ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2019 р. Справа№ 910/8019/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "РВС Банк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.11.2019 (повний текст складений 06.11.2019)

у справі №910/8019/19 (суддя Босий В.П.)

за позовом Акціонерного товариства "РВС Банк"

до Приватного підприємства "Електрофарфор 2000"

про стягнення 432 035,61 грн.,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04 листопада 2019 року клопотання Приватного підприємства "Електрофарфор 2000" про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у даній справі до набрання рішенням у справі Господарського суду міста Києва №910/13667/19 законної сили. Зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Акціонерне товариство "РВС Банк" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки позовні вимоги ґрунтуються не лише на банківській гарантії, але й на рішенні суду у справі 910/2693/18 щодо стягнення суми гарантії з позивача на користь ДП НЕК "Укренерго", тому розгляд справи №910/13667/19 не є перешкодою для перевірки суттєвих обставин, які можуть бути встановлені судом першої інстанції у даній справі, а конкретні обставини даної справи надають можливість розглянути даний спір без очікування набрання законної сили рішенням по справі №910/13667/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27 листопада 2019 поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 10 грудня 2019 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду, однак, не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Частиною 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство "РВС Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Електрофарфор 2000" про стягнення 432 035,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством "РВС Банк" та Приватним підприємством "Електрофарфор 2000" був укладений договір про надання гарантії №Д-4005-17Г від 31.07.2017, за умовами якого за заявою принципала Банк надає на користь бенефіціара гарантію, за якою зобов`язується сплатити бенефіціару на його письмову вимогу грошову суму у разі гарантійного випадку та дотримання умов гарантії та цього договору.

01.08.2017 Публічне акціонерне товариство "РВС Банк" надало Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго" гарантію виконання зобов`язань №4005-17Г в забезпечення виконання Приватним підприємством "Електрофарфор 2000" своїх зобов`язань за договором поставки, який Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" мало намір укласти з переможцем торгів на виконання вимог тендерної документації, затвердженої протоколом засідання тендерного комітету №88 від 28.12.2016, щодо надання учасником торгів безумовної, безвідкличної банківської гарантії.

У подальшому, 07.08.2017, між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", як покупцем, та Приватним підприємством "Електрофарфор 2000", як постачальником, був укладений договір поставки №04-1/2192-17, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю продукцію за ціною, з характеристиками (якістю), у порядку та строки, що визначаються у додатку 1 до договору, в інших умовах договору, а також надати на свій ризик послуги шеф-монтажу, а покупець зобов`язався здійснити оплату належно поставленої продукції, належно наданої послуги на умовах договору.

Постановою Верховного Суду від 01.04.2019 у справі №910/2693/18 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2018, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 413 431,20 грн. грошових коштів за гарантією та 6 201,47 грн. витрат зі сплати судового збору, а також стягнуто 12 402,94 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно меморіального ордеру №273 від 03.05.2019 позивачем було перераховано на користь ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" грошові кошти у розмірі 432 035,61 грн.

У зв`язку з викладеними обставинами, позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення вказаної суми коштів, посилаючись при цьому на приписи ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України та умови договору про надання гарантії №Д-4005-17Г від 31.07.2017.

У процесі розгляду справи відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі Господарського суду міста Києва №910/13667/19.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач послався на те, що 02.10.2019 він звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "РВС Банк" про розірвання договору про надання банківської гарантії №Д-4005-17Г від 31.07.2017 та визнання недійсною гарантії виконання зобов`язань №4005-17Г від 01.08.2017 і ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 відкрито провадження у справі №910/13667/19 за вказаною позовною заявою.

Отже, дійсність банківської гарантії №4005-17Г від 01.08.2017, що є підставою для звернення Банку із даним позовом до Приватного підприємства "Електрофарфор 2000", оспорюється у справі №910/13667/19.

Тому, за доводами відповідача, від встановлених Господарським судом міста Києва під час розгляду справи №910/13667/19 фактів буде залежати наявність або відсутність обставин, що є підставами для задоволення або відмови в задоволенні позовних вимог Банку у даній справі.

Суд першої інстанції вказане клопотання задовольнив та оскаржуваною ухвалою від 04 листопада 2019 року зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/13667/19.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

За приписами ч. 5 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є встановлення обставин (фактів), які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено, і які неможливо встановити в цьому судовому процесі виходячи з доказів, які наявні у матеріалах справи.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує зі неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу, але й сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку встановлення певних преюдиційних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, проведення відповідних експертиз, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача суми виплаченої позивачем банківської гаранті, яка була сплачена на підставі договору про надання банківської гарантії №Д-4005-17Г від 31.07.2017, гарантії виконання зобов`язань №4005-17Г від 01.08.2017 та на виконання судового рішення у справі №910/2693/18.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 відкрито провадження у справі №910/13667/19, предметом розгляду якої є вимоги про розірвання договору про надання банківської гарантії та визнання недійсною гарантії виконання зобов`язань.

Тобто, дійсність банківської гарантії №4005-17Г від 01.08.2017, що є підставою для звернення Банку із даним позовом до Приватного підприємства "Електрофарфор 2000", оспорюється у справі №910/13667/19.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані справи є пов`язаними, адже від встановлених Господарським судом міста Києва під час розгляду справи №910/13667/19 фактів буде залежати наявність або відсутність обставин, що є підставами для задоволення або відмови в задоволенні позовних вимог банку у даній справі, тому об`єктивно неможливо здійснювати розгляд даної справи до набрання законної сили рішенням у справі №910/13667/19, що є підставою для зупинення провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За наявності передбачених законом підстав господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у даному випадку, на строк до набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України, обставини встановлені у якому безпосередньо та істотно можуть вплинути на вирішення даної справи.

Отже, зупинення провадження у справі обумовлене наявністю обставин, які є підставою для такого зупинення в силу вимог процесуального закону, та які мають істотне значення для правильного вирішення спору, тому зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у вказаній справі №910/13667/19 є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим не може вважатись затягуванням розгляду справи та не свідчить про порушення судом частини 1 статті 6 Конвенції.

Суд звертається до практики Європейського суду з прав людини у справі "Літвінюк проти України", в пункті 22 якого Суд зазначив, що розумність тривалості судового розгляду повинна оцінюватися в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмету спору для заявника (рішення у справі "Фрідлендер проти Франції").

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК України ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "РВС Банк" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 04 листопада 2019 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12.12.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Г. Чорногуз

Г.П. Коробенко