РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2019Справа № 910/14136/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Малинівські молочні продукти»

про стягнення 225000,76 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Малинівські молочні продукти» про стягнення 225000,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору поставки № 83/17/РП від 21.12.2017.

Суд своєю ухвалою від 15.10.2019 відкрив провадження у справі № 910/14136/19, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Оскільки відповідач не подав відзив на позов, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

21.12.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Малинівські молочні продукти» (покупець) уклали договір поставки № 83/17/РП (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати (передати у власність) покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити молоко коров`яче знежирене (обрат), одержане з молока незбираного, що відповідає вимогам ДСТУ 3662, надалі товар, в асортименті та кількості за попередньою домовленістю сторін, відповідно до видаткових накладних та/або рахунків-фактур, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1 Договору ціна товару встановлюється згідно з протоколом погодження цін та вказується у відповідних рахунках-фактурах або видаткових накладних, наданих постачальником.

Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару згідно з виставленим постачальником рахунком, по факту поставки (передачі) товару.

В період з 11.02.2018 по 22.01.2019 позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 1036638,56 грн.

Відповідач сплатив 811637,80 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 190 від 27.09.2019 про сплату 225000,76 грн боргу.

Відповідач залишив вимогу без задоволення.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив 225000,76 грн боргу.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним, чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 225000,76 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані. Суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Малинівські молочні продукти».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Малинівські молочні продукти» (вулиця Народного Ополчення, 18-Б, м. Київ, 03151, код 38460791) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод» (вул. Конотопське шосе, 1, м. Буринь, Бринський район, Сумська область, 41700, код 39580318) 225000,76 грн боргу, 3375,02 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун