ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 справа № 914/1392/19

За позовом: Акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів»,

м. Львів,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера Трейд»,

м. Львів,

до відповідача 2: ОСОБА_1, м. Львів,

про: стягнення 42 666,78 доларів США та 6 875,80 грн. заборгованості та звернення стягнення на майно.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Пришляк Ю.-М.

Представники:

Від позивача: не з`явився,

Від відповідача 1: не з`явився,

Від відповідача 2: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Львів» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера Трейд», до ОСОБА_1 про стягнення 42 666,78 доларів США та 6 875,80 грн. заборгованості та звернення стягнення на майно.

Ухвалою суду від 22.07.2019р. залишено позов без руху, 31.07.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 20.08.2019р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. У судовому засіданні 15.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.11.2019р. Розгляд справи відкладався на 19.11.2019р.

Позиція позивача.

У судове засідання 03.12.2019р. позивач не з`явився. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між укладено генеральний договір кредитної лінії №5/К/16, в рамках якого було укладено додаткові договори №1, 2, 3, 4, 5 про надання кредиту. Отриманими за Додатковими договорами №1-4 траншами відповідач 1 користувався добросовісно та на даний час вони погашені. На виконання умов додаткового договору №5 ТзОВ «Ера Трейд» (позичальник). було надано у користування грошові кошти у розмірі 40' 762,50 доларів США зі сплатою 10% річних на строк до 09.02.2017р. включно. Однак, відповідач 1 свої зобов`язання щодо сплати процентів та повернення суми кредиту у визначений договором строк виконав частково, станом на 14.06.2019р. заборгованість становить:

· 34' 793,91 долар США (еквівалент 9919' 153,50 грн.) заборгованість по кредиту,

· 4' 208,94 долари США (еквівалент 111' 187,90 грн.) заборгованість по процентах,

· 3' 663,93 долари США (еквів.96' 790,33 грн.) заборгованість по пені за період з 01.02.2017р. по 13.06.2019р.,

· 475,80 грн. - заборгованість по нарахованій пені за період з 03.10.2017р. по 13.06.2019р. на щомісячну комісію,

· 6' 400,00 грн. - заборгованість по щомісячній комісії за період з червня 2017р. по вересень 2018р. включно.

Крім цього, між банком-позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_1 (іпотекодавець) передав в іпотеку позивачу для забезпечення зобов`язань ТзОВ «Ера Трейд» по кредитному договору житловий будинок АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0,0265га за адресою: АДРЕСА_3. Відповідно до умов договору іпотеки, в разі невиконання або неналежного виконання ТзОВ «Ера Трейд» умов кредитного договору, позивач має право задовольнити забезпечені договором іпотеки вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з цим, представник позивача просив суд стягнути з відповідача 1 заборгованість в сумі 42666,78 доларів США та 6875,80 грн., звернувши стягнення на передані в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Позиція відповідача 1.

Відповідач 1 у судові засідання 20.08.2019, 10.09.2019р., 17.09.2019р., 15.10.2019р., 12.11.2019р., 19.11.2019р. та 03.12.2019р. не з`являвся, проти позову не заперечив, відзиву не подав.

Позиція відповідача 2.

Представник відповідача 2 у судове засідання 03.12.2019р. не з`явився. Проти позову заперечив з підстав, викладених у поданому через канцелярію суду відзиві на позовну заяву (вх.№34396/19 від 19.08.2019р.). Визнав, що на даний час позичальником (відповідачем 1) тіло кредиту погашено частково. Одночасно заперечив проти нарахованих банком 10% річних після закінчення терміну кредитування та пені за несплату таких процентів, тобто нарахування процентів в сумі 4208,94 долари США понад вказаний строк (тобто, після 09.02.2017р.) є неправомірним. Також не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення 329,49 доларів США пені за несплату таких процентів. Також відповідачем 1 було сплачено банку грошові кошти в розмірі 1332,79 доларів США як проценти по кредиту (оплати 24.03.2017р. - 655,55 дол.США, 28.04.2017р. - 333,33 дол. США) після закінчення строку дії кредиту, то такі кошти необхідно зарахувати як зменшення загальної суми боргу ТзОВ «Ера Трейд». Також заперечив проти стягнення комісії в розмірі 6400,00 грн та пені в розмірі 475,8 грн. за її несплату.

Також відповідачем 2 подано заяву про застосування позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 3' 663,93 дол.США.

Позивач заперечив проти заяви про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені в розмірі 3' 663,93 дол.США, мотиви викладені у письмових поясненнях (вх.№38268/19 від 17.09.2019р.).

У додаткових поясненнях щодо застосування строку позовної давності (вх.№42461/19 від 15.10.2019р.) відповідач 2 заперечив проти аргументів позивача щодо дотримання Банком строків позовної давності.

Обставини справи.

10.02.2016р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів", правонаступником якого є Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ера Трейд» (позичальник) було укладено генеральний договір №5/К/16.

Відповідно до п. 1.1. генерального договору банк зобов`язувався відкрити позичальнику відкличну відновлювальну кредитну Лінію з максимальним лімітом заборгованості), в межах якого надавати йому кредити у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором та додатковими договорами до нього, а позичальник зобов`язувався повернути кредити, сплати проценти, комісій за користування ними, а також сплатити інших платежі, передбачених цим договором.

Конкретні умови кредитування, зокрема: сума, валюта, процентна ставка, комісія, строк повернення, цільове призначення кредиту, визначаються додатковими договорами, що укладаються між сторонами, та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. генерального договору).

Згідно п. 2.1. генерального договору банк здійснює кредитування за цим договором на наступних умовах: максимальний ліміт заборгованості та валюта кредитування - 60' 000,00 дол. США; строк дії включно до 09.02.2017р.

10.02.2016 між банком та позичальником було укладено додатковий договір №1 про надання кредиту до генерального договору 5/К/16 від 10.02.2016(далі - додатковий договір №1).

Згідно додаткового договору №1 банк в межах максимального ліміту заборгованості за відкритою кредитною лінією надає позичальнику кредит у розмірі 17' 540,00 дол. США на строк до 09.02.2017р.

12.02.2016 між банком та позичальником було укладено додатковий договір №2 про надання кредиту до генерального договору 5/К/16 від 10.02.2016(далі - додатковий договір №1).

Згідно додаткового договору №2 банк в межах максимального ліміту заборгованості за відкритою кредитною лінією надає позичальнику кредит у розмірі 11' 000,00 дол. США на строк до 09.02.2017р.

15.02.2016 між банком та позичальником було укладено додатковий договір №3 про надання кредиту до генерального договору 5/К/16 від 10.02.2016(далі - додатковий договір №1).

Згідно додаткового договору №1 банк в межах максимального ліміту заборгованості за відкритою кредитною лінією надає позичальнику кредит у розмірі 1' 000,00 дол. США на строк до 09.02.2017р.

10.03.2016 між банком та позичальником було укладено додатковий договір №4 про надання кредиту до генерального договору 5/К/16 від 10.02.2016(далі - додатковий договір №1).

Згідно додаткового договору №4 банк в межах максимального ліміту заборгованості за відкритою кредитною лінією надає позичальнику кредит у розмірі 30' 460,00 дол. США на строк до 09.02.2017р.

15.06.2016 між банком та позичальником було укладено додатковий договір №5 про надання кредиту до генерального договору 5/К/16 від 10.02.2016(далі - додатковий договір №1).

Згідно додаткового договору №5 банк в межах максимального ліміту заборгованості за відкритою кредитною лінією надає позичальнику кредит у розмірі 40' 7620,00 дол. США на строк до 09.02.2017р.

На виконання умов додаткового договору банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 40' 762,50 дол. США (еквів.1' 015' 595,45 грн.), що підтверджується випискою з банківського рахунку та меморіальним ордером №TR/398065/2558/331 від 15.06.2016 р.

Відповідно до п. 4.1.3. додаткового договору позичальник сплачує банку комісію за управління кредитом у розмірі 400,00 грн, яка сплачується щомісячно.

Позичальник сплачує проценти у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані (п. 3.4. додаткового договору).

Згідно п. 4.2. Генерального договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному у Додатковому договорі до Генерального договору кредитної лінії.

Відповідно до п. 6.1. додаткового договору за невиконання/несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (повернення кредиту/кредитів, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим додатковим договором) банк вправі вимагати в позичальника сплату пені за зобов`язаннями у іноземній валюті - 0,05% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми.

Проте, в порушення умов генерального та додаткового договору №5 позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами, в зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість, яка становить:

· 34' 793,91 долар США (еквівалент 9919' 153,50 грн.) заборгованість по кредиту,

· 4' 208,94 долари США (еквівалент 111' 187,90 грн.) заборгованість по процентах,

· 3' 663,93 долари США (еквів.96' 790,33 грн.) заборгованість по пені за період з 01.02.2017р. по 13.06.2019р.,

· 475,80 грн. - заборгованість по нарахованій пені за період з 03.10.2017р. по 13.06.2019р. на щомісячну комісію,

· 6' 400,00 грн. - заборгованість по щомісячній комісії за період з червня 2017р. по вересень 2018р. включно.

10.02.2016 між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів", правонаступником якого є Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим номером 253 (далі - договір іпотеки).

Згідно п. 1.1. договору іпотеки іпотекою за даним договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя (позивача), що випливають з умов генерального договору №5/К/16 від 10.02.2016 та додаткових договорів до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому, укладеного між іпотекодержателем та ТзОВ «Ера Трейд», відповідно до якого іпотекодержатель відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 60' 000,00 дол.США, яку позичальник зобов`язується повернути в строк включно до 09.02.2017р. зі сплатою 10% річних щомісяця сплачувати суму відсотків за користування кредитом у розмірі та на терміни згідно умов кредитного договору а також оплати комісії. Неустойки та штрафні санкції у випадах, передбачених кредитним договором (далі - основне зобов`язання).

Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед іпотекодержателем, викладених у основному зобов`язанні, передає в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок №10а по вул. Бандрівського Д. в м. Львові, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01. Житловий будинок складається з п`яти житлових кімнат, житловою площею 84,7 кв.м, та кухні. Загальна площа житлового будинку - 139,7 кв.м;

- земельна ділянка площею 0,0256 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, на якій розташований вказаний вище житловий будинок. Кадастровий № земельної ділянки: :06:019:0002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно п. 3.1.4. договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання/неналежного виконання іпотекодавцем та/або позичальником зобов`язань за цим та/або генеральним договором, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Пунктом 5.1. договору іпотеки передбачено, що у разі порушення позичальником зобов`язань за основним зобов`язанням та/або іпотекодавцем умов цього договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.2. договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо у момент настання строку виконання позичальником хоча б однієї з умов основного зобов`язання, вона не буде виконана, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений основним зобов`язанням строк суми кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені основним зобов`язанням строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені основним зобов`язанням строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

24.04.2017р. позивач надіслав відповідачам 1 та 2 лист-вимогу за вих. №14-24, в якому вказав на невиконання ТзОВ «Ера Трейд» умов генерального та додаткового договорів та повідомив ОСОБА_2 , що у разі невиконання протягом тридцятиденного строку зобов`язань щодо погашення простроченої заборгованості позивач вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідачами 1 та 2 вказаний лист-вимогу залишено без розгляду та задоволення.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.04.2019р. у справі №462/5498/17 закрито провадження у справі за позовом ПАТ АКБ «Львів» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, оскільки такий спір підсудний господарському суду як спір між юридичними особами щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором.

Оцінка суду.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Щодо основного боргу - тіла кредиту.

Як встановлено судом, відповідачем 1 ТзОВ «Ера-Трейд» прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення частини оержаних товариством кредитних коштів, що в свою чергу є підставою для стягнення з них суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача 34' 793,91 дол. США (еквівалент 919' 153,50 грн. по курсу НБУ).

Відповідач 1 не заперечив проти розрахунку суми заборгованості, поданого позивачем.

Відповідач 2 у відзиві на позов заперечив частково проти суми основного боргу, зазначивши, що як убачається з поданого позивачем розрахунку заборгованості до Додаткового договору №5 від 15.06.2016р., проценти по кредиту були безпідставно нараховані банком та сплачені відповідачем 1 після закінчення строку кредитування у період з 28.02.2017р. до 31.05.2017р. в сумі 1332,79 дол. США, а саме:

· 655,55 дол.США сплачено 24.03.2017р.;

· 333,33 дол.США сплачено 28.04.2017р.;

· 338,91 дол. США сплачено 01.06.2017р.

При цьому, відповідач 2 звернув увагу суду на те, що проценти по кредиту після закінчення строку кредитування згідно закону та договору не нараховуються, тому безпідставно сплачені кошти в сумі 1' 332,79 дол.США повинні бути зараховані при визначенні загальної суми заборгованості ТзОВ «Ера Трейд» та основний борг має бути зменшений на цю суму.

Суд, дослідивши розрахунок суми боргу, поданий позивачем, встановив таке.

Відповідно до п.2.1.4 Генерального договору кредитної лінії №5/К/16 від 10.02.2016р. строк дії кредитної лінії - включно до 09.02.2017р.

Кредит надається на строк до 09.02.2017р. включно із забезпеченням графіку пониження ліміту згідно п.2.1.6 Генерального договору кредитної лінії №5/К/16 (п.2 додаткового договору №5).

Відповідно до п.4 Додаткового договору №5 від 15.06.2016р. до Генерального договору кредитної лінії №5/К/16 від 10.02.2016р., позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти у розмірі 10% річних, порядок нарахування і сплати яких визначений у Генеральному договорі кредитної лінії.

При цьому, відповідно до п.4.2 Генерального договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1.3 цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у Додатковому договорі до Генерального договору Кредитної лінії.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Одночасно в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 зауважено, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання визначена законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, зміст правової позиції Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 5017/1987/2012).

Тобто, у даному випадку, сума 10% річних нарахованих банком після закінчення терміну дії договору (після 09.02.2017р) в розмірі 4' 208, 94 дол.США є безпідставною та не підлягає задоволенню. Аналогічно, відсутні підстави для нарахування пені за несплату таких процентів у розмірі 329,49 дол. США, оскільки такий розрахунок проведений банком після закінчення терміну дії договору. Також, підлягає зменшенню сума основного боргу, оскільки банком неправомірно нараховано, а відповідачем 1 безпідставно сплачено 1' 332, 79 дол. США процентів після закінчення терміну дії договору. Тому, 34'793,91 дол.США - 1332,79 дол.США = 33' 461,12 дол.США сума основного боргу, яка є правомірною до стягнення з відповідача 1.

Щодо нарахованої позивачем пені за період 01.02.2017р. - до 13.06.2019р. включно в розмірі 3' 663,93 дол.США, то така нарахована позивачем на основний борг та проценти на підставі п.7.1 генерального кредитного договору ( 0,05% за кожен день прострочення від простроченої/несплаченої суми за зобов`язаннями в іноземній валюті) і відповідачем 2 заявлено про застосування позовної давності до цієї вимоги.

За приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 вказаного Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною другою статті 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Положеннями частини 5 статті 261 цього кодексу визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку

Відповідно до ч.2-4 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п.2.2 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013р. №10).

У письмових поясненнях щодо заяви про застосування строку позовної давності (вх.№38268/19 від 17.09.2019р.) позивач заперечив проти застосування такої заяви та зазначив таке. 16.11.2017р. Банк звертався з позовом до відповідача 2 про звернення стягнення на іпотечне майно в Залізничний районний суд м. Львова, однак ухвалою суду від 24.04.2019р. провадження у справі №462/5498/17 було закрито. При цьому, суд керувався правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.10.2018р. у справі №910/1733/18 (провадження №12-170гс18).

З даного приводу суд звертає увагу позивача на таке. Так, дійсно, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.04.2019р. провадження у справі №462/5498/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера Трейд» про звернення стягнення на майно було закрито.

Також у п.7.5 Генерального договору сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим договором.

Отже, перебіг позовної давності зі стягнення пені починається зі спливом строку виконання основного зобов`язання, останнім днем повернення кредиту є 09.02.2017р., початком прострочення виконання зобов`язання є 10.02.2017р. одночасно, у договорі сторони погодили довший строк позовної давності - такий самий як і для основного боргу, тобто спеціальна позовна давність в 1 рік у цій справі не застосовується, а отже позивач звернувся до суду з цим позовом в межах строку позовної давності на стягнення основного боргу без пропуску, а відтак стягнення пені на суму основного боргу є правомірним. Тому, заява про застосування позовної давності у цій справі, подана відповідачем 2 не застосовується.

Однак, позивач нарахував пеню за період 01.02.2017р. - до 13.06.2019р. включно в розмірі 3' 663,93 дол.США на основний борг та проценти, тоді як судом встановлено безпідставність нарахування процентів після закінчення строку кредитного договору, тоді як правомірно нараховувати пеню лише на суму основного боргу без процентів.

Згідно з положеннями пункту 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Зважаючи на зазначене, суд провів власний розрахунок сум пені, не виходячи, при цьому, за межі визначених позивачем строків нарахування пені і встановив, що правомірною до стягнення з відповідача 1 є сума пені на тіло кредиту за період з 01.02.2017р. по 02.10.2017р. в сумі 2'730,10 дол. США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.06.2019р. 72'101,94 грн.)

Заборгованість по щомісячній комісії за період з червня 2017 р. по вересень 2018р. включно 6400,00 грн. та пеня з 03.10.2017р. по 13.06.2019р. включно на щомісячну комісію 475,80 грн., то таку комісію банк нарахував відповідачу 1 на підставі п.4.1.3 договору (за управління кредитною лінією 400,00 грн. сплачується клієнтом щомісячно в термін не пізніше останнього робочого дня поточного місяця). Суд враховує заперечення відповідача 2 та звертає увагу позивача на те, що строк дії кредитної лінії завершився 09.02.2017р., тому відсутні підстави для нарахування комісії по обслуговуванню кредиту в розмірі 6400,00 грн., як і пені в розмірі 475,80 грн. тому в задоволенні цієї частини позовних вимог суд відмовляє.

Відтак, правомірними до стягнення з відповідача 1 є:

- заборгованість по кредиту у розмірі 33' 461,12 дол.США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.06.2019р. становить 883' 708,17 грн),

- пеню на основний боргу розмірі 2'730,10 дол. США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.06.2019р. становить 72'101,94 грн.)

Щодо можливості стягнення сум боргу в іноземній валюті, то суд враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019р. у справі №373/2054/16-ц, згідно з яким як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству (вказаний висновок враховано також і Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в абз.3 п.7.10. постанови від 22.10.2019р. у справі №905/2508/15, текст якої розміщено за наступною веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/Review/85497097).

Водночас, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена в постанові від 28.03.2018р. у справі №912/1462/16, текст якої розміщено за наступною веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/Review/73081596).

Враховуючи наведене, судом встановлено наявність у Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Львів», правонаступником якого є Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів», права на здійснення валютних операцій, підтверджується Генеральною ліцензією №54 від 26.10.2011р. та додатком до неї (копії яких містяться в матеріалах справи).

Отже, передбачені умовами Кредитного договору зобов`язання в іноземній валюті, а також стягнення, у зв`язку із невиконанням таких зобов`язань грошових сум в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України.

Ееквівалент заявлених до стягнення сум у гривнях визначено позивачем та перераховано судом за наступним курсом гривні до долара США станом на 14.06.2019р., а саме: 100 доларів США= 2641,708грн.

Щодо позовної вимоги про звернення стягнення на Предмет іпотеки, суд зазначає таке.

Згідно з ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України).

Згідно з ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.2 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Частиною 2 цієї статті встановлено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 10.02.2016р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів", правонаступником якого є Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим номером 253 (далі - договір іпотеки).

Згідно п. 1.1. договору іпотеки іпотекою за даним договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя (позивача), що випливають з умов генерального договору №5/К/16 від 10.02.2016 та додаткових договорів до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому, укладеного між іпотекодержателем та ТзОВ «Ера Трейд», відповідно до якого іпотекодержатель відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 60' 000,00 дол.США, яку позичальник зобов`язується повернути в строк включно до 09.02.2017р. зі сплатою 10% річних щомісяця сплачувати суму відсотків за користування кредитом у розмірі та на терміни згідно умов кредитного договору а також оплати комісії. Неустойки та штрафні санкції у випадах, передбачених кредитним договором (далі - основне зобов`язання).

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання (ч.2 ст.7 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.3.1.4. Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем та/або Позичальником зобов`язань за цим та/або Кредитним договором, достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією Предмета іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 5.1. Договору іпотеки передбачено, що у разі порушення Позичальником зобов`язань за Основним зобов`язанням та/або Іпотекодавцем умов цього договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання Основного зобов`язання, якщо у момент настання строку виконання Іпотекодавцем хоча б однієї з умов Основного зобов`язання, вона не буде виконана, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Основним зобов`язанням строк суми кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Основним зобов`язанням строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Основним зобов`язанням строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій) (п.5.2. Договору іпотеки).

Відповідно до абз.абз.6, 9 п.2.7., п.5.9. Кредитного договору, Банк у випадках невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань за цим договором, несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту або його частини має право вимагати дострокове повернення Кредиту/Кредитів, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про шо письмово повідомляє Позичальника.

Оскільки відповідачем 1, як Позичальником, порушено умови Кредитного договору, з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідачів надіслано лист-вимогу вих.№14-24 від 24.04.2017р. щодо повернення кредиту протягом тридцятиденного строку з дати його отримання. При цьому, позивач повідомив, що у випадку невиконання вказаної вимоги, він розпочне процедуру стягнення, в тому числі, за рахунок Предмета іпотеки.

Беручи до уваги викладене вище, позивач набув право звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»).

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку»).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст.193 ГК України.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про звернення стягнення в рахунок погашення вищевказаної заборгованості на Предмет іпотеки, що належить відповідачу 2, є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, наявні підстави визначити способом реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні звичайних цін на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Судові витрати.

Оскільки спір виник з вини відповідачів, судові витрати по розгляду справи, а саме, 14' 424,57 грн. судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, необхідно покласти на відповідачів в рівних частинах пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме по 7' 212,28 грн.

Також суд бере до уваги клопотання позивача про повернення зайво сплаченого судового збору (вх.№2228/19 від 15.08.2019р.) на суму 10' 227,59 грн. та задовольняє його як правомірне.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ера Трейд" (адреса: 79040, м. Львів, вул.Городоцька, 359, ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів" ( адреса: м. Львів, вул. Сербська, 1, ) заборгованість за Додатковим договором №5 від 15.06.2016р. до Генерального договору кредитної лінії №5/К/16 від 10.02.2016р., а саме:

- заборгованість по кредиту у розмірі 33' 461,12 дол.США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.06.2019р. становить 883' 708,17 грн),

- пеню на основний боргу розмірі 2'730,10 дол. США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.06.2019р. становить 72'101,94 грн.).

3. В рахунок погашення заборгованості перед Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів" ( адреса: м. Львів, вул. Сербська, 1, ) за Додатковим договором №5 від 15.06.2016р. до Генерального договору кредитної лінії №5/К/16 від 10.02.2016р., а саме:

- заборгованість по кредиту у розмірі 33' 461,12 дол.США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.06.2019р. становить 883' 708,17 грн),

- пеня на основний боргу розмірі 2'730,10 дол. США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.06.2019р. становить 72'101,94 грн.)

звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу 2 - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), а саме: житловий будинок АДРЕСА_3, який складається з п`яти житлових кімнат житловою площею 84,7кв.м, та кухні. Загальна площа житлового будинку - 139,7 кв.м, реєстраційний № об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01; земельну ділянку площею 0,0265 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер - :06:019:0002, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні звичайних цін на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ера Трейд" (адреса: 79040, м. Львів, вул.Городоцька, 359, ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів" ( адреса: м. Львів, вул. Сербська, 1, ) 7' 212,28 грн судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів", м. Львів, вул. Сербська, 1 ( адреса: м. Львів, вул. Сербська, 1, ) 7' 212,28 грн судового збору.

6. Повернути Акціонерному товариству Акціонерно-комерційний банк "Львів" (дреса: м. Львів, вул. Сербська, 1, ) 10' 227,59 грн. зайво сплаченого судового збору з Державного бюджету України, сплаченого згідно з меморіальним ордером №382876 від 18.06.2019р.

7. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.12.2019р.

Суддя Козак І.Б.