ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуСправа № 912/3179/19
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кабакової В.Г. за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу № 912/3179/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", код ЄДР 40075815, 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт", код ЄДР 32315888, 25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, кім. 411

про стягнення 94 540,00 грн

Представники сторін

від позивача - Пашко С.Г., довіреність № 2043 від 25.10.19;

від відповідача - Вайпан М.П., довіреність № 09/18 від 15.09.19;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (далі - ТОВ "Знам`янський граніт", відповідач) про стягнення з останнього на користь позивача 94 540,00 грн штрафу з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неправильне зазначення відповідачем у накладній №42755009 маси вантажу, у зв`язку з чим позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України просить стягнути з відповідача штраф.

Ухвалою від 18.11.2019 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/3179/19 за правилами спрощеного позовного провадження; призначив судове засідання на 11.12.2019.

10.12.2019 відповідачем подано суду заяву про зменшення суми штрафних санкцій до розміру однієї провізної плати та стягнути 18 908,00 грн.

В судовому засіданні 11.12.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо зменшення суми штрафу.

Представник відповідача підтримав заяву про зменшення розміру штрафних санкцій.

В судовому засіданні 11.12.2019 судом досліджено докази.

З огляду на викладене, на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (вантажовідправник) зі станції Сахарна Одеської залізниці за накладною від 14.06.2019 №42755009 відправлено групу вагонів, зокрема вагон №66933474, вагон №66765405, вагон №67610824, вагон №67917310 з вантажем - щебінь на адресу ТОВ "ВО "Сплав 500", станція призначення Харків-Балашівський Південної залізниці (а.с. 9).

В процесі перевезення вантажу 18.06.2019 на станції Знам`янка Одеської залізниці в результаті контрольного зважування вагонів №66933474, №66765405, №67610824, №67917310 виявлено різницю в масі вантажу між фактичною та зазначеною в перевізному документі.

На підставі оперативного наказу №ДН- 3-01/155 від 08.02.2019 було проведено контрольне переважування вагонів на ст. Знам`янка, навантажених вантажовідправником.

Відповідно до Правил складання актів (стаття 129 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, за результатами контрольного зважування 18.06.2019 працівниками залізниці складено комерційний акт № 410006/134/2 (а.с. 10-12).

Відповідно до вказаного комерційного акту, у зазначених вище вагонах було виявлено недостачу вантажу проти зазначеного в залізничній накладній №42755009 від 14.06.2019.

Так, у накладній №42755009 від 14.06.2019:

у вагоні № 66933474 зазначено масу вантажу відправника нетто - 69 000 кг. При перезважуванні на вагонних вагах станції Знам`янка Одеської залізниці виявлено: брутто - 87 550 кг, нетто - 62 550 кг, тара - 25 000 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 6 450 кг;

у вагоні № 66765405 зазначено масу вантажу відправника нетто - 69 000 кг. При перезважуванні на вагонних вагах станції Знам`янка Одеської залізниці виявлено: брутто - 87 150 кг, нетто - 62 150 кг, тара - 22 000 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 3 850 кг;

у вагоні № 67610824 зазначено масу вантажу відправника нетто - 69 000 кг. При перезважуванні на вагонних вагах станції Знам`янка Одеської залізниці виявлено: брутто - 85 600 кг, нетто - 63 700 кг, тара - 21 900 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 5 300 кг;

у вагоні № 67917310 зазначено масу вантажу відправника нетто - 69 000 кг. При перезважуванні на вагонних вагах станції Знам`янка Одеської залізниці виявлено: брутто - 86 150 кг, нетто - 63 750 кг, тара - 22 400 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 5 250 кг.

При прибутті вищезазначених вагонів на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі "Є" комерційного акта, відповідно до якого під час перевірки різниці проти цього акта не виявлено.

Отже, комерційним актом підтверджено факт неправильного зазначення маси вантажу у накладній.

На підставі комерційного акта №410006/134/2 від 18.06.2019 залізницею нарахований штраф за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній в розмірі п`ятикратної провізної плати в порядку, передбаченому ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до залізничної накладної №42755009 від 14.06.2019 вартість перевезення вантажу у вагонах №66933474, №66765405, №67610824, №67917310 становить 4 727,00 грн.

Таким чином, сума штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати становить 94 540,00 грн (4 727,00 грн х 5 х 4 вагони).

Вирішуючи даний спір, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт", законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до п. 5 Статуту залізниць України на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084.

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (Правила) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Пунктом 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до пункту 2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема графи "Маса вантажу", якщо вона визначена відправником, та "Спосіб визначення маси".

Згідно з пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип вагів зазначається в накладній.

У накладній №42755009 зазначено, що вантаж завантажено вантажовідправником, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт". Маса визначена на автомобільних вагах марка АЦ-30 №2.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

За накладною №42755009 відправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт", яке є відповідальною особою за правильність відомостей, вказаних у накладній.

Згідно пункту 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Судом встановлено, що комерційний акт №410006/134/2 від 18.06.2019 складено за участю начальника станції Мірошніченка А.І., заступника начальника станції Самойленко О.В. та комерційного агента Тюрікова О.Х.

Тобто, вказаний комерційний акт відповідно до п. 10 Правил складання актів підписаний трьома представниками залізниці.

В матеріалах справи міститься посадова інструкція заступника начальника станції з вантажної та комерційної роботи ОСОБА_1 , якою передбачено, що останній виконує обов`язки начальника вантажного району: бере участь у комісійній перевірці кількості та стану вантажу (багажу), підписує оформлені комерційні акти (а.с.19)

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, факт невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу вагонів в залізничній накладній від 14.06.2019 №42755009 належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований.

Обов`язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов`язання.

Згідно накладної №42755009 провізна плата за вагони №66933474, №66765405, №67610824, №67917310 складає 4727,00 грн.

Таким чином, сума штрафу складає 4727,00 грн х 5 х на 4 вагони = 94 540,00 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вказаних обставин, враховуючи, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений і підтверджений матеріалами справи, відповідачем не спростований та не заперечується останнім, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у зв`язку неправильним зазначення маси вантажу в розмірі 94 540,00 грн.

Разом з цим, відповідачем подано заяву про зменшення розміру штрафних санкцій до розміру однієї провізної плати в сумі 4727,00грн, а всього -18908,00 грн.

Вказану заяву відповідач обґрунтовує тим, що збитки для АТ "Українська залізниця" не настали. Відповідач вважає, що штрафні санкції, які підлягають стягненню є надмірно великими порівняно зі збитками, а тому підлягають зменшенню; наголошує, що у даному випадку мало місце недовантаження товару, а не його перевантаження; також просить взяти до уваги скрутне матеріальне становище підприємства, а саме наявність заборгованості за кредитними зобов`язаннями, відсутність коштів на рахунках через обтяження за судовими рішеннями, необхідність виплати заробітної плати робітникам, сплату податків, оренду плату за користування земельною ділянкою.

На підтвердження наведених доводів надано довідку показників фінансового стану підприємства відповідача за 9 місяців 2019 року з відображенням кредиторської заборгованості та від`ємним фінансовим результатом, а також постанови ДВС про відкриття виконавчих проваджень де боржником є відповідач ТОВ "Знам`янський граніт".

При розгляді клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, для зменшення розміру штрафу за Цивільним кодексом України, мають значення не лише збитки кредитора, але й інші обставини, які мають істотне значення.

Суд звертає увагу, що зменшення суми, яка підлягає до стягнення жодним чином не впливає на розмір неустойки, встановлений Статутом залізниць України; виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, суд має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи. При цьому, підстави та розмір, на який зменшується стягуваний штраф, повинні бути в рішенні суду мотивовані та обґрунтовані.

Позицію щодо можливості зменшення розміру штрафних санкцій викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019 у справі № 910/143/19.

Враховуючи викладене, фінансовий стан відповідача та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження понесення позивачем збитків, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафу з п`ятикратного розміру тарифної провізної плати за всю відстань перевезення до однократного розміру тарифної провізної плати за всю відстань перевезень, тобто до 18908,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 411, і.к. 32315888) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, і.к. 40075815) 18908,00 грн штрафу, а також 1921,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.12.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.