ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

"13" грудня 2019 р. Справа№ 920/174/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Берегиня-Агро»

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019, повний текст якої підписано 24.06.2019, про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакс» (вх. № 1731к від 10.06.2019) про визнання виконавчого документу (наказу) таким, що не підлягає виконанню (в порядку ст. 328 ГПК України)

у справі № 920/174/17 (суддя Коваленко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агробіопродукт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакс»

про стягнення 36 724,20 доларів США (що еквівалентно 1 000 000,00 грн. згідно з курсом НБУ станом на 15.02.2017)

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача частину основного боргу за договором безпроцентної позики № 125/33 від 06.08.2013 сумі 1 000 000,00 грн., що є еквівалентом 36 724,20 доларів США згідно з офіційним курсом долара США, встановленим Національним банком України станом на 15.02.2017.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.10.2017, повний текст якого складений 11.10.2017, у справі №920/174/17 позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 37 664,78 доларів США (що є еквівалентом 1 000 000,00 грн. згідно з готівковим курсом продажу долара США для фізичних осіб в ПАТ «Державний ощадний банк» станом на 18.05.2017), витрати по сплаті судового збору в сумі 15 000,00 грн., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 15 000,00 грн. та 8 170,00 грн. витрат за проведення судової експертизи (а.с. 185-192 т. 2).

24.10.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом Сумської області видано відповідний наказ (а.с. 198 т. 2).

10.06.2019 відповідач звернувся до Господарського суду Сумської області з заявою про визнання виконавчого документу (наказу) таким, що не підлягає виконанню (в порядку ст. 328 ГПК України) від 07.06.2019 (вх.№1731к від 10.06.2019) (а.с. 213-214 т. 2), в якій просив визнати наказ Господарського суду Сумської області про примусове виконання рішення від 24.10.2017 у справі №920/174/17 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Заяву мотивовано тим, що відповідач виконав свій обов`язок у добровільному порядку.

Позивач проти задоволення вказаної заяви заперечував, пославшись у відповідних письмових запереченнях (а.с. 7-12 т. 3) на те, що:

- 19.08.2016 позивач та відповідач склали акт звірки взаєморозрахунків за спірним договором, в якому погодили, що станом на 20.08.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 7 988 928,55 грн., що є еквівалентом 307 503 дол. США згідно з готівковим курсом продажу долара США в ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 19.08.2016;

- водночас відповідно до п. 6.1, 6.2, 6.3 спірного договору відповідач зобов`язався у випадку прострочення повернення позики більше ніж на п`ять днів сплатити позивачу штраф в розмірі 50 % від загальної суми позики;

- враховуючи, що відповідач прострочив обов`язок по поверненню позики більш, ніж на п`ять днів, позивач нарахував відповідачу до сплати штрафні санкції в розмірі 3 994 464,27 грн., про необхідність сплати яких повідомив вимогою-повідомленням від 11.09.2017;

- за таких обставин, станом на 07.09.2017 відповідач мав перед позивачем, крім іншого, заборгованість з повернення основного боргу (позики) 7 988 928,55 грн. та заборгованість по сплаті штрафу в сумі 3 994 646,27 грн., яка виникла вже після підписання вищезгаданого акту звірки розрахунків;

- відповідно до ст. 534 ЦК України в разі надходження від боржника платежу в сумі, недостатній для виконання грошових зобов`язань відповідача за спірним договором у повному обсязі, отримана сума буде зараховуватися в погашення вимог кредитора у черговості відповідно до ст. 534 ЦК України, а саме: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу;

- відповідач надав лише три платіжні доручення № 263 № 265 № 266 від 27.05.2019 на загальну суму 38 170,00 грн. з призначенням платежу «згідно рішення суду № 920/174/17», решта платіжних доручень в призначенні платежу не містить посилання на рішення суду № 920/174/17;

- при цьому отримані від відповідача грошові кошти були зараховані наступним чином: частина грошових коштів в сумі 3 569 234,00 грн. зарахована позивача в рахунок погашення штрафу, а решта в сумі 4 857 509,00 грн. (еквівалент 180 574,54 долара США) - в рахунок погашення основного боргу;

- отже, залишок грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за спірним договором по поверненню суми позики станом на 14.06.2019 становить 3 385 204,65 грн. (307 503,00 доларів США-180 574,54 доларів США=127 503,00 доларів США; 127 503,00 доларів США*26,55 грн./дол.США=3 385 204,65 грн.), а по сплаті штрафу - 425 230,27 грн. (3 994 646,27 грн.- 3 569 234,00).

За наслідками розгляду вказаної заяви, Господарським судом Сумської області 20.06.2019 у справі №920/174/17 постановлено ухвалу (а.с. 64-67 т. 3), якою заяву відповідача про визнання наказу у справі № 920/174/17 таким, що не підлягає виконанню задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Сумської області від 24.10.2017 у справі № 920/174/17.

Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано докази сплати заборгованості за договором безпроцентної позики № 125/33 від 06.08.2013 на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 05.10.2017 та наказу господарського суду Сумської області від 24.10.2017 у справі №920/174/17, а також заборгованості зі сплати судових витрат, а отже, обов`язок відповідача (боржника) відсутній повністю у зв`язку з його добровільним виконанням відповідачем (боржником).

При цьому суд першої інстанції зазначив про те, що доказами сплати спірної заборгованості є:

- платіжні доручення на суму 8 426 743,30 грн. (судом першої інстанції в ухвалі допущено арифметичну помилку та зазначено суму 7 988 928,55 грн. - примітка суду) з призначенням платежу: «погашення кредиторської заборгованості за договором позики №125/33 від 06.08.2013»: № 189 від 27.02.2019 на суму 248317,30 грн., № 190 від 27.02.2019 на суму 282 000,00 грн.; № 118 від 27.02.2019 на суму 16 100,00 грн.; № 90 від 13.02.2019 на суму 200 015,00 грн.; № 219 від 26.12.2018 на суму 399 926,00 грн.; № 233 від 28.12.2018 на суму 153 176,00 грн.; №118 від 27.11.2018 на суму 578 000,00 грн.; № 28 від 02.11.2018 на суму 564 000,00 грн.; № 882 від 01.10.2018 на суму 394 800,00 грн.; № 888 від 05.10.2018 на суму 168 900,00 грн.; № 831 від 12.09.2018 на суму 282 000,00 грн.; № 830 від 12.09.2018 на суму 282 000,00 грн.; з призначенням платежу «повернення безпроцентної позики за договором №125/33 від 06.08.20013»: № 636 від 26.07.2018 на суму 536 000,00 грн.; № 433 від 03.07.2018 на суму 526 000,00 грн.; № 455 від 05.06.2019 на суму 353 700,00 грн.; № 450 від 30.05.2018 на суму 169 975,00 грн.; № 408 від 04.05.2018 на суму 526 000,00 грн.; № 235 від 20.03.2018 на суму 384 250,00 грн.; № 236 від 20.03.2018 на суму 145 750,00 грн.; № 155 від 21.02.2018 на суму 89 972,00 грн.; № 158 від 22.02.2018 на суму 109 957,50 грн.; № 159 від 22.02.2018 на суму 342 904,50 грн..; № 5 від 24.01.2018 на суму 48 002,90 грн.; № 39 від 22.01.2018 на суму 460 000,00 грн.; № 47 від 23.01.2018 на суму 69 997,10 грн.; № 958 від 20.12.2017 на суму 135 000,00 грн.; № 957 від 20.12.2017 на суму 425 000,00 грн.; № 90 від 21.11.2017 на 535 000,00 грн.;

- платіжні доручення з призначення платежу «відшкодування витрат на проведення судової експертизи за рішенням Господарського суду Сумської області №920/174/17 від 05.10.2017 р.» № 266 від 27.05.2019 на суму 8 170,00 грн.; з призначенням платежу «відшкодування витрат на оплату послуг адвоката за рішенням Господарського суду Сумської області №920/174/17 від 05.10.2017 р.» № 265 від 27.05.2019 на суму 15 000,00 грн.; з призначенням платежу «відшкодування витрат по сплаті судового збору за рішенням Господарського суду Сумської області №920/174/17 від 05.10.2017 р.» № 263 від 27.05.2019 на суму 15 000,00 грн.

Також суд першої інстанції не погодився із запереченнями позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за спірним договором позики, зазначивши про те, що:

- предметом розгляду справи №920/174/17 було стягнення з відповідача 37 664,78 доларів США (що є еквівалентом 1 000 000,00 грн. згідно з готівковим курсом продажу долара США для фізичних осіб в ПАТ «Державний ощадний банк» станом на 18.05.2017) - частини основного боргу, який виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору безпроцентної позики № 125/33 від 06.08.2013;

- рішенням Господарського суду Сумської області від 05.10.2017 було встановлено, що 19.08.2016 позивач та відповідач склали акт звірки взаєморозрахунків по спірному договору, відповідно до якого погодили, що станом на 20.08.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 7 988 928,55 грн., що є еквівалентом 307 503 дол. США згідно з готівковим курсом продажу долара США в ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 19.08.2016.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 01.07.2019 позивач звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 81-88 т. 3), в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 по справі № 920/174/17 та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви відповідача від 10.06.2019 про визнання виконавчого документу (наказу) таким, що не підлягає виконанню по справі № 920/174/17.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на ті ж самі обставини, що й у запереченнях проти заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме на те, що, що загальна сума грошових зобов`язань відповідача перед позивачем за спірним договором станом на 14.06.2019 становить 3 810 434,92 грн., з яких: 425 230,27 грн. штрафу та 3 385 204,65 грн. залишку грошового зобов`язання, що свідчить про відсутність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2019, повний текст якої складено 22.08.2019, у справі № 920/174/17 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20 червня 2019 року у справі № 920/174/17 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 20 червня 2019 року у справі №920/174/17 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою, 31.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Берегиня-Агро» (особа, яка не є учасником справи - примітка суду) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17 та винести нову ухвалу, якою в задоволенні заяви відповідача від 10.06.2019 про визнання виконавчого документу (наказу) таким, що не підлягає виконанню, у справі № 920/174/17 відмовити.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2019 справа № 920/174/17 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

При дослідженні матеріалів апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що вона не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги оскільки апелянтом надано докази сплати судового збору у розмірі, меншому за встановлений законодавством та не надано джоках зів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення позивачу та відповідачу, з огляду на що ухвалою від 25.11.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали доказів сплати судового збору в сумі 1 824,95 грн. та доказів про надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів (фіскальний чек, опис вкладення) позивачу та відповідачу.

06.12.2019 до суду від апелянта надійшла заява на виконання вимог ухвали суду, до якої додані платіжне доручення № 670 від 27.11.2019 на суму 1 824,00 грн., квитанція № 47865 від 04.12.2019 на суму 1,00 грн. та докази про надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів (фіскальний чек, опис вкладення) позивачу та відповідачу.

Отже, з матеріалів справи слідує, що апелянтом недоліки апеляційної скарги виправлені у визначений судом строк.

Водночас, як встановлено вище, оспорювана ухвала суду першої інстанції вже була предметом апеляційного перегляду, за наслідками якого Північним апеляційним господарським судом 20.08.2019 винесено відповідну постанову у справі № 920/174/17.

Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи встановлений ст. 272 ГПК України згідно з якою:

- якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави (ч. 2);

- суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи (ч, 4);

- суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи (ч. 5).

Зі змісту ст. 272 ГПК України слідує, що при вирішенні питання про наявність правових підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою на судове рішення, яке вже було переглянуто в апеляційному порядку, суду слід встановити, чи є доводи поданої апеляційної скарги відмінними від доводів вже розглянутої апеляційним судом скарги, у випадку наявності їх повної тотожності - відмовити у відкритті апеляційної скарги, а у випадку часткової - відкрити апеляційне провадження та розглядати таку скаргу лише в межах доводів, які не були розглянуті при попередньому(ніх) апеляційному(них) переглядах.

Як слідує зі змісту поданої Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «Берегиня-Агро» апеляційної скарги, як на підставу для скасування оспорюваної ухвали суду першої інстанції апелянт послався на те, що:

- відповідач надав лише три платіжні доручення № 263 № 265 № 266 від 27.05.2019 на загальну суму 38 170,00 грн. з призначенням платежу «згідно рішення суду № 920/174/17», решта платіжних доручень в призначенні платежу не містить посилання на рішення суду № 920/174/17, а відтак, решта платіжних доручень сплачені на виконання інших зобов`язань відповідача по спірному договору безпроцентної позики №125/33 від 06.08.2013, які не були предметом розгляду по справі № 920/174/17, та, відповідно, суди не мають права надавати їм оцінку;

- матеріли справи не містять жодного платіжного доручення в валюті долари США на виконання рішення № 920/174/17, в той час як за змістом висновків, зроблених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 по справі № 761/12665/14-ц, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні; перерахування суми у національній валюті за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Отже, в обґрунтування вимог апеляційної скарги, що є предметом розгляду у цьому судовому провадженні, апелянт послався на те, що всі надані відповідачем на підтвердження виконання рішення суду у цій справі платіжні доручення, крім трьох, не можуть бути визнані судом як докази виконання рішення суду у цій справі, оскільки відповідачем у призначенні платежу не зазначено, що перерахування здійснюється саме на виконання рішення суду у цій справі, та на те, що рішення мало бути виконано в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Як встановлено вище, позивачем при поданні 01.07.2019 попередньої апеляційної скарги також було вказано про те, що всі надані відповідачем на підтвердження виконання рішення суду у цій справі платіжні доручення, крім трьох, не можуть бути визнані судом як докази виконання рішення суду у цій справі з тих підстав, що відповідачем у призначенні платежу не зазначено, що перерахування здійснюється саме на виконання рішення суду у цій справі, а відтак, в силу норм статті 272 ГПК України, у вказаній частині доводи апеляційної скарги апелянта судом розглянуті бути не можуть.

Водночас доводи щодо того, що рішення суду у цій справі мало бути виконано в іноземній валюті, а виконання його у гривнях не може вважатися належним виконанням, не було предметом апеляційного дослідження при розгляді апеляційної скарги позивача на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17.

За таких обставин, у суду наявні підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Берегиня-Агро» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019, повний текст якої підписано 24.06.2019, про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакс» (вх. № 1731к від 10.06.2019) про визнання виконавчого документу (наказу) таким, що не підлягає виконанню (в порядку ст. 328 ГПК України) у справі № 920/174/17.

Водночас колегія суддів зазначає про таке.

У апеляційній скарзі апелянт звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вказаних правових норм, апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019, повний текст якої підписано 24.06.2019, заявник мав подати в строк по 05.07.2019 включно, проте подав її 31.10.2019.

Частиною 1 статті 119 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 256 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У обґрунтування підстав для поновлення строку апелянт зазначає про те, що він не був залучений до участі у справі, про існування оскаржуваної ухвали дізнався з листа отриманого 21.10.2019.

Враховуючи те, що апелянт не є учасником справи № 920/174/17, матеріли справи не містять доказів того, що повний текст оскаржуваної ухвали він отримав до 21.10.2019, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судом задовольняється.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, наведеною нормою визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на оскарження судового рішення, а саме: учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У контексті зазначеного, за змістом процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають зі сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Разом із тим, у п. 3 ч. 1 статті 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевий господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги стосовно їх відповідності вимогам статей 258, 259 ГПК України, за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд у оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж при цьому суд апеляційної інстанції установить, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі суд першої інстанції не вирішував, апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Аналогійний правовий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № К2/107-12/13.

За змістом ч. 1 ст. 267 ГПК України, суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду:

1) з`ясовує питання про склад учасників судового процесу;

2) визначає характер спірних правовідносин та закон, який їх регулює;

3) з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень;

4) з`ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи;

5) вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції;

6) за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача;

7) за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову;

8) вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

При цьому за змістом ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

З огляду на обставини, які викладені вище, колегія суддів вважає за доцільне в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду запропонувати апелянту та учасникам судового процесу надати суду письмові пояснення щодо власних правових позицій з питання наявності у апелянта права на оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17, водночас, враховуючи те, що строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду становить 30 календарних днів, доцільним також є призначення дати судового засідання, у якому, в першу чергу буде розглянуто та вирішено питання про наявність у апелянта правових підстав на оскарження на ухвали Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17, а у випадку встановлення наявності таких підстав, по суті буде розглянута й апеляційна скарга у межах доводів, які визначені вище.

Керуючись статтями 119, 234, 260, 262, 263, 268, 270, 278 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю агрофірма «Берегиня-Агро» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Берегиня-Агро» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17.

3. Запропонувати апелянту та учасникам судового процесу надати суду письмові пояснення щодо власних правових позицій з питання наявності у апелянта права на оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17.

4. Встановити строк для подання письмових пояснень щодо власних правових позицій з питання наявності у апелянта права на оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 20.06.2019 у справі № 920/174/17 - до 09.01.2020.

5. Справу № 920/174/17 призначити до розгляду на 15.01.2020 о 14:40 Засідання відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (зал судових засідань № 5, І поверх).

6. Встановити строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань та письмових пояснень - до 09.01.2020.

7. Роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

8. Повідомити учасників судового процесу, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

9. Копію ухвали надіслати учасникам справи та апелянту.

10. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк