ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" грудня 2019 р. Cправа № 902/116/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику представників сторін матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" б/н від 09.12.2019 про видачу дублікату судового наказу (вх. №02.1-37/53/19 від 12.12.2019) у справі №902/116/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" (вул. Куренівська, 14-Б, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код - 41737595)

до боржника - Фізичної особи-підприємця Явтушенко Віри Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 37 586 грн 05 коп. за договором поставки,

В С Т А Н О В И В :

18.02.2019 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Явтушенко Віри Володимирівни 37 586 грн 05 коп. заборгованості за договором поставки № ПМВ-2388 від 16.03.2018.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 дану заяву передано для розгляду судді Тварковському А.А.

За наслідками розгляду вказаної заяви 20.02.2019 судом видано відповідний наказ, копію якого разом із копією заяви стягувача про видачу судового наказу та з доданими до неї документами надіслано боржнику.

Вказаний судовий наказ у справі №902/116/19 набрав законної сили 08.05.2019, після чого засвідчений гербовою печаткою суду оригінал наказу було направлено на адресу стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд".

12.12.2019 через канцелярію суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" б/н від 09.12.2019 про видачу дублікату судового наказу у справі №902/116/19, у зв`язку із його втратою.

На підтвердження втрати вказаного судового наказу стягувачем надано довідку б/н від 09.12.2019 за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" та головного бухгалтера, в якій також зазначено, що судовий наказ від 20.02.2019 у справі №902/116/19 до виконання не пред`явлено.

Також, до заяви додано квитанцію №0.0..1 від 12.12.2019 про сплату судового збору за видачу дубліката наказу.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 4 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, визначальним при розгляді заяви про видачу дублікату судового наказу є необхідність з`ясування дати закінчення строку пред`явлення його до виконання, оскільки суд може видати такий дублікат до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як уже зазначалося судовий наказ у справі №902/116/19 набрав законної сили 08.05.2019. Таким чином, трирічний строк після дати набрання судовим наказом законної сили не сплинув та заяву про видачу дублікату судового наказу стягувачем подано в межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. При цьому обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення за рішенням суду.

Такої позиції притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного у постанові від 23.05.2019 по справі № 5023/1702/12.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах КГС ВС від 21.03.2019 у справі № 11/477-ПД08, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 10.04.2018 у справі № 24/234, від 18.06.2019 у справі № 910/10196/15.

З огляду на вказане у своїй сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" б/н від 09.12.2019 про видачу дублікату судового наказу у справі №902/116/19.

Дійшовши висновку про видачу дублікату наказу, суд також зважає на практику Європейського суду з прав людини, яка згідно із ч. 4 ст. 11 ГПК України підлягає застосуванню судом при розгляді справ як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України").

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Суду у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України").

Відповідно до п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греці" для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду".

За змістом п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Наталія Михайленко проти України" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до п. 4.2 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Таким чином, основною ідеєю права на судовий захист (права на суд) є не лише прийняття судом рішення про захист прав та інтересів особи, а й виконання зазначеного судового рішення, яке в країні, що поважає верховенство права, не може залишатися невиконаним та є складовою частиною судового розгляду. При цьому на державу в особі її органів влади, в тому числі й суду, покладається забезпечення реалізації зазначеного права.

Керуючись ст.ст. 18, 46, 147, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, п.п. 19.4 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" б/н від 09.12.2019 про видачу дублікату судового наказу (вх. №02.1-37/53/19 від 12.12.2019) у справі №902/116/19 задовольнити повністю.

2. Видати стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" дублікат судового наказу Господарського суду Вінницької області від 20.02.2019 у справі №902/116/19 про стягнення з фізичної особи-підприємця Явтушенко Віри Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" (вул. Куренівська, 14-Б, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код - 41737595) - 37 586 грн 05 коп. заборгованості за договором поставки № ПМВ-2388 від 16.03.2018 р. та 192 грн 10 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п.п. 19.4 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України ухвалу про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, Товариству з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" - разом із дублікатом судового наказу.

Дата складання повного тексту ухвали 19.12.2019

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Продмаркет Трейд" (вул. Куренівська, 14-Б, м. Київ, 04073;

3 - Фізичній особі-підприємцю Явтушенко Вірі Володимирівні ( АДРЕСА_1 .