ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"16" грудня 2019 р.м. Одеса № 916/3674/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши матеріали вх. № 3785/19
про тягнення 174 307 грн та зобов`язання вчинити певні дії
10.12.2019р. Приватне підприємство „Левчик звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Балтський хлібороб, в якій просить суд стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, у сумі 174 307 грн.; зобов`язати Товариство обмеженою відповідальністю „Балтський хлібороб усунути перешкоди у користування земельними ділянками шляхом звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, що знаходяться на території Одеської області, Балтського району, кадастрові номери:
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач здійснює використання спірних земельних ділянок без укладених та зареєстрованих договорів оренди, чим порушує права Приватного підприємства „Левчик, як законного орендаря таких земельних ділянок.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено ставку судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положеннями ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" від від 23.11.2018р. № 2629-VIII встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2019 року становить 1921 гривні.
Відповідно до частини 3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позовні вимоги позивача направлені на стягнення з відповідача суми шкоди у розмірі 174 307 грн, а також на усунення перешкод у користуванні 76 земельними ділянками шляхом їх звільнення.
Враховуючи такі вимоги позивача, суд зазначає, що згідно з ч. 1. ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державний земельний кадастр", земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.
Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування (ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр").
З огляду на викладене, визначення позивачем в якості предмету позову вимог щодо звільнення 76 індивідуально визначених земельних ділянок, які мають різну площу та відмінних власників, а також стягнення 174 307 грн, дає підстави вважати, що Приватним підприємством „Левчик в позовній заяві об`єднано 76 вимог немайнового характеру, а також 1 вимогу майнового характеру.
У якості доказу сплати судового збору до позовної заяви позивачем додано платіжне доручення №773 від 05.11.2019р. на суму 4 535,62 грн, та зазначено, що такий судовий збір ним сплачено за одну вимогу майнового характеру та 1 вимогу немайнового характеру.
Доказів сплати за 75 вимог немайнового характеру матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 162 ГПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
При цьому, поняття обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, означає те, що його зміст дозволяє суду зробити висновок про підстави стягнення заявленої суми та її розмір.
Так, звертаючись до суду з вимогами про стягнення шкоди у сумі 174 307 грн, позивачем надано розрахунки розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття кожної окремої земельної ділянки.
Водночас єдиного консолідованого розрахунку додані до позовної заяви документи не містять.
Згідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначититочну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява Приватного підприємства „Левчик на підставі ч.1 ст.174 ГПК України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:
- доказів, що підтверджують сплату судового збору за 75 вимог немайнового характеру у сумі 144 075 грн
- консолідованого розрахунку суми позову.
Керуючись ст.ст., 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовну заяву Приватного підприємства „Левчик за вх.№3785/19 від 10.12.2019р. залишити без руху.
2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів, що підтверджують сплату судового збору за 75 вимог немайнового характеру у сумі 144 075 грн, консолідованого розрахунку суми позову.
3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
4. Повідомити позивача, що він у відповідності до ч. 2 ст. 164 ГПК України зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Ухвала суду набирає законної сили 16.12.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Щавинська