Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/764/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання В`юненко І.І., розглянувши матеріали позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області (33028, м. Рівне, вул. 16-го Липня,77, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісопереробна компанія" (34000, Рівненська область, смт. Зарічне, вул. Центральна, 78, ) про стягнення 361 154 грн. 12 коп.

За участю представників сторін:

- від позивача Паска В.В., довіреність № 9 від 21.08.19,

- від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2019 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісопереробна компанія" в якому просить посилаючись на ст.ст. 10, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ст. ст.11, 509, 526, 629 ЦК України, стягнути 361 154,12 грн. з яких 359 498,46 грн. неустойки та 1655,44 грн. заборгованості за невиконання договору оренди державного майна №910-2011 від 08.06.2011р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 31.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/764/19, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "21" листопада 2019 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.11.2019р. розгляд справи судом відкладено до 16.12.2019р.

02.12.2019р. від позивача на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог у формі письмових пояснень до позовної заяви, при цьому позовні вимоги в даній заяві позивачем не змінено. Відтак суд розцінює останні, як письмові пояснення до позовних вимог.

Поряд з цим, судом встановлено, що відповідач в судове засідання в котре не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач, ухвалу суду про призначення розгляду справи не отримав про, що свідчить повідомлення відділення поштового зв`язку із відміткою "організація не існує" (а.с. 38).

Згідно приписів ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, ухвали суду від 31.10.2019р., та від 21.11.2019р. направлялись на адресу відповідача зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (34000, Рівненська область, смт. Зарічне, вул. Центральна, 78), що відповідає адресі зазначеній в позовній заяві. Будь-якої іншої адреси для листування з відповідачем господарському суду Рівненської області не відомо.

У відповідності до ч. 7-8 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, оскільки відповідач не подав суду заяву про зміну адреси, а суд надіслав ухвалу суду про призначення розгляду справи на останню йому відому адресу відповідача, то в розумінні положень ст. 120 ГПК України відповідач, вважається належним чином повідомлений.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

День проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження - 05.12.2019року.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання. Отже, неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання.

З урахуванням наведеної норми закону, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про причини неявки та неподання відзиву не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (орендодавець позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лісопереробна компанія" (орендар відповідач) укладено договір оренди державного майна № 910-2011 (далі договір).

В подальшому дію договору оренди продовжено на підставі договорів про внесення змін від 08.05.2014 року до 08.05.2016 року та від 22.09.2016року до 08.05.2018 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору оренди, предметом договору є комплекс будівель в складі: нежитлова будівля, цех обробки деревини, площею 1069,9 кв.м. з навісом, площею 400,1 кв. м.; склад готової продукції, площею 327 кв.м. з навісом, площею 136,3 кв.м.; цех хвойної муки, площею 234,8 кв.м.; котельня, площею 215,8 кв.м.; плодоконсервний цех, площею 350,0 кв.м.

Комплекс будівель розташований за адресою: смт. Зарічне, вул. Центральна, 78б, 78в, 78в, 78з, 78ж, 78д та перебуває на балансі ДП "Зарічненський лісгосп". Вартість об`єкта визначеного згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 28.02.2011 р. та становить 804 146 грн. без врахування ПДВ.

У зв`язку із неналежним виконанням умов Договору ТОВ "Лісопереробною компанією", яке відображено у заборгованості по орендній платі, яка станом на 23.05.2018 року становить 1 655 грн. 66 коп., а також відмові повертати орендоване майно, відповідачу нараховану неустойку в розмірі 359 498 грн. 46 коп.

Відповідно до п. 5.3 Договору визначено зобов`язання Орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 3.6. Договору встановлено, що орендна плата перераховується наступним чином: 70% до Державного бюджету - на рахунок Управління Казначейства у Зарічненському районі, 30% - Балансоутримувачу, щомісяця не пізніше 12 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Проте, відповідач порушив умови Договору внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати, станом на 23.05.2018 року та становить 1 655 грн. 66 коп.

Крім того, у зв`язку із невчасним поверненням майна відповідачу на підставі Договору нараховано неустойку.

Згідно п. 10.8 Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. У разі, якщо Орендар затримав повернення- майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження. Якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення Майна, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування Майном за час прострочення.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору, відображені у заборгованості по орендній платі (а.с 17), Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області надіслало лист №11-04-01960 від 16.05.2018 року, яким повідомило відповідача про прийняте рішення не продовжувати дію договору та його припинення, а також про обов`язок орендаря повернути орендоване майно протягом трьох робочих днів (а.с. 27).

Майно, яке було предметом Договору оренди повернуто орендарем Балансоутримувачу 01.02.2019, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна (а.с.15)

Відповідно до умов договору регіональним відділення було здійснено нарахування неустойки у зв`язку з неповерненням майна після припинення дії Договору. Відповідно до Розрахунку заборгованості з орендної плати та неустойки за несвоєчасне повернення майна після припинення дії договору оренди, становить за період з 24.05.2018 року по 31.01.2019 року суму у розмірі 359 498 грн. 46 коп.

Однак, заборгованість перед державним бюджетом України сплачена не була.

Відповідно до умов договору та позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 1655,66грн., та неустойку в сумі 359 498,46 грн.

Оцінивши всі встановлені обставини справи в їх сукупності згідно поданих до справи доказів, господарський суд вбачає за необхідне зазначити таке.

Наказом Фонду державного майна України від 11.04.2019 № 363 "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України" утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Рівне, реорганізувавши шляхом злиття РВ ФДМУ по Рівненській області та РВ ФДМУ по Житомирській області.

Зазначеним наказом також визначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків РВ ФДМУ по Рівненській області, РВ ФДМУ по Житомирській області.

Разом з тим, наказом Фонду державного майна України від 02.07.2019 №640, визначено, що днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях є 02.07.2019.

За приписами ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, виходячи зі змісту наведеної вище норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні відповідно до ст. 512 і 520 ЦК України. Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Згідно ч.4 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Злиття вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа та дані про юридичних осіб - правонаступників.

Частиною 1 ст. 56 ГК України передбачено, що суб`єкт господарювання (господарська організація) може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб, шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Водночас, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Згідно ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненсбкій області не внесено, зазначено статус юридичної особи - в стані припинення.

Момент правонаступництва має вирішуватися з моменту передання майна, прав та обов`язків від право попередника до правонаступника. У вирішенні питань, пов`язаних з правонаступництвом слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов`язків на майно (майнові права) (постанова Верховного суду від 31.05.2018 у справі №910/1879/17, від 13.08.2018 у справі №910/25268/15, від 14.08.2019 у справі №910/17846/14).

Таким чином, при реорганізації (злитті) юридичних осіб, перехід прав та обов`язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акту, в якому про це має бути чітко зазначено (постанова Верховного суду від 20.09.2018 по справі №910/7086/17).

Водночас, як слідує з матеріалів справи та пояснень представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирскій областях, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області ще перебуває у стані припинення.

Також, як вбачається з матеріалів справи передавальні акти Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирскій областях, які підтверджують перехід прав та обов`язків при реорганізації, зокрема щодо спірних правовідносин та розподільчий баланс Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирскій областях суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що деталізований розрахунок основної заборгованості, в якому чітко виокремити розмір орендної плати по кожному місяцю окремо із зазначенням базового розміру орендної плати (вказати походження) коригованого на індекс інфляції (вказавши відповідний індекс) за конкретний період (місяць) позивач також суду не надав.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із статтею 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирскій областях передчасно звернулося до суду із позовом, оскільки процес реорганізації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області ще не завершений.

Зважаючи на викладене, суд відмовляє в задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях за недоведеністю.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.129 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 247, 256 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області (33028, м. Рівне, вул. 16-го Липня,77, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісопереробна компанія" (34000, Рівненська область, смт. Зарічне, вул. Центральна, 78, ) про стягнення 361 154 грн. 12 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2019р.

Суддя Заголдна Я.В.