РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019Справа № 910/12412/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Оранта-Лугань"

до Адвокатського об`єднання "Міллер"

про стягнення 23 289, 30 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія Оранта-Лугань" (далі - ПАТ "СК Оранта-Лугань", позивач) з позовом до Адвокатського об`єднання "Міллер" (далі - АО "Міллер", відповідач) про стягнення матеріальної шкоди в сумі 23 289, 30 грн.

Свої позовні вимоги ПАТ "СК Оранта-Лугань" обґрунтовує тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання правничої допомоги № 10/03112018 від 01.11.2018 р., укладеного із АО "Міллер", позивач не отримав відшкодування вартості правничої допомоги, сплаченої відповідачу за розгляд справи у адміністративній справі.

У позові ПАТ "СК Оранта-Лугань" просить суд стягнути з відповідача спричинену йому матеріальну шкоду у сумі 23 289,30 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у строк, визначений законом, надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що послуги з правничої допомоги були надані АО "Міллер" у повному обсязі та належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази. Конкретна домовленість щодо подання до адміністративного суду клопотання про намір стягнення витрат на правничу допомогу сторонами не була досягнута. Просив відмовити у задоволенні позову.

Зі свого боку, позивач надав суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення до відповіді на відзив, у яких сторони зазначили про правомірність своїх доводів.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2018 р. між ПАТ "Страхова компанія "Оранта-Лугань" (клієнт) та АО "Міллер" (виконавець) був укладений договір про надання правничої допомоги № 10/03112018 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1).

Виконавець на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: представлення у встановленому порядку інтересів клієнта в судах усіх форм юрисдикції, а також в інших органах під час розгляду правових спорів; подання заяв, клопотань, пояснень, доказів та вчинення інших дій щодо захисту прав та інтересів клієнта (п.п. 2.1.2, 2.1.4 договору).

Виконавець при виконанні доручень клієнта та умов договору зобов`язаний реалізувати права та обов`язки за договором, керуючись виключно інтересами клієнта та діяти з таким розрахунком, щоб максимально знизити можливість заподіяння шкоди та будь-яких інших збитків клієнту (п. 2.7 договору).

Відповідно до п. 2.8 договору для надання правничої допомоги клієнту виконавець призначає Найєма М.М., який залучається на підставі укладеного окремого договору. Правничу допомогу виконавцю клієнт оплачує в гривнях на підставі виставленого рахунку (п. 4.1 договору).

За результатами надання правничої допомоги складється акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої виконавцем правничої допомоги і її вартість. На письмову вимогу клієнта, виконавець може надавати акти про надання правничої допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правничої допомоги з ідентифікацією (п. 4.4 договору). Акт вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав виконавцю письмові аргументовані заперечення на акт (п. 4.5 договору).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору № 10/03112018 від 03.11.2018 р. та виставленого відповідачем рахунку № 2 від 05.11.2018 р. позивач здійснив оплату вартості послуг на суму 23 289,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25 від 20.12.2018 р.

Зі свого боку, АО "Міллер" надало адвокатські послуги згідно з актом надання послуг № 2 від 17.12.2018 р. на загальну суму 23 289,30 грн. Проте, у подальшому вартість наданих послуг не була відшкодована позивачу.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що АО "Міллер" неналежно виконало свої зобов`язання, що полягало у тому, що адвокат Найєм М.М. під час розгляду Першим апеляційним адміністративним судом справи № 812/1729/18 за позовом ПАТ "СК Оранта-Лугань" до ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії, не заявив клопотання, до судових дебатів, про намір стягнути витрати на правничу допомогу, у зв`язку із чим ПАТ "СК Оранта-Лугань" не отримало відшкодування вартості правничої допомоги, сплаченої відповідачу, що є збитками.

Перевіряючи указані доводи позивача, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 22 ЦК України під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом зазначеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини.

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Розглянувши спір по суті, суд вважає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження наявності складу цивільного правопорушення у діях відповідача під час виконання зобов`язання за договором № 10/03112018 від 03.11.2018 р., зокрема, протиправної поведінки та вини (умислу) відповідача на заподіяння шкоди.

Так, згідо з розділом 2 договору обов`язками АО "Міллер" є надання консультаційних та юридичних послуг щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування; представлення у встановленому порядку інтересів клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів; узагальнення та аналіз практики розгляду судових та інших справ; подання заяв, клопотань, пояснень, доказів та вчинення інших дій щодо захисту прав та інтересів клієнта.

З матеріалів справи вбачається, що АО "Міллер" виконало свої зобов`язання за договором про надання правничої допомоги перед позивачем у повному обсязі, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією акту надання послуг № 2 від 17.12.2018 р., підписаним обома сторонами без будь-яких зауважень.

Також матеріалами справи підтверджено, що АО "Міллер" здійснювало правовий супровід в інтересах позивача судових справ - № 910/8952/18 та № 812/1729/18 (розгляд яких здійснювався у господарських та адміністративних судах першої та апеляційної інстанцій), за результатами судового розгляду яких позовні вимоги ПАТ "СК Оранта-Лугань" були задоволені, про що свідчать відповідні судові рішення.

Позивач в якості доказу вини відповідача у порушенні умов договору № 10/03112018 від 03.11.2018 р. зазначає ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 р. у справі № 812/1729/19, винесену за результатами розгляду клопотання представника ПАТ "СК Оранта-Лугань" адвоката Найєма М.М. про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у загальній сумі 23 289,30 грн. Вказаною ухвалою адміністративний суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на неподання представником позивача до судових дебатів клопотання про намір стягнення витрат на правничу допомогу в усному та письмовому порядку.

З цього приводу слід зазначити, що умовами договору № 10/03112018 від 03.11.2018 р. не визначено досягнення сторонами домовленості щодо обов`язку відповідача у справі № 812/1729/19 стягнути з ГУ ДФС у Луганській області вартість понесених ПАТ "СК Оранта-Лугань" витрат на правничу допомогу. Про таку домовленість не свідчить і наявна у матеріалах справи електронна переписка сторін, у якій сторонами був погоджений план дій по скасуванню податкових повідомлень (розгляд яких здійснювався у справі № 812/1729/19. З указаного плану також не вбачається, що АО "Міллер" зобов`язалось стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Посилання позивача на п. 2.7 договору суд відхиляє, оскільки він не містить конкретної умови договору про те, що задля покриття понесених витрат на правничу допомогу, виконавець готує та подає до Першого апеляційного адміністративного суду клопотання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу. У той же час, окремий договір, укладений між ПАТ "СК Оранта-Лугань" та адвокатом Найємом М.М., який зобов`язався надати позивачу правову допомогу, позивачем суду не наданий, у зв`язку з чим встановити обсяг наданих адвокатом послуг та обов`язок вчинити дії, направлені на стягнення адвокатських витрат у справі № 812/1729/19 на користь позивача, у тому числі і подання відповідної заяви до судових дебатів, суд позбавлений можливості.

Натомість, у матеріалах справи містяться докази про те, що свої зобов`язання відповідач перед позивачем виконав у повному обсязі та належним чином, зокрема, акт № 2 від 17.12.2018 р., підписаний позивачем без будь-яких претензій до АО "Міллер" щодо надання адвокатських послуг та супроводження судової справи.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вирогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що позивач не довів вини відповідача у спричиненні ПАТ "СК Оранта-Лугань" матеріальної шкоди, наявність протиправної поведінки у діях відповідача при виконанні ним зобов`язань за договором про надання правничої допомоги № 10/03112018 від 01.11.2018 р., а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "СК Оранта-Лугань" про стягнення матеріальної шкоди в сумі 23 289, 30 грн. задоволенню не підлягають.

У разі відмови у задоволенні позову відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Оранта-Лугань" до Адвокатського об`єднання "Міллер" про стягнення матеріальної шкоди в сумі 23 289, 30 грн.

Повне судове рішення складено 9 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.