цього позову.

Ухвалою суду від 25.11.2019 р. судом прийнято до розгляду заяву представника позивача про відмову від частини позовних вимог. Закрито підготовче провадження у справі №914/1772/19. Розгляд справи №914/1772/19 по суті призначити на 16.12.2019 р.

В судове засідання 16.12.2019 р. представники сторін не з`явились.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 16.12.2019, визначених р.у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Застосовуючи статтю 3 ГПК України, статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Зважаючи на те, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, явка сторін не визнавалася обовязковою судом, а участь в засіданні суду є правом, а не обовязком сторони, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.12.2019 р. за відсутності представників сторін.

Зміст та підстави вимог позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо негайного повернення орендованого майна, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення орендну плату за період фактичного користування майном - до складання акта приймання-передачі, що визначено умовами договору оренди, та неустойку в розмірі подвійної орендної плати за цей же період, сплата якої передбачена приписами ч.2 ст.785 ЦК України (з врахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог від 19.11.2019 р.).

Зміст та підстави заперечень відповідача.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

15.02.2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (надалі «Орендодавець» або «Банк») та Приватним підприємством «АСТОР МЕДІА» (надалі-«Орендар») було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №09/14-245/7/55 (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування частину фасаду будівлі, за адресою: м.Львів, вул. Ак. Гнатюка,2, загальною площею-66,0 кв.м.

Відповідно до п.1.4 Договору Орендар використовує Об`єкт оренди для розміщення інформаційного рекламного щита.

Орендна плата за користування Об`єктом оренди згідно п. 4.1. Договору в місяць складає 7 000,00 грн, у тому числі ПДВ, нарахований у відповідності до чинного законодавства України.

Пунктом 4.2.1. Договору оренди визначено, що Орендодавець щомісячно до 15 числа поточного місяця нараховує орендну плату за звітний місяць та направляє Орендарю рахунки в порядку, визначеному в п. 10.7 Договору, а Орендар на підставі отриманих від Орендодавця рахунків сплачує нараховану орендну плату за звітний місяць не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця. Орендну плату за перший місяць користування Об`єктом оренди Орендар сплачує протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку від Орендодавця в порядку, визначеному в п.10.7 Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору строк оренди склав 12 місяців з моменту прийняття приміщення орендарем за Актом приймання-передачі об`єкта оренди.

Відповідно до п.4.4 Договору Орендар сплачує Орендодавцю оренду плату та інші платежі за цим Договором з моменту підписання Акту приймання-передачі Об`єкта оренди уповноваженими представниками Сторін до моменту підписання Акту приймання-передачі Об`єкта оренди (повернення Об`єкта оренди з оренди), уповноваженими представниками Сторін згідно п. 6.1 цього Договору.

Сторони Договору підписали Акт приймання-передачі нежитлового приміщення 15.02.2018р. Таким чином, строк дії договору закінчився 15.02.2019р.

Пунктом 10.7. Договору оренди визначено, що повідомлення Сторонами одна одну про будь-які обставини, що виникають протягом дії Договору, проводяться шляхом направлення письмових або електронних звернень, повідомлень, рахунків на виконання умов п. 4.2. цього Договору, сканованих копій документів, що оформлюються в процесі виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором тощо. При цьому повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони надіслані на адреси, зазначені в п. 11 цього Договору. Сторони визнають офіційними та належним чином направленими повідомлення в електронній формі, якщо такі повідомлення були направлені однією Стороною другій Стороні з електронної адреси та на електронну адресу/адреси, зазначені у п. 11 Договору.

Сторони домовилися здійснювати повідомлення за Договором оренди в електронній формі з використанням конкретних електронних адрес.

Відповідно до п. 6.1. Договору оренди, в останній день строку оренди Орендар зобов`язаний звільнити Об`єкт оренди та передати Орендодавцю Об`єкт оренди за Актом приймання-передачі, який підписується Сторонами.

Акт приймання-передачі (повернення з оренди) Об`єкта оренди був підписаний Сторонами 05.03.2019.

Відповідач після припинення дії Договору оренди вчасно не повернув Об`єкт оренди, продовжив користування орендованим майном, внаслідок чого позивачем було застосовано наслідки, передбачені ч. 2 ст. 785 ЦК України. За період з 16.02.2019 по 04.03.2019 позивачем нараховано неустойку, передбачену ч. 2 ст. 785 ЦК України в розмірі 8 500,00 грн.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 19.11.19 р. представником позивача подано заяву про відмову від частини позовних вимог. Відповідно до заяви представник позивача просить суд:

1. Прийняти відмову Банку від позовних вимог в частині стягнення з Відповідача 9 930,90 грн заборгованості з орендної плати за користування Об`єктом оренди; 1 163,41 грн пені та 100,40 грн - 3% річних.

2.Задовольнити позов Банку в частині стягнення з Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА» (79019, м. Львів, вулиця Староміська, 1, кв. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 35444887) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ідентифікаційний код юридичної особи 00039002) неустойки в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА» (79019, м. Львів, вулиця Староміська, 1, кв. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 35444887) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, прос. Шевченка, 12, ідентифікаційний код юридичної особи 00039002) 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. сплаченого судового збору за подання цього позову.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦКУ регламентовано: договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 527 ЦКУ боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частина 1 статті 530 ЦКУ визначає якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 610 ЦКУ передбачено: сторона, що порушила зобов`язання за договором, є такою, що прострочила виконання в розумінні ст. 612 ЦК України, внаслідок чого у позивача є законні підстави для застосування відповідальності до відповідача, встановленої Договором оренди та законом.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір оренди нежитлового приміщення №09/14-245/7/55 від 15.02.0218 р.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч.1 ст.283 ГК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч.1, 4 ст.285 ГК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.1 Договору строк оренди склав 12 місяців з моменту прийняття приміщення орендарем за Актом приймання-передачі об`єкта оренди.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Сторони Договору підписали Акт приймання-передачі нежитлового приміщення 15.02.2018р.

Оскільки строк дії Договору встановлено до 15.02.2019 і сторонами не надано суду доказів щодо продовження його дії, він припинив свою дію 15.02.2019 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

За змістом п.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що Договір припинив свою дію 15.02.2019, проте спірне нерухоме майно було повернуто відповідачем лише 05.03.2019, за наслідками чого було складено відповідний акт приймання-передачі.

Відповідно до п.4.4 Договору Орендар сплачує Орендодавцю оренду плату та інші платежі за цим Договором з моменту підписання Акту приймання-передачі Об`єкта оренди уповноваженими представниками Сторін до моменту підписання Акту приймання-передачі Об`єкта оренди (повернення Об`єкта оренди з оренди), уповноваженими представниками Сторін згідно п. 6.1 цього Договору.

Позивачем нараховано плату за користування об`єктом найму в розмірі 9 930,90 грн, згідно з п. 4.4. Договору. Одночасно позивачем заявлено до стягнення з відповідача 8 500,00 грн. неустойки за період з 16.02.2019 по 04.03.2019 в порядку ч.2 ст. 785 ЦК України.

Згідно із статтею 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, неповернення об`єкту оренди за договором у період після закінчення строку дії договору 15.02.2019 р. по 05 березня 2019 року, відбулося виключно з вини самого орендаря (відповідача), який не повернув і не намагався повернути об`єкт оренди орендодавцю у визначений договором строк, а продовжив користування орендованим майном.

Враховуючи наведене, неповернення майна з орендного користування у визначений договором оренди строк є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Таким чином, після закінчення дії договору, тобто після припинення правовідносин, врегульованих укладеними між сторонами договорами, орендну плату в передбаченому договорами розмірі (та, відповідно, здійснені на неї нарахування) не може бути стягнуто з відповідача на користь позивача. Натомість, після припинення дії договорів підлягає стягненню лише неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, враховуючи, що, як було встановлено вище, відповідач після закінчення дії договору (тобто після 15.02.2019) не виконав обов`язку з повернення об`єктів оренди, стягненню з відповідача на користь позивача за період після припинення дії договорів підлягає сума неустойки 8 500,00 грн за період з 16.02.2019 р. по 04.03.2019 р. згідно з наданим позивачем обґрунтованим розрахунком у відповідності до ч.2 ст.785 ЦК України.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 19.11.2019 р. представником позивача подано заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення з Відповідача 9 930,90 грн заборгованості з орендної плати за користування Об`єктом оренди, 1 163,41 грн пені та 100,40 грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 25.11.2019 р. судом прийнято до розгляду заяву представника позивача про відмову від частини позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 9 930,90 грн заборгованості з орендної плати за користування Об`єктом оренди, 1 163,41 грн пені та 100,40 грн - 3% річних, підлягають закриттю на підставі ч. 1 п. 4 ст. 231 ГПК України.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження в частині стягнення з відповідача 9 930,90 грн заборгованості з орендної плати за користування Об`єктом оренди, 1 163,41 грн пені та 100,40 грн - 3% річних закрити.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА» (79019, Львівська область, м. Львів, вулиця Староміська, буд.1, кв. 6, ідентифікаційний код 35444887) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, провулок Шевченка, буд. 12, ідентифікаційний код 00039002) 8 500,00 грн неустойки.

4. Стягнути з Приватного підприємства «АСТОР МЕДІА» (79019, Львівська область, м. Львів, вулиця Староміська, буд.1, кв. 6, ідентифікаційний код 35444887) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, провулок Шевченка, буд. 12, ідентифікаційний код 00039002) 1 921,00 грн судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 17.12.2019 р.

Суддя Синчук М.М.