ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа № 910/9224/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 р. (повне рішення складено 16.09.2019 р.)

у справі № 910/9224/19 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення штрафу у розмірі 18147,80 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 18147,80 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що Акціонерним товариством "Українська залізниця", всупереч встановленим термінам доставки вантажу, прострочено термін доставки вантажу зі станції відправлення на 4 доби, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.07.2019 р. відкрито провадження у справі № 910/9224/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 р. (повне рішення складено 16.09.2019 р.) у справі № 910/9224/19 позов Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано приписи матеріального права.

На переконання скаржника, сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у даному випадку складає 10888,69 грн. При цьому, відповідач посилається на п. 2 ст. 45 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) та зазначає, що строк доставки вантажу складає 12 діб, а вантаж доставлено за 14 діб. Відтак, строк доставки вантажу було перевищено лише на дві доби, у зв`язку з чим застосуванню підлягає штраф у розмірі 18% від суми сплаченого провізного платежу. Також відповідач вказує на те, що 11.11.2018 р. вагон було передано для проходження митного оформлення, а прийнято лише 12.11.2018 р. Вказане спричинило додаткову затримку в доставці залізничного вагону.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі № 910/9224/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9224/19, розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

До суду 11.11.2019 р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 30.10.2018 р. позивачем зі станції Авдіївка Донецької залізниці на адресу отримувача: СВС с.р.о., Вояни, 07672, Словацька Республіка, для фірми Деза, а.с., (прикордонні станції переходів: 381104 Ужгород (эксп. ЖСР), 168708 Матьовце (эксп. ЖСР)), згідно накладної № 52579786 було відправлено вантаж у вагоні (цистерні) № 51256048.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, доставка вантажу у залізничному вагоні (цистерні) відбулася з порушенням термінів доставки. Так, вантаж за залізничною накладною № 52579786 було відправлено 30.10.2018 р. зі станції Авдіївка, вагон переданий на станцію Матьовце тільки 12.11.2018 р. та прибув на станцію призначення Вояни ЖСР 13.11.2018 р., тобто, через 14 діб, з простроченням терміну доставки, оскільки нормативний термін доставки вантажу складає 10 діб. Внаслідок наведеного Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" нарахувало відповідачу та просить стягнути з останнього 18147,80 грн штрафу.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Як передбачено ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Як підтверджується матеріалами справи, на підставі долученої залізничної накладної відповідачем було взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р. затверджено Статут залізниць України (далі - статут).

Згідно з п. 6 статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 23 статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Міністерством транспорту та зв`язку України.

Залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки (п. 41 статуту).

В даному випадку позивач вказує на те, що за залізничною накладною № 52579786 відповідачем було порушено взяті на себе зобов`язання з доставки вантажу у встановлені терміни доставки вантажу, а тому існують правові підстави для застосування до останнього такої міри відповідальності, як стягнення штрафу.

Відповідно до п. 5 статуту на підставі цього статуту Міністерство транспорту та зв`язку України затверджує, зокрема, Правила перевезення вантажів (далі - правила).

Згідно з п. п. 1.1, 1.2 правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Підпунктом 1.1.1 пункту 1.1 правил визначено, що у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Пунктом 2.1 правил також передбачено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на число місяць».

Згідно з п. 2.4 правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з п. 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 правил).

Відповідно до п. 2.10 правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Як передбачено ч. 2 ст. 313 ГК України, розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Згідно з п. 116 статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної.

Згідно з абз. 2 п. 8 вказаних правил датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як убачається з матеріалів справи та було зазначено вище, згідно з відтисками календарного штемпеля на накладній у графах 26 та 27, копія якої додана до позовної заяви, залізничний вагон передано на станцію Матьовце тільки 12.11.2018 р., вагон прибув на станцію призначення Вояни ЖСР з простроченням терміну доставки, а переданий отримувачу 13.11.2018 р.

Так, відстань перевезення, зазначена у графі 38 накладної, становить: 1591 км+10 км=1601 км. Термін доставки вантажу становить 10 діб (9 діб+1 доба на операції, пов`язані з відправленням вантажу). При цьому, фактично, вантаж доставлявся залізницею 14 діб. Отже, термін доставки вантажу за залізничною накладною № 52579786 відповідачем не дотримано та перевищено його на 4 доби.

Як убачається з розрахунку позивача, загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, нарахована ним, складає 18147,80 грн: 60492,70 грн (провізна плата за вагон) * 30% (штраф за прострочення на чотири і більше діб).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що заявлені Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" позовні вимоги є обґрунтованими по суті, а отже, підлягають задоволенню.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" у відзиві на позовну заяву, а також в апеляційній скарзі зазначає, що сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу складає 10888,69 грн. При цьому, відповідач посилається на п. 2 ст. 45 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) та зазначає, що строк доставки складає 12 діб, а вантаж доставлено за 14 діб. Відтак, строк доставки вантажу було перевищено лише на дві доби, у зв`язку з чим застосуванню підлягає штраф у розмірі 18% від суми сплаченого провізного платежу. Також відповідач вказує на те, що 11.11.2018 р. вагон було передано для проходження митного оформлення, а прийнято лише 12.11.2018 р.

Проте, апеляційний суд зазначає, що наданими позивачем доказами та обставинами справи повністю підтверджується перевищення нормативного терміну доставки вагону саме на 4 доби.

При цьому, як вже було зазначено, відповідно до п. 2.9 Правил перевезення вантажів про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Однак, така відмітка на залізничній накладній № 52579786 відсутня.

За вказаних вище обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача як безпідставні.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином відповідач не довів та не підтвердив належними засобами доказування відсутність обов`язку щодо сплати на користь позивача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 р. у справі № 910/9224/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 17.12.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець