УХВАЛА

м. Київ

18.12.2019Справа № 910/17673/19

Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву комунального підприємства "Автотранспортне підприємство Шевченківського району"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000"

про розірвання договору та стягнення 520 379,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Автотранспортне підприємство Шевченківського району" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" про розірвання договору №135/19/ТЕВ від 21.03.2019 року та стягнення 520 379,70 грн.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною першою статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921 грн.

Таким чином, за подання даної позовної заяви про розірвання договору №135/19/ТЕВ від 21.03.2019 року та стягнення 520 379,70 грн. необхідно сплатити судовий збір у розмірі 9 726,70 грн. (1921,00 грн. за немайнову вимогу та 7 805,70 грн. за майнову вимогу).

Проте, до позовної заяви позивачем додано платіжне доручення № 152 від 04.12.2019 року, яке свідчить про сплату останнім судового збору в сумі 7 805,70 грн.

Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до пункту 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складають з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.ч. 1, 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 164, 174 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Мудрий