ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2019 р. Справа №914/875/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

секретар судового засідання Матіїшин Х.В.

розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , б/н від 25.09.2019 (вх. №01-05/3538/19 від 27.09.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 03.09.2019 (повне рішення складено 05.09.2019)

у справі № 914/875/19 (суддя Юркевич М.В.)

за позовом:

позивача-1: ОСОБА_2 , м. Стрий Львівська область

позивача-2: ОСОБА_3 , м. Стрий Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дібровастрий", м. Стрий Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Стрийської міської ради, м. Стрий Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 2. ОСОБА_1

про: визнання недійсним наказу директора ТОВ "Дібровастрий" №04/05 від 04.05.2016 р.

За участю представників від:

позивача-1: не з`явилися;

позивача-2: не з`явилися;

відповідача: Поврозник А.П. - адвокат;

третьої особи - 1: не з`явилися;

третьої особи-2: Марочканич М.О.- адвакат;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.12.2019.

В судове засідання 16.12.2019 прибули представники відповідача та третьої особи-2 (апелянта).

Позивачі та третя особа-1 участі уповноважених представників в судовому засіданні повторно не забезпечили, хоча були належними чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, заслухавши доводи та заперечення учасників судового засідання, колегія суддів зазначає наступне:

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним наказу директора ТОВ «Дібровастрий» Максиміва В.І. №04/05 від 04.05.2016 року про передачу нерухомого майна (нежитлових приміщень, а саме: магазину А-1, площею 667,3 кв.м., гаражу Б-1, площею 81,8 кв.м., магазину-складу В-1 площею 106,2 кв.м., гаражу Г-1 площею 24,9 кв.м., воріт №1, огорожі №2 загальною площею 808,2 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 0,1462 га та знаходяться за адресою: Львівська область, м. стрий, вул. Заньковецької, 82) до статутного фонду ТОВ «Мелман».

Позов обгрунтований тим, що:

- відповідно до ст. 59 ЗУ «Про господарські товариства» та п. 8.2.4 статуту ТОВ «Дібровастрий» створення, ліквідація реорганізація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників;

- відповідно до ст. 98 ЦК України рішення про відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства приймається більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом;

- відчуження майна, в тому числі передача такого до статутного фонду іншого товариства, є виключною компетенцією загальних зборів учасників;

- жодних рішень щодо створення ТОВ «Мелман» та передачі майна для формування його статутного фонду загальними зборами учасників ТОВ «Дібровастрий» не приймалось;

- вартість майна, визначена в наказі та у акті приймання-передачі майна не відповідає дійсності.

Третя особа - ОСОБА_1 проти позову заперечував, зазначаючи, що відповідно до статуту ТОВ «Дібровастрий» був наділений правом укладати від імені товариства угоди, контракти договори на всі види діяльності, що не перевищує 450 000,00 грн., та підписувати і затверджувати акти на відчуження майна товариства на суму до 450 000,00 грн. Оскільки, відповідно до звіту про незалежну оцінку об`єктів нерухомого майна, які було передано у статутний капітал ТОВ «Мелман» відповідно до оспорюваного наказу, загальна вартість такого майна складала 445 968,00 грн., ОСОБА_1 зазначав, що не перевищував повноважень при видачі спірного наказу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав, зокрема, що відповідно до ст. 98 ЦК України рішення про відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства приймається більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Вартість майна, визначена в наказі та у акті приймання-передачі майна не відповідає дійсності, оскільки згідно оцінки майна станом на 12.07.2010 вартість будівель становила 2 233 659 грн. та відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва балансова вартість нерухомого майна перевищувала половину всіх активів товариства.

На підтвердження своїх доводів відповідач подав суду фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік та бухгалтерську довідку ТОВ «Дібровастрий», відповідно до якої балансова вартість основних засобів (нерухомого майна, будівель) станом на 04.05.2016 - 2 67 692,00 грн., іншого нерухомого майна окрім будівель на вул. Заньковецької, 82 у м. стрий на балансі товариства на вказану дату не обліковувалось.

З огляду на наведене, відповідач просив суд призначити судову оціночно-будівельну експертизу для вирішення питання дійсної ринкової вартості нерухомого майна, переданого за оспорюваним наказом.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.08.2019 суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення у справі оціночно-будівельної експертизи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.09.2019 у справі №914/875/19 позовні вимоги позивача-1 та позивача-2 - задоволено повністю. Визнано недійсним наказ директора ТОВ "Дібровастрий" №04/05 від 04.05.2016 про передачу нерухомого майна до статутного фонду ТОВ "Мелман".

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним наказом ОСОБА_1 не просто вчинив правочин щодо відчуження майна, а фактично від імені ТОВ «Дібровастрий» прийняв участь у створенні нового ТОВ «Мелман», ставши його учасником.

Оскільки, відповідно до ст. 59 ЗУ «Про господарські товариства» та п. 8.2.4 статуту ТОВ «Дібровастрий» створення, ліквідація реорганізація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 видаючи спірний наказ, вийшов за межі наданих йому Законом та статутом повноважень.

Крім того, суд зазначив про відсутність доказів прийняття загальними зборами учасників ТОВ «Дібровастрий» рішення про участь у створенні ТОВ «Мелман», а також відчуження всього наявного у товариства нерухомого майна, що підтверджується також і бухгалтерською довідкою ТОВ «Дібровастрий», відповідно до якої станом на 04.05.2016р. (дата винесення спірного наказу) іншого нерухомого майна на балансі товариства відповідача не обліковувалось.

Окрім того, суд зазначив про наявність сумнівів щодо достовірності висновку про оцінку майна, наданого ОСОБА_1 , відповідно до якого загальна вартість всього майна станом на 28.04.2016 складала 445 968,00 грн., оскільки, ТОВ «Дібровастрий» надало суду висновок про вартість вищезгаданого майна станом на 30.06.2010 в розмірі 2 733 278,00 грн. Суд наголосив на тому, що така неузгодженість та суттєва відмінність у вартості спірного майна, в ході розгляду даної справи, не була сторонами усунута, що в свою чергу не дає підстав суду визнати як достовірну та дійсну одну чи іншу оцінку такого майна.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 03.09.2019 у справі №914/875/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позову.

Обгрунтовуючи подану апеляційну скаргу апелянт зазначає, що оскільки ТОВ «Мелман» не являлось дочірнім підприємством, філією чи представництвом ТОВ «Дібровастрий», суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин ст. 59 ЗУ «Про господарські товариства» та п. 8.2.4 статуту ТОВ «Дібровастрий».

Разом з тим, апелянт зазначає, що відповідно до п.8.3.1. статуту ТОВ «Дібровастрий», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, директор був наділений правом укладати від імені товариства угоди, контракти договори на всі види діяльності, що не перевищує 450 000,00 грн., та підписувати і затверджувати акти на відчуження майна товариства на суму до 450 000,00 грн. Оскільки, відповідно до звіту про незалежну оцінку об`єктів нерухомого майна, які було передано у статутний капітал ТОВ «Мелман» відповідно до оспорюваного наказу, загальна вартість такого майна складала 445 968,00 грн., апелянт вважає, що не перевищував повноважень при видачі спірного наказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1-4 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Отже, правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Оскільки внаслідок внесення нерухомого майна до статутного капіталу іншої юридичної особи відбувається перехід права власності на таке нерухоме майно до цієї юридичної особи, суд вважає, що внесення основних засобів та нематеріальних активів до статутного капіталу товариства прирівнюється до продажу або іншого відчуження.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №918/370/18.

З огляду на наведене та виходячи з того, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним наказу директора ТОВ «Дібровастрий» Максиміва В.І. №04/05 від 04.05.2016 про передачу нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Мелман», відповідно до п.8.3.1. статуту ТОВ «Дібровастрий», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, директор був наділений правом укладати та підписувати договори і затверджувати акти на відчуження майна товариства на суму, що не перевищує 450 000,00 грн., а також з врахуванням положень ст. 98 ЦК України, в предмет доказування у даній справі входить, зокрема, визначення вартості майна, яка повинна бути актуальною ринковою вартістю станом на момент видачі спірного наказу, а також встановлення обставин чи становить вартість майна 50 і більше відсотків майна товариства.

Оскільки надані відповідачем та третьою особою-2 висновки про оцінку майна суттєво відрізняються (445 968,00 грн. та 2 733 278,00 грн.), для з`ясування вказаних вище обставин необхідні спеціальні знання і жодною із сторін не надано висновку експерта, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення у даній справі комплексної судової оціночно-будівельної та економічної експертизи.

Згідно ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ч.3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Враховуючи те, що місцезнаходження майна є Львівська область, яка відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 26.04.2017 №1420/5 належить до регіональних зон обслуговування Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, за згодою сторін, суд апеляційної інстанції проведення судової експертизи доручає Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54.

Витрати на проведення експертизи покладаються на відповідача - ТзОВ "Дібровастрий».

Відповідно до ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Керуючись статтями 99, 228, 234 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 914/875/19 комплексну судову оціночно-будівельну та економічну експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Липинського, 54, м.Львів, 79000).

2. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1) Яка дійсна (ринкова) вартість майна - нежитлових приміщень, а саме: магазину А-1, площею 667,3 кв.м., гаражу Б-1, площею 81,8 кв.м., магазину-складу В-1 площею 106,2 кв.м., гаражу Г-1 площею 24,9 кв.м., воріт №1, огорожі №2 загальною площею 808,2 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 0,1462 га та знаходяться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Заньковецької, 82 станом на 04.05.2016?

2) Чи становила вартість нерухомого майна (магазину А-1, площею 667,3 кв.м., гаражу Б-1, площею 81,8 кв.м., магазину-складу В-1 площею 106,2 кв.м., гаражу Г-1 площею 24,9 кв.м., воріт №1, огорожі №2 загальною площею 808,2 кв.м., які розташовані на земельній ділянці площею 0,1462 га та знаходяться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Заньковецької, 82) п`ятдесят і більше відсотків майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Дібровастрий» станом на 04.05.2016?

3. Витрати по оплаті експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дібровастрий».

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

5. По завершенні проведення експертизи висновок та матеріали справи №914/875/19, а також документи, що підтверджують витрати, пов`язані з проведенням експертизи, направити до Західного апеляційного господарського суду.

6. Провадження у справі №914/875/19 на час проведення експертизи зупинити.

7. Матеріали справи №914/875/19 направити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Липинського, 54, м.Львів, 79000).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.