РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/14367/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галактікус" до товариства з обмеженою відповідальністю "Євроуніверсал" про стягнення 106 402,76 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Галактікус" (далі - ТОВ "Галактікус") звернулося до Господарського суду міста Києва з даним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов договору про надання послуг спецтехніки на будівельному об`єкті по вул. Академіка Підстригача № 03/17, укладеного 13 липня 2017 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Євроуніверсал" (далі - ТОВ "Євроуніверсал"), позивач надав відповідачу передбачені цією угодою послуги на загальну суму 840 530,00 грн. Оскільки ТОВ "Євроуніверсал" свої зобов`язання за наведеним правочином щодо сплати позивачу вищезазначеної суми боргу виконало не в повному обсязі, останній, посилаючись на статті 4, 162, 164 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача 96 760,00 грн. основного боргу, а також 6 550,65 грн. інфляційних втрат та 3 092,11 грн. трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків. Також ТОВ "Галактікус" просило суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року вищенаведену позовну заяву ТОВ "Галактікус" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14367/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Проте ТОВ "Євроуніверсал" у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 18 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі № 910/14367/19 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення ТОВ "Євроуніверсал".

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2017 року між ТОВ "Галактікус" та ТОВ "Євроуніверсал" було укладено договір на надання послуг спецтехніки на будівельному об`єкті по вул. Академіка Підстригача № 03/17, відповідно до умов якого позивач зобов`язався за завданням відповідача протягом визначеного договором строк надавати за плату послуги роботи спецтехніки з водієм виконавця, а замовник, у свою чергу, - своєчасно оплачувати надані послуги.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 3.1 договору за надання передбачених договором послуг замовник сплачує виконавцю плату згідно актів виконаних робіт протягом 2-ох робочих днів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здавання-приймання наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 2-ох робочих днів після фактичного надання послуг (пункт 3.2 цієї угоди).

Пунктом 3.3 наведеного правочину встановлено, що підписання акту здавання-приймання наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (пункт 6.1 договору).

Пунктом 6.2 договору встановлено, що строк цієї угоди починає свій перебіг у момент, визначений пунктом 6.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2017 року.

Згідно з пунктом 6.3 договору закінчення строку даного правочину не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи актів надання послуг від 31 липня 2017 року № 48, від 31 серпня 2017 року № 130, від 8 вересня 2017 року № 137, від 29 вересня 2017 року № 255, від 12 жовтня 2017 року № 258, від 31 жовтня 2017 року № 336, від 30 листопада 2017 року № 474, від 29 грудня 2017 року № 555, від 31 січня 2018 року № 42, від 28 лютого 2018 року № 83, від 30 березня 2018 року № 169, від 27 квітня 2018 року № 278, від 31 травня 2018 року № 416, від 27 червня 2018 року № 579, від 31 липня 2018 року № 695, від 31 серпня 2018 року № 971 та від 28 вересня 2018 року № 971 позивач на виконання умов вищенаведеного правочину надав відповідачу послуги на загальну суму 840 530,00 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за вказаним правочином також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов даної угоди.

Проте всупереч положенням вищенаведеного договору ТОВ "Євроуніверсал" взятий на себе обов`язок по оплаті вартості наданих йому послуг виконало лише частково сплативши позивачу 707 770,00 грн. Факт оплати підтверджується копіями платіжних доручень від 8 вересня 2017 року № 3 на суму 2 640,00 грн., від 20 жовтня 2017 року № 148 на суму 18 500,00 грн., від 9 листопада 2017 року № 238 на суму 16 250,00 грн., від 21 листопада 2017 року № 278 на суму 44 300,00 грн., від 27 грудня 2017 року № 384 на суму 82 300,00 грн., від 26 січня 2018 року № 498 на суму 77 070,00 грн., від 12 лютого 2018 року № 560 на суму 75 940,00 грн., від 13 березня 2018 року № 641 на суму 69 560,00 грн., від 12 квітня 2018 року № 741 на суму 65 040,00 грн., від 12 червня 2018 року № 902 на суму 47 490,00 грн., від 27 червня 2018 року № 942 на суму 78 680,00 грн., від 2 серпня 2018 року № 1009 на суму 30 000,00 грн., від 25 вересня 2018 року № 48 на суму 50 000,00 грн., від 20 листопада 2018 року № 137 на суму 50 000,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на час розгляду справи становить 96 760,00 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за договором на надання послуг спецтехніки на будівельному об`єкті по вул. Академіка Підстригача від 13 липня 2017 року № 30/17, яка складає 96 760,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і ТОВ "Євроуніверсал" на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ "Галактікус" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати наданих йому послуг, позивач згідно наданого останнім розрахунку також просив суд стягнути з ТОВ "Євроуніверсал" 3 092,11 грн. трьох процентів річних, нарахованих у період з 20 листопада 2018 року по 4 жовтня 2019 року, а також 6 550,65 грн. інфляційних втрат, нарахованих протягом грудня 2018 року - жовтня 2019 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас при досліджені матеріалів справи судом було встановлено, що при здійсненні позивачем розрахунку заявленої до стягнення з відповідача суми інфляційних втрат, нарахованих у період з грудня 2018 року по жовтень 2019 року на суму основного боргу в розмірі 96 760,00 грн. останнім було допущено арифметичну помилку та вказано, що сума цих компенсаційних виплат за наведений період становить 6 550,65 грн., тоді як обґрунтованою, арифметично вірною сумою інфляційних втрат, нарахованих у вищевказаний період, є 4 123,45 грн. Крім того, суд встановив, що при здійсненні позивачем розрахунку заявленої до стягнення з відповідача суми трьох процентів річних, нарахованих у період з 20 листопада 2018 року по 4 жовтня 2019 року на суму основного боргу в розмірі 96 760,00 грн., останнім було допущено арифметичну помилку та вказано, що сума цих компенсаційних виплат за наведений період становить 3 092,11 грн., тоді як обґрунтованою, арифметично вірною сумою трьох процентів річних, нарахованих у вищевказаний період, є 2 536,97 грн.

Враховуючи наведені обставини, задоволенню підлягають позовні вимоги ТОВ "Галактікус" про стягнення з ТОВ "Євроуніверсал" 4 123,45 грн. інфляційних втрат та 2 536,97 грн. трьох процентів річних, тоді як у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних у розмірі 555,14 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 427,20 грн. слід відмовити.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За таких обставин позов ТОВ "Галактікус" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

15 листопада 2019 року до суду надійшла заява позивача про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх стягнення, у якій останній просив суд стягнути ТОВ "Євроуніверсал" 15 000,00 грн. понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2019 року між ТОВ "Галактікус" та адвокатським об`єднанням "Лемеха та Партнери" було укладено договір про надання правової допомоги № 1113-Д, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язалося здійснити захист, представництво та надати іншу правову допомогу клієнту за певну винагороду (гонорар) та з відшкодуванням певних витрат, необхідних для виконання договору.

У додатку № 1 до цього договору була погоджена вартість правових послуг по даній справі, а саме: вартість однієї години роботи адвоката становить 1 000,00 грн.

Окремою угодою погодження вартості правової допомоги за даним договором сторони погодили розмір авансу в сумі 15 000,00 грн.

До матеріалів справи долучено рахунок від 17 вересня 2019 року № 1113/1 на суму 15 000,00 грн., а також підписаний між ТОВ "Галактікус" та адвокатським об`єднанням "Лемеха та Партнери" акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року № 1113-Д, зі змісту якого вбачається, що останній фактично надав, а позивач - прийняв вищенаведені послуги.

На підтвердження фактичної сплати вищенаведеної суми винагороди у розмірі 15 000,00 грн. позивачем також було надано копію відповідного платіжного доручення від 19 вересня 2019 року № 1785.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що його позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а у разі наявності заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зі змісту наведених приписів вбачається, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За висновками суду, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

З урахуванням предмету та підстав позовних вимог у даній справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження та часткове задоволення вимог позивача, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне задовольнити заявлену суму за надання позивачу правничої допомоги у справі № 910/14367/19 у розмірі 13 000,00 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Євроуніверсал" (03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33Б; ідентифікаційний номер 38310775) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Галактікус" (79024, місто Львів, вулиця Промислова, будинок 45, офіс 26; ідентифікаційний номер 41084134) 96 760 (дев`яносто шість тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 2 536 (дві тисячі п`ятсот тридцять шість) грн. 97 коп. трьох процентів річних, 4 123 (чотири тисячі сто двадцять три) грн. 45 коп. інфляційних втрат, 1 867 (одну тисячу вісімсот шістдесят сім) грн. 16 коп. судового збору, а також 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Галактікус" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Євроуніверсал" трьох процентів річних у розмірі 555,14 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 427,20 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 року

Суддя Є.В. Павленко