ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

13 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/513/18
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

перевіривши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОПОСТАВКА-М»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019 про повернення позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон», проголошену суддею Алексєєвим А.П., у м. Миколаєві

у справі № 915/513/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019 позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» (далі ТОВ «Тайлон») повернуто заявнику, визнано дії ТОВ «Тайлон» зловживанням процесуальними права по наданню завідомо безпідставного позову та стягнуто з ТОВ «Тайлон» в дохід державного бюджету штраф у сумі 4 014,00 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» (далі ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М») вдруге звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу скасувати, передати позовну заяву ТОВ «Тайлон» і додані до неї документи на розгляд Господарського суду Миколаївської області.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 255 ГПК України визначено вичерпний порядок ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені до суду апеляційної інстанції, зокрема п. 6 ч. 2 встановлено, що оскарженню підлягає ухвала про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом при подачі апеляційної скарги не враховано положення ч. 2 ст. 255 ГПК України, якою встановлено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» не було залучено до участі у справі № 915/513/18, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 255 ГПК України у нього відсутня процесуальна дієздатність на звернення з апеляційною скаргою на оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом якщо, апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Водночас, слід зауважити, що предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019.

Згідно інформації отриманої з Автоматизованої системи діловодства Суду та відповідно до матеріалів даної справи (т.8, а.с. 54-74) ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» вже подавалася апеляційна скарга на оскаржувану ухвалу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 апеляційну скаргу ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» було залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків, зокрема, сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн. та надання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, однак ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» у встановлені апеляційним судом строки не усунуло вищевказані недоліки апеляційної скарги, у зв`язку з чим, ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.11.2019 апеляційну скаргу та додані до неї документи було повернуто ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» без розгляду.

Однак, ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» вдруге звернулось до суду Південно-західного апеляційного господарського суду 10.12.2019 з апеляційною скаргою на ухвалу Миколаївської області від 08.08.2019, тобто на одне і те ж саме судове рішення, за якою вже було повернуто апеляційну скаргу.

Господарський процесуальний кодекс України у разі повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків, однак судовою колегію було встановлено, що при наданні апеляційної скарги до суду вдруге скаржником не було усунено недоліків, а також судовою колегією встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 255 ГПК України у ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» відсутня процесуальна дієздатність на звернення з апеляційною скаргою на оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019.

Відтак, чергове подання ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019 є прикладом систематичного зловживання процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Аналогічний висновок містить ухвала Верховний Суд у справі №910/7039/18 від 18.11.2019.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За змістом статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Чергове звернення ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, за якою вже було повернуто апеляційну скаргу ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» без розгляду, суд визнає зловживанням процесуальними правами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У частині 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати до ТОВ «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 10 (п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 19 210,00 грн., за зловживання процесуальними правами.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги без розгляду згідно з ч. 3 ст. 43 та п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 12, ч. 3 ст. 43, ст. 131, п. 2 ч. 1 ст. 135, ст. 234, п.1 ч. 5 ст. 260 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019 разом з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

2. Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» при поданні вдруге апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2019 зловживанням процесуальними правами.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» (49000, місто Дніпро, провулок Джинчарадзе, будинок 4, секція 1, ) в дохід державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф у сумі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок).

Реквізити для сплати:

- Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

- Номер рахунку: UA6026007

- Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

4. Ця ухвала є виконавчим документом і набирає законної сили в порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України з дати її підписання 13.12.2019.

5. За цим документом стягувачем є: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ); боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОПОСТАВКА-М» (49000, місто Дніпро, провулок Джинчарадзе, будинок 4, секція 1, ).

6. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття, тобто до 13.03.2020 включно.

7. Оригінал ухвали направити до Державної судової адміністрації України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.