УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

16.12.2019Справа №910/11848/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши позов ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція"

про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція", в якому просить:

- визнати недійсним іпотечний договір, укладений 04.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю Літинського Олександра Павловича, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Папушею І.І. за реєстровим №2505, виданий на бланках серії ННР №332166, №332167, №332168, №332169;

- витребувати із володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція" на користь ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з №1 по №21 (група приміщень №13, літера А), що знаходяться в будинку номер АДРЕСА_1 , загальною площею 536,6 кв.м., які були предметом іпотечного договору №2505 від 04.10.2018, а також договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №1 від 08.01.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., шляхом передачі приміщень в натурі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вчинення іпотечного договору від 04.10.2018 та вибуття із власності ОСОБА_1 відповідного нерухомого майна на підставі нього було здійснено за відсутності волі останнього та з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому існують правові підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним та витребування відповідного майна у власність позивача.

Разом з вказаним позовом ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2019 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція" про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння та відмолено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

24.09.2019 від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, яка була подана через Північний апеляційний господарський суд, на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.09.2019 у справі №910/11848/19, у зв`язку з чим 30.09.2019 матеріали справи направлені до Північного апеляційного господарського суду для розгляду відповідної апеляційної скарги.

31.10.2019 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшла заява про повернення судового збору, в якому заявник просить повернути йому сплачений судовий збір у розмірі 14 999,86 грн., сплаченого згідно квитанції №ПН3 від 29.08.2019 за подання позову та сплачений згідно квитанції №ПН7 від 29.08.2019 судовий збір у розмірі 960,50 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2019 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору до повернення матеріалів справи №910/11848/19 до господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.09.2019 у справі №910/11848/19 задоволено. Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.09.2019 скасовано, а матеріали справи №910/11848/19 передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

10.12.2019 матеріали справи №910/11848/19 надійшли до господарського суду міста Києва.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 , ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Отже, судовий збір за позовну заяву про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Таким чином, позивачем заявлено 1 немайнову вимогу - про визнання недійсним іпотечного договору, та 1 майнову вимогу - про витребування нерухомого майна.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах:

- майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем за вимогу про витребування майна, суд виходив з наступного.

Із долученого до позову іпотечного договору, укладеного 04.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю Літинського Олександра Павловича, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Папушею І.І. за реєстровим №2505, вбачається, що станом на дату його укладення вартість майна, яке просить витребувати позивач, - нежитлові приміщення з №1 по №21 (група приміщень №13, літера А), що знаходяться в будинку номер АДРЕСА_1 , загальною площею 536,6 кв.м., становила 153 924 300,00 грн.

Натомість, як вбачається із наданого відповідачем-1 витягу з договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладеного 08.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. за реєстровим №1, вартість такого майна була визначена сторонами у розмірі 20 410 392,00 грн.

Водночас, згідно ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №752/3054/19 вартість нежитлових приміщень з №1 по №21 (група приміщень №13, літера А), що знаходяться в будинку номер АДРЕСА_1 , загальною площею 536,5 кв.м. становить 17 008 660,00 грн.

В свою чергу, звертаючись до суду із даним позовом позивачем було долучено до матеріалів справи звіт про незалежну оцінку майна, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс і партнери" 23.08.2019 (за 7 календарних днів до подання даного позову), згідно якого вартість спірного майна становить 999 990,00 грн., з якої позивач і виходив при розрахунку судового збору, який підлягає оплаті за вимогою про витребування такого майна.

Однак, суд критично оцінює звіт про незалежну оцінку майна, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс і партнери" 23.08.2019, оскільки, по-перше, за наслідками дослідження інформації з Єдиної базі даних звітів про оцінку, яка міститься на офіційному веб-порталі Фонду державного майна України за посиланням http://www.spfu.gov.ua/, не виявлено реєстрації вказаного звіту.

У відповідності до пункту 1 Розділу V Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України №658 від 17.05.2018, звіт про оцінку, не зареєстрований в Єдиній базі, без присвоєного унікального номера є недійсним.

По-друге, під час дослідження інформації з Єдиної базі даних звітів про оцінку судом було виявлено інформацію щодо звіту про оцінку об`єкта нерухомого майна, складеного 29.08.2019, і відповідно до якого вартість об`єкту адміністративної нерухомості, площею 84,6 кв.м. (яка є меншою ніж площа спірного нерухомого майна більш як в шість разів), розташованого по АДРЕСА_1, становить 4 284 172,00 грн.

По-третє, загальновідомою інформацією, яка не підлягає доказуванню, є те, що за адресою: АДРЕСА_1, розміщується торгово-офісний центр "Арена-Сіті", що нівелює вірогідність вартості у такому об`єкту нерухомості в центрі міста Києва 1 кв.м. за ціною 1 863,91 грн. (що станом на дату складення звіту про оцінку еквівалентно 71,57 доларів США).

З огляду на наведене, суд при визначенні суми судового збору, яка підлягає оплаті за вимогу про витребування майна, не приймає до уваги поданий позивачем звіт про незалежну оцінку майна, складений 23.08.2019, згідно якого вартість нежитлових приміщень з №1 по №21 (група приміщень №13, літера А), що знаходяться в будинку номер АДРЕСА_1, загальною площею 536,5 кв.м. становить 999 990,00 грн.

Таким чином, суд вважає, за необхідне при визначенні розміру судового збору враховувати визначену в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №752/3054/19 вартість спірних нежитлових приміщень - 17 008 660,00 грн.

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви ОСОБА_1 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 257 050,90 грн. (1 921,00 грн. за немайнову вимогу + 255 129,90 грн. за майнову вимогу).

Однак, позивач не виконав вимоги вказаних норм, оскільки надана суду квитанція №ПН3 від 29.08.2019 на суму 14 999,86 грн. не є належним доказом сплати судового збору за звернення з даним позовом у визначеному законом розмірі.

У відповідності до частини 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція" про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння, підлягає залишенню без руху, адже позивачем не було дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України при зверненні з нею (не надано доказів оплати судового збору у визначені законом розмірі).

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З метою усунення встановлених недоліків позивач має доплатити судовий збір у розмірі

242 051,04 грн. за подання до суду даного позову.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Зважаючи на те, що судом не вирішено питання щодо відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 , розгляд заяви позивача про повернення судового збору є передчасним, у звязку з чим суд вважає за необхідне відкласти вирішення даної заяви до прийняття судового рішення про відкриття провадження у справі або повернення позовної заяви позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цільова комерція" про визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння, залишити без руху.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів доплати судового збору у розмірі 242 051,04 грн.

3. Відкласти вирішення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору до прийняття судового рішення про відкриття провадження у справі або повернення позовної заяви позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (16.12.2019) та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Р.В. Бойко