У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

18 листопада 2019 року м. Чернігівсправа № 927/923/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Оленич Т.Г., розглянувши заяву вих.№68 від 12.11.2019

Приватного підприємства «ДАЛЬНОБОЙ-СЕРВІС», місцезнаходження: вул. Доценка, буд. 12, кв. 31, м. Чернігів, 14032; адреса для листування: вул. Інструментальна, буд. 1, м. Чернігів, 14037

про видачу судового наказу

про стягнення з боржника: Семенівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «СЕМЕНІВКАРАЙАГРОЛІСГОСП», місцезнаходження: вул. Горавовка, буд. 33-А, м. Семенівка, Чернігівська область, 15400

грошової заборгованості у сумі 19201грн.40коп.,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року Приватними підприємством «ДАЛЬНОБОЙ-СЕРВІС» подано до Господарського суду Чернігівської області заяву про видачу судового наказу по стягнення з Семенівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «СЕМЕНІВКАРАЙАГРОЛІСГОСП» 19201грн.40коп. боргу за товар.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає про неналежне виконання боржником зобов`язань з оплати переданого йому товару, які виникли на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №ДС-000002 від 04.01.2018.

Вивчивши зміст заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

За приписами ч.1 ст.147, ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України визначаються загальні вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, а також документів, які додаються до такої заяви.

В частині 3 цієї статті наведено перелік документів, які мають бути додані до заяви про видачу судового наказу, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, викладені в заяві обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, мають підтверджуватися доданими до заяви доказами.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу в обґрунтування своїх вимог про стягнення 19201грн.40коп. боргу заявник стверджує про передачу боржнику по видатковим накладним №РН-000000146 від 14.01.2019 на суму 13043грн.40коп., №РН-000001582 від 28.02.2019 на суму 2022грн.24коп., №РН-000001831 від 13.03.2019 на суму 17861грн.76коп., №РН-000001841 від 13.03.2019 на суму 2949грн.48коп., №РН-000002446 від 30.03.2019 на суму 4739грн.52коп., №РН-000002575 від 04.04.2019 на суму 1628грн.40коп. товару (запасних частин для вантажних автомобілів) загальною вартістю 42244грн.80коп.

Разом з тим, видаткова накладна №РН-000000146 від 14.01.2019 на суму 13043грн.40коп. до заяви про видачу судового наказу не додана.

Також в заяві про видачу судового наказу заявник стверджує про часткову оплату боржником отриманого товару та вказує про сплату ним на підставі платіжного доручення №4407 від 20.02.2019 грошових коштів у сумі 2740грн.39коп. та платіжного доручення №4464 від 11.03.2019 грошових коштів у сумі 10303грн.01коп.

Однак доданою до заяви випискою по рахунку заявника підтверджується лише здійснення 05.07.2019 оплати товару (запасних частин) на суму 10000грн.00коп.

Доданий до заяви про видачу судового наказу акт звірки взаєморозрахунків ПП «ДАЛЬНОБОЙ-СЕРВІС» з Семенівським районним дочірнім агролісогосподарським спеціалізованим підприємством «Семенівкарайагролісгосп» за 01.01.19-10.06.2019 не приймається судом як доказ передачі товару на суму 13043грн.40коп. та доказ наявності боргу в заявленій до стягнення сумі, оскільки в ньому також міститься посилання на первинний бухгалтерський документ видаткову накладну №РН-000000146 від 14.01.2019, яка до заяви не додана.

Згідно із п.1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Оскільки в порушення вимог ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заявником не додано до заяви про видачу судового наказу всіх документів що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, на підставі п.1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Заявнику роз`яснюється, що відповідно до ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.147, 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Приватному підприємству «ДАЛЬНОБОЙ-СЕРВІС» у видачі судового наказу про стягнення з Семенівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «СЕМЕНІВКАРАЙАГРОЛІСГОСП» грошової заборгованості у сумі 19201грн.40коп.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу підписано 18 листопада 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З текстом даної ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.Г. Оленич