ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4957/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вязовської К.В., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", м. Кривий

про стягнення 358 292,33 грн. за договором про закупівлю послуг за державні кошти

Представники:

Від позивача Кожемятов К.М. - представник

Від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" про стягнення заборгованості за договором № 254 від 13.02.2019 про закупівлю послуг за державні кошти у сумі 358 292,33 грн., яка складається з суми основного боргу - 278 585,42 грн., інфляційних втрат - 6 068,02 грн., 3% річних - 5 323,85 грн., пені - 48 714,0658 грн., 7% штрафу - 19 500,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №254 від 13.02.2019 про закупівлю послуг за державні кошти в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

Ухвалою від 30.10.2019 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано Позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет".

14.11.2019 Позивач надав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2019, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.12.2019.

16.12.2019 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення з підписом представника про отримання ухвали суду -26.11.2019.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також, суд враховує, що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 16.12.2019 виготовлено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору, встановлення факту постачання теплової енергії, встановлення факту невиконання відповідачем умов договору в частині оплати теплової енергії та правомірності вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2019 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (позивач - учасник), та Державним вищим навчальним закладом "Криворізький національний університет" в особі відокремленого підрозділу Гірничий коледж Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (відповідач -замовник) було укладено договір №254 про закупівлю послуг за державні кошти.

Відповідно до п. 1.1 договору, учасник зобов`язується з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року надати замовнику послуги, зазначені в пункті 1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги по встановленим тарифам в строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування послуг: ДК 021:2015: 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія); кількість: Лот 1 - 1105 Гкал.; Лот 2 29 Гкал.

Згідно з п. 1.5 договору учасник відпускає замовнику теплову енергію у відповідності з установленим планом тепло-споживання на січень-грудень 2019 (додаток №1 до договору), на об`єкти вказані в дислокації.

Згідно з п. 3.1 договору, ціна договору становить: 2 025 600 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 337 600,00 грн. На момент укладання договору ціна складає 1789 грн. 021 коп. за 1 Гкал. з ПДВ- бюджетні установи; 1688 грн. 365 коп. за 1 Гкал. з ПДВ - населення.

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2 договору).

За приписами п. 4.1 договору оплата за теплову енергію здійснюється замовником виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник сплачує вартість наданої теплової енергії згідно затверджених тарифів. У випадку зміни тарифів на послуги теплопостачання замовник повідомляється додатковою угодою, яка надсилається з наданням відповідного документу про зміну тарифу, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 4.5 договору у випадку, якщо замовник, не має приладів обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання замовником у розрахунковому періоді. Різниця між сплаченою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 14-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Строк (термін) наданих послуг: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року. Місце надання послуг: згідно дислокації (п.п. 5.1, 5.2 договору).

За приписами п. 6.5 договору облік обсягу спожитої теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж учасника та замовника, або за домовленістю сторін в іншому місці (технічно не можливо встановити на межі). У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень по опалюванню та гарячому водопостачанню з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання споживача-покупця в розрахунковому періоді.

Межа балансової належності (експлуатаційної відповідальності) сторін оформлюється у вигляді акта зі схемами теплових мереж, підписаного у двосторонньому порядку, який є невід`ємною частиною договору та не може бути змінено в односторонньому порядку (п.п. 6.5.2 договору).

Відповідно до п.п. 6.4.5 договору обов`язком учасника, є зокрема, виставляти рахунки замовнику для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти прийому-передачі обсягу споживання теплової енергії та податкові накладні, які підтверджують обсяг отриманої енергії та які повинні бути обов`язково повернуті в підписаному вигляді до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 7.2.9 договору, учасник несе відповідальність: за порушення строків оплати за отриману послугу стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної суми.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань. Сторони домовилися, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України, умови цього договору в частині надання послуг теплопостачання застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, і діють з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно (п. 10.1 договору).

Відповідно до додатку №3 до договору, дислокація об`єктів є об`єктами надання послуг: учбовий корпус, учбово-виробничі майстерні, учбовий полігон, учбово-лабораторний корпус, гуртожиток, розташовані по вул. Невська, 3 (а.с.40).

19.02.2019 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1, якою сторони внесли зміни до п. 3.1. договору та виклали його зміст в наступній редакції: Тариф на теплову енергію для категорії споживачів "бюджетні установи" з 24 січня 2019 встановлюються в розмірі:

- 1 490,851 - у грн. за 1 Гкал без ПДВ.,

- 1 789,021 - у грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Для категорії споживачів "населення":

- 1 406,971 - у грн. за 1 Гкал без ПДВ.,

- 1 688,365 - у грн. за 1 Гкал з ПДВ.

На виконання умов договору, в період з січня 2019 року по лютий 2019 року позивач поставив, а відповідач спожив теплову енергію, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №133 від 31.01.2019 на суму 148 007,35 грн. та №1188 від 28.02.2019 на суму 130 578,07 грн., які підписані відповідачем без заперечень (а.с. 42-43).

Позивач у позові зазначає, що відповідач за поставлену теплову енергію не розрахувався, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 278 585,42 грн.

За неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати теплової енергії, позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 6 068,02 грн. інфляційних втрат, 5423,85 грн. 3% річних, 48714,07 грн. пені та штраф у розмірі 7% на суму 19 500,98 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на умови п. 4.1. договору строк оплати наданих послуг за спірний період є таким, що настав.

Відповідач у встановлені строки свої зобов`язання по оплаті не виконав, доводи позивача, наведені в позовній заяві не спростував.

На момент розгляду справи борг відповідача складає 278 585,42 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 6 068,02 грн. інфляційних втрат, 5423,85 грн. 3% річних, 48714,07 грн. пені та штраф у розмірі 7% на суму 19 500,98 грн.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.2.9 договору, учасник несе відповідальність: за порушення строків оплати за отриману послугу стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної суми.

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що її сума за період з 15.02.2019 по 13.09.2019 становить 48 747,38 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем - 48 714,06 грн.

7% штрафу нараховані правомірно та вони підлягають стягненню у сумі 19 500,98 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що сума 3% річних за період з 15.02.2019 по 23.10.2019 становить 5 423,85 грн., а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначена позиція суду узгоджена з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах № 905/707/16 від 26.10.2016р., № 905/711/16 від 22.11.2016р. та № 904/6149/16 від 27.12.2016р.

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період з березня 2019 року по червень 2019 року складають 6110,26 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 6068,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з стягненням з відповідача на користь позивача 278 585,42 грн. основного боргу, 6 068,02 грн. інфляційних втрат, 5 423,85 грн. 3% річних, 48 714,06 грн. пені та 7% штрафу у розмірі 19 500,98 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 5 374,38 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" про стягнення 358 292,33 грн. за договором про закупівлю послуг за державні кошти задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 11, ) в особі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Невська, буд.3, ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) суму основного боргу у розмірі 278 585,42 грн. (двісті сімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 42 коп.), пеню 48 714,06 грн. (сорок вісім тисяч сімсот чотирнадцять грн. 06 коп.), 3% річних - 5 423,85 грн. (п`ять тисяч чотириста двадцять три грн. 85 коп.), інфляційних втрат 6 068,02 грн. (шість тисяч шістдесят вісім грн. 02 коп.), 7% штрафу 19 500,98 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот грн. 98 коп.) та витрати по сплаті судового - 5 374,38 грн. (п`ять тисяч триста сімдесят чотири грн. 38 коп.), про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.12.2019

Суддя Н.Г. Назаренко