РІШЕННЯ

03 грудня 2019 року Справа № 913/427/19

Харків Провадження №33/913/427/19

За позовом керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області, вул.Менделєєва, буд.65, м.Лисичанськ Луганської області, 93100 в інтересах держави в особі позивача Лисичанської міської ради Луганської області, вул. ім.М.Грушевського, буд.7, м.Лисичанськ Луганської області, 93100

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермет-2009", вул.Силікатна, буд.7, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400

про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 1 095 830 грн 91 коп.

Суддя О.В. Драгнєвіч

Секретар судового засідання Пата А.С.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: Владимирець А.О., прокурор прокуратури Харківської області, службове посвідчення №041306 від 10.02.2016;

від позивача: Торбенко Є.В., представник за довіреністю №7169/01-16 від 14.12.2018, Коваленко Г.М., представник за довіреністю №7430/0106 від 27.12.2018 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Керівник Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі позивача Лисичанської міської ради Луганської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермет-2009" з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 1095830 грн 91 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що відповідач всупереч вимогам ст.ст. 93, 116, 125, 126, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 151, 153 Господарського кодексу України, ст.16 Закону України Про оренду землі, здійснює користання земельної ділянки, яка розташована на території Лисичанської міської ради Луганської області за адресою: м.Лисичанськ, вул.Незалежності, 128, без оформлення належним чином права користування та його державної реєстрації, не сплачуючи орендну плату. За вказаних обставин, на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України прокурором заявлено до стягнення з відповідача безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування відповідачем вказаною земельною ділянкою, обраховані за період з 13.06.2017 по 30.04.2019.

Обгрунтовуючи підстави представництва інтересів держави, прокурор зазначає, що невиконання ТОВ "Інтермет-2009" обов`язків покладених вимогами земельного законодавства, а саме: ухилення від укладення договору оренди земельної ділянки, та як наслідок безкоштовне користування земельною ділянкою - підриває засади бюджетного процесу щодо наповнення місцевого бюджету та призводить до порушення економічних інтересів держави, необхідність захисту яких покладено на органи прокуратури відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України.

В свою чергу, Лисичанська міська рада як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, захист законних інтересів держави належним чином не здійснює. Вказані порушення, мають довготриваючий у часі характер та про їх існування з самого початку їх виникнення відомо посадовим особам Лисичанської міської ради, які незважаючи на це, не вжили жодних заходів спрямованих на усунення зазначених порушень, а обмежились лише складанням розрахунку та повідомленням відповідача про необхідність виконати вимоги законодавства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.08.2019 позовну заяву за вих.№4589вих.19 від 02.08.2019 залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із недодержання вимог 8, 9 ч.3 ст.162, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України. Керівнику Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області встановлено строк - протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.08.2019 після усунення недоліків, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.09.2019.

Позивач в письмових поясненях, що надійшли 03.09.2019 через канцелярію суду, підтримує позовні вимоги та зазначає, що Лисичанська міська рада неодноразово листами від 08.11.2018 №6550/01-21, від 19.12.2018 №7259/01-21 повідомляла відповідача про необхідність прийняти заходи щодо оформлення права користування земельними ділянками згідно вимог земельного законодавства, щодо умов сплати в добровільному порядку безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, а також необхідності проведення робіт з рекультивації земель у разі демонтажу будівель. При цьому відповідач не оформив право власності чи оренди земельною ділянкою, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Отже, єдиною можливою формою здійснення плати за землю, як землекористувача, за твердженням позивача, для відповідача є орендна плата.

Оскільки земельна ділянка не сформована, розрахунок позивачем виконано щодо площ земельних ділянок під 40 об`єктами нерухомості відповідача, з урахуванням технічної документації об`єктів, у тому числі врахування етажності споруд, базової вартості 1 м2 землі у м.Лиисчанськ та рішень Лисичанської міської ради №77/1236 від 25.12.2014 Про внесення змін в Порядок розрахунку орендної плати за землю на території м.Лисичанськ та №33/445 від 10.07.2017 Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки комунальної власності м.Лисичанськ(а.с.119-123, т.1).

На виконання вимог ухвали суду позивачем надані додаткові письмові пояснення щодо порядку здійснення наведеного розрахунку орендної плати та використаних в ньому даних (а.с.147-153, т.1).

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.09.2019 відкладено розгляд справи на 30.09.2019. Протокольними ухвалами від 30.09.2019, 15.10.2019 також відкладався розгляд справи у підготовчому провадженні; було продовжено судом на підставі ч.3 ст.177 ГПК України строк підготовчого провадження на 30 днів, до 19.11.2019 включно (ухвалами-повідомленнями від 01.10.2019, 15.10.2019 учасники повідомлялись про судові засідання).

Відповідач у відзиві на позовну заяву б/н від 17.09.2019, який надійшов через канцелярію суду 20.09.2019, заперечив проти позову та зазначає, що 13.06.2017, 15.06.2017 ТОВ "Інтермет-2009" придбало у ВАТ "Лисичанський завод гумових технічних виробів" комплекс об`єктів нерухомості за адресою: м.Лисичанськ, вул.Незалежності, 128. При розрахунку орендної плати позивачем самостійно було обчислено площу займаної відповідачем земельної ділянки на підставі площі контурів об`єктів нерухомості та застосовано базову вартість 1 кв.м. земель.

Водночас, основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є саме нормативна грошова оцінка земель, яка наразі не проводилася, межі земельної ділянки, якою користується відповідач не встановлені, що спростовує факт обґрунтованості наведеного позивачем розрахунку. Натомість саме позивач, звертаючись із відповідним позовом до суду, мав надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні земельного законодавства, докази реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України Про оренду землі у зазначений період, відповідно можливості отримання орендної плати за її користування та відповідно в подальшому стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати з відповідача, а також довести обґрунтованість розрахунку стягуваних сум.

Крім того, відповідач зауважує про те, що прокурором не надано доказів визначення меж та присвоєння кадастрового номеру спірної земельної ділянки, а також формування цієї земельної ділянки як об`єкта цивільного права у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу. У справі відсутній витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, відомості з якої є необхідними для правильного визначенні розміру орендної плати. Таким чином, здійснений позивачем розрахунок є недоведеним (а.с.138-141, т.1).

В запереченнях на відзив відповідача, які надійшли через канцелярію суду 30.09.2019, позивач, посилаючись на ст.206 ЗК України, зазначив про те, що користування землею в Україні є платним. За період з дати набуття прав на нерухомість відповідач не виявив бажання належним чином оформити право користування земельною ділянкою. Відповідно до положень ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння ділянкою і відшкодування завданих збитків. Розрахунок розміру безпідставно збережених коштів не сплачених відповідачем за оренду землі є обґрунтованим оскільки виконаний на підставі наданих ВАТ ВАТ "Лисичанський завод гумових технічних виробів" копій договорів купівлі-продажу нерухомого майна за результатами проведеного аукціону, а також інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації про нормативну-грошову оцінку землі по м. Лисичанськ; інформація про характеристики та опис майна була отримана позивачем з повідомлення щодо розміщення оголошення про проведення електронних торгів, яке було оприлюднено на сайті Вищого господарського суду України. Нормами законодавства не встановлено, що підставою для нарахування орендної плати є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.190-195, т.1).

Лисичанською місцевою прокуратурою також надано 30.09.2019 відповідь на відзив відповідача, який прокурор вважає необґрунтованим. Зазначає, що відповідач правомірно володіє нерухомим майном, загальною площею 171687,3 кв.м., яке розташовується на земельній ділянці площею 136802,43 кв.м. за адресою: м.Лисичанськ, вул.Незалежності, 128. Під час здійснення розрахунку безпідставно збережених коштів Лисичанською міською радою врахована площа та цільове призначення (в залежності від категорії нерухомості адміністративна або промисловість). Відповідно до п.7, 8 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 у складі нормативної грошової оцінки землі обов`язково визначається середня (базова) вартість одного квадратного метра земель населено пункту. У межах населеного пункту середня (базова) вартість одного квадратного метра земель диференціюється за економіко-планувальними зонами, які встановлюються на основі економічної оцінки території населеного пункту ( а.с.203-205,т.1).

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.11.2019 закрито підготовче провадження справи, справу призначено до судового розгляду по суті на 19.11.2019.

В судовому засіданні 19.11.2019 оголошено перерву до 03.12.2019, про що повідомлено учасників ухвалою повідомлення від 19.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.11.2019 задоволено клопотання позивача про участь його представників в судовому засіданні, призначеному на 03.12.2019 в режимі відеоконференції.

Після оголошеної перерви в судове засідання 03.12.2019, яке проводилося в режимі відео конференції, прибули прокурор та представники позивача.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив.

Разом з тим, від відповідача надійшла заява б/н від 27.11.2019, в якій останній вказує, що у зв`язку з неможливістю направити представника в судове засідання, бажає скористатися правом на участь у судових дебатах письмово. Відповідач вважає, що позивачем не доведено існування фактичних обставин та не обґрунтовано правових підстав, які зумовлюють ТОВ "Інтермет-2009" сплатити на користь Лисичанської міської ради Луганської області 1095830 грн 91 коп. в якості орендної плати за користування земельною ділянкою. Прокурором не надано доказів визначення меж і кадастрового номеру спірної земельної ділянки, а також формування цієї земельної ділянки як об`єкта цивільного права у розумінні ст.79-1 земельного кодексу. За таких обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви та розглядати справу без участі представника.

Суд, розглянувши подане клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника, задовольнив його.

В судовому засіданні суд завершив дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, провів судові дебати, заслухавши промови прокурора та представників позивача.

В судовому засіданні 03.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка від 02.11.2018 №143737765) ТОВ «ІНТЕРМЕТ-2009» належить нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Лисичанськ, вул. Незалежності, 128, а саме :

- будівля насосної з відстійником, загальною площею 150 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1180 від 15.06.2017, дата державної реєстрації 15.06.2017;

- будівля прохідної, загальною площею 72 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1179 від 15.06.2017, дата державної реєстрації 15.06.2017;

- будівля цеху рукавного виробництва, загальною площею 1754,3 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1178 від 15.06.2017, дата державної реєстрації 15.06.2017;

- будівля цеху дорнових рукавів, загальною площею 12879 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1177 від 15.06.2017, дата державної реєстрації 15.06.2017;

- будівля насосної станції оборотного водопостачання, загальною площею 1260 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1140 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля насосної станції оборотного водопостачання, загальною площею 7802 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1138 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху неформової техніки, загальною площею 5570 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1137 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху клінових пасів, загальною площею 8389,7 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1136 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху формової техніки, загальною площею 6334 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1133 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху формової техніки, загальною площею 11705 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1134 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху формової техніки, загальною площею 1944 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1132 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху формової техніки, загальною площею 6334 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1135 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля вузлу обліку газу, загальною площею 17 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1129 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху КІПі А, загальною площею 972 кв.м., придбано на підставі договору купівлі- продажу №1130 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля парокотельні 1-ї черги, загальною площею 540 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1131 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля гаража цеху зв`язку, загальною площею 265,6 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1139 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля вузлу обліку газу, загальною площею 17 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1129 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля адміністративно-побутового приміщення загальною площею 288 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1126 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля автогаражу, загальною площею 84 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1127 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля компресорної станції, загальною площею 864 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1128 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля складу у блоці склада 1, загальною площею 2160 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1101 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля складу регенерату загальною площею 203 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1102 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля прохідної, загальною площею 36 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1125 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля прибудови до складу загальною площею 48,5 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1100 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля першої черги складу тривалого зберігання, загальною площею 7920 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1099 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля побутових приміщень ВМТЗ, загальною площею 360 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1098 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля побутових приміщень ВМТЗ, загальною площею 108 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1097 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля блоку складу 2, загальною площею 17172 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1096 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля блоку складу 1, загальною площею 10044 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1095 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля автовагової, загальною площею 36 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1094 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля 2-га черга складу тривалого зберігання, загальною площею 7100 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1093 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля ремонтно-механічного цеху, загальною площею 5279 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1092 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху пресформ, загальною площею 6912 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1091 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху рукавного виробництва, загальною площею 6912 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1090 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху бездорнових рукавів, загальною площею 10103 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1089 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху фактісоварки, загальною площею 746,3 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1088 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля адміністративно-побутового корпусу, загальною площею 7185 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1086 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля заводоуправління, загальною площею 5610,8 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1085 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля цеху гумових тканин, загальною площею 12492 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1087 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля гаража для легкового автомобіля, загальною площею 396 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1084 від ) 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017;

- будівля ремонтно-будівельного цеху, загальною площею 3639,1 кв.м., придбано на підставі договору купівлі-продажу №1083 від 13.06.2017, дата державної реєстрації 13.06.2017 (а.с. 27-53, т.1).

Зазначене нерухоме майно було придбано відповідачем за результатами проведеного аукціону з продажу майна підприємства-банкрута ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів».

В матеріалах справи наявна копія рішення Виконавчого комітету Лисичанської міської ради депутатів трудящих від 08.04.1960 року №267 «Про відвід земельної ділянки для будівництва завода гумово-технічних виробів», яким було вирішено виділити для будівництва завода земельну ділянку розміром 100 га (а.с.74, т.1).

У листі №2302/01-16 від 24.07.2019 Лисичанська міська рада вказує, що ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів» правовстановлюючі документи на землю не оформлювались, державний акт на право користування земельною ділянкою не видавався. Станом на 01.01.2016 відповідно до інформації Відділу у м.Лисичанську ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 29.03.2018 №8-12-0.29-195/104-18 за статистичною звітністю Державного земельного кадастру за ВАТ «Лисичанський завод ГТВ» враховувалось 68,6161 га земель по промисловому майданчику за адресою: м.Лисичанськ, вул.Незалежності (колишня назва вул.Орджонікідзе), 128, без правовстановлюючих документів на землю (т. 1, а.с.66-67; т.2, а.с.224).

Відповідно до листа від 10.06.2019 №102 ліквідатора ВАТ «Лисичанський завод ГТВ», земельна ділянка проммайданчика ВАТ «Лисичанський завод ГТВ» використовувалась з 1960 року згідно рішення Виконавчого комітету Лисичанської міської ради депутатів трудящих від 08.04.1960 року №267 на праві користування, на підставі цього документу здійснювали плату на землю.

Нарахування земельного податку було припинено датою прийняття постанови господарським судом про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Після реалізації з аукціону більшості майна ліквідатор звернувся до міського голови з питанням щодо виключення земельної ділянки з Держземкадастру. У відповіді Лисичанської міської ради від 21.03.2018 №1304/01-21 повідомлено, що відповідне рішення про зняття із статистичного обліку ДЗК земельної ділянки ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів» площею 100 га може бути прийнято радою лише після повного відчуження нерухомого майна за адресою м.Лисичанськ, вул.Незалежності 128.

Також ліквідатором повідомлено, що станом на 01.06.2019 залишилось нереалізованим наступне майно з ліквідмаси: об`єкти цивільного захисту, гуртожитків, об`єкту Пождепо» (а.с.65, т.1).

Листом від 11.02.2019 №15/0/194-19 Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області повідомило Управління власності Лисичанської міської ради про те, що земельна ділянка за адресою : м. Лисичанськ, вул. Незалежності, 128 не сформована та не зареєстрована у Державному земельному кадастрі, тому не можливо надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Базова вартість 1 кв.м. землі у м. Лисичанськ станом на 01.01.2017 складає 263,54 грн, на 01.01.2018 263,54 грн, на 01.01.2019 263,54 грн (т.1, а.с.73).

За інформацією Лисичанської міської ради (за №2150/01-16 від 14.05.2019) останньою не приймались рішення про надання земельних ділянок, що знаходяться під вказаними об`єктами нерухомості за адресою : м. Лисичанськ, вул. Незалежності, 128, в користування, договори оренди земельних ділянок з ВАТ «Лисичанський завод гумових технічних виробів» або TOB "Інтермет-2009" не укладались.

В матеріалах справи також наявне листування сторін.

Зокрема, листами №6550/01-21 від 08.11.2018, №7259/01-21 від 19.12.2018 Лисичанська міська рада повідомляла ТОВ "Інтермет-2009" про необхідність прийняття заходів щодо оформлення права користування земельними ділянками відповідно до діючого законодавства України, наслідків не оформлення належним чином права користування земельними ділянками та умови у добровільному порядку сплати безпідставно збережених коштів за використання земельних ділянок, а також необхідності проведення робіт з рекультивації земель у разі демонтажу об`єктів нерухомого майна (т. 1, а.с.75-80).

ТОВ "Інтермет-2009" у листах-відповідях № 7 від 24.01.2019 та №56 від 04.12.2018, повідомляло Лисичанську міську раду, що майно було придбане для подальшого демонтажу та переробки на металобрухт (т.1, а.с.81-83).

Прокурор у позовній заяві та позивач в письмових поясненнях зазначає, що відповідач, набувши у власність вказане нерухоме майно, здійснює користання земельною ділянкою за адресою - м. Лисичанськ, вул. Незалежності, 128, яка належить до комунальної власності, розташована на території Лисичанської міської ради Луганської області. Користування земельною ділянкою здійснюється без оформлення належним чином права користування та його державної реєстрації, не сплачуючи орендну плату, у зв`язку з чим, на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України прокурором заявлено до стягнення з відповідача безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою.

Згідно з наданими позивачем розрахунками, розмір збережених ТОВ "Інтермет-2009" коштів, який підлягає відшкодуванню останнім за період користування земельною ділянкою з 13.06.2017 по 30.04.2019 становить 1 095 830 грн 91 коп., які прокурор просить стягнути з відповідача (розрахунки - том 1, а.с. 84-86).

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зокрема посилаючись на недоведеність заявлених позовних вимог та необґрунтованість наведеного розрахунку.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (пункт "ґ" частини 2 статті 25 Закону України "Про землеустрій").

За змістом частини 1 статті 26 цього Закону замовниками документації із землеустрою можуть бути землевласники та землекористувачі, а також зокрема і органи місцевого самоврядування,

В силу статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

Отже, чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зокрема, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

В силу статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ТОВ "Інтермет-2009".

Предметом позову у справі, яка розглядається, є саме вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення відповідачем договорів купівлі-продажу нерухомого майна) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідач є власником нерухомого майна, розташованого на відповідній земельній ділянці за адресою - м. Лисичанськ, вул. Незалежності, 128, проте матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування зазначеною земельною ділянкою, зокрема укладення відповідного договору оренди з Лисичанською міською радою Луганської області та державної реєстрації такого права.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14.

Отже до правовідносин сторін у даній справі підлягають застосуванню саме положення статті 1212 Цивільного кодексу України, що було правильно визначено прокурором.

Разом з цим, суд відзначає, що в силу положень статей 74, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із заявлених позивних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, при вирішенні спору суд керуються наступним.

За змістом визначення, наведеного у частині 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Згідно з частиною другою розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17.

Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Таким чином, для вирішення даного спору встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти.

Надаючи власну правову оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи положення статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», судом встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться в м.Лисичанськ, вул. Незалежності 128, на якій розташовані нежитлові приміщення відповідача, та за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти - орендну плату, взагалі не була сформована як об`єкт цивільного права, і зокрема протягом зазначеного позивачем періоду з 13.06.2017 по 30.04.2019.

Так позивачем самостійно було визначено розмір зобов`язання шляхом арифметичного розрахунку, і зокрема площі земельної ділянки, використовуючи окремо метраж площі під адміністративними будівлями та землями промислових територій (розрахунки а.с.84-86, 148-153, т.1, ).

Проте оскільки нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності, безпідставними є доводи прокурора/позивача про необов`язкову наявність витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для розрахунку заявленої до стягнення суми безпідставно збережених відповідачем грошових коштів у виді орендної плати за землю.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 2303.1995 № 213 (далі - Методика). Згідно з пунктом 21 якої нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Отже, оскільки прокурор заявив вимогу про стягнення безпідставно збереженого майна у вигляді саме орендної плати, нарахування мають здійснюватись саме на підставі технічної документації та витягу з нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки, а із наведених прокурором та позивачем розрахунків зазначене не вбачається.

Як було з`ясовано судом, розрахунок площ земельної ділянки під об`єктами нерухомості відповідача було виконано позивачем самостійно з урахуванням технічної документації об`єктів, у тому числі врахування етажності споруд, базової вартості 1 м2 землі у м.Лиисчанськ та рішень Лисичанської міської ради №77/1236 від 25.12.2014 Про внесення змін в Порядок розрахунку орендної плати за землю на території м.Лисичанськ та №33/445 від 10.07.2017 Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки комунальної власності м.Лисичанськ, без проведення нормативно грошової оцінки земельної ділянки за адресою м.Лисичанськ, вул. Незалежності 128.

Позивач зазначає, що ним були використані дані, наведені у договорах купівлі-продажу об`єктів нерухомості, придбаних відповідачем з аукціону, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та розміщеного на сайті Вищого Господарського суду України повідомлення щодо розміщення оголошення про проведення електронних торгів на веб-сайті в порядку ст.58 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом №12/04-17/41-ОГ/МЮ/ВГСУ.

Разом з цим, копії договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомості, придбаних відповідачем з аукціону, на підтвердження вказаних даних ні прокурор, ні позивач, суду не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що розрахунок позовних вимог було здійснено за період з 13.06.2017 до 14.06.2017 включно, на площу 123116 м2 за об`єктами, які були придбані відповідачем 13.06.2017 та складає 5333 грн 59 коп. (використовуючи загальні дані нормативно грошової оцінки 1 кв.м., встановленої по м. Лисичанську на 01.01.2017).

За період з 15.06.2017 до 30.04.2019 включно орендна плата розрахована на загальну площу земельних ділянок, але окремо для площі самостійно визначеної позивачем під адміністративними будівлями та землями промислових територій. Під адміністративними будівлями сума орендної плати за площу 2683 м2 за розрахунком позивача склала 39809 грн 44 коп. Під промисловими землями підприємств загальний розрахунок неодержаної власником землі орендної плати складається двох періодів у зв`язку зі зміною ставки орендної плати землі для розміщення промислових територій підприємств загальною площею понад 10 га: з 15.06.2017 до 31.12.2017 включно за площу, визначену самостійно позивачем 134119 м2 - 581025 грн 56 коп., з 01.01.2018 до 30.04.2019 - 469662 грн 32 коп.

Отже, розмір земельної ділянки (межі та площа) визначалися самостійно позивачем, а на обґрунтування їх визначення органом прокуратури та позивачем були долучені : копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та інформація з сайту Вищого Господарського суду України повідомлення щодо розміщення оголошення про проведення електронних торгів. На підтвердження обґрунтованості застосування у розрахунку розмірів нормативно грошової оцінки 1 кв.м., встановленого по м. Лисичанську на відповідні роки надано лист від 11.02.2019 №15/0/194-19 Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області (а.с.27-53, 73, 154-160, т.1).

Однак, вказані документи, та складений на їх підставі розрахунок позивача, в якому враховано розмір нормативно - грошової оцінки виходячи з загальної вартості 1 кв.м землі в м. Лисичанську, не можуть бути належними доказами у цій справі в розумінні статей 73, 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сформованості відповідної земельної ділянки як об`єкту, встановлення її меж та площі, а також проведення її нормативно грошової оцінки, необхідної для обрахунку, оскільки зазначене суперечить вимогам Закону України «Про оцінку земель» та статті 79-1 Земельного кодексу України.

Чинним законодавством не передбачено формування земельних ділянок на підставі вказаних документів, які не є документацією землеустрою згідно з положеннями статей 25, 26, 50 Закону України «Про землеустрій».

Лист Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області із даними розмірів нормативно грошової оцінки 1 кв.м., встановленого по м. Лисичанську на відповідні роки не можна ототожнювати із технічною документацією про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, на яку посилається позивач, за адресою - м.Лисичанськ, вул. Незалежності 128.

В матеріалах справи взагалі відсутня відповідна технічна документація стосовно цієї земельної ділянки за вказаною адресою, на якій розташовані нежитлові приміщення, придбані відповідачем.

Поряд із цим слід зазначити, що матеріали справи також не містять відомостей про внесення вказаної земельної ділянки за адресою - м.Лисичанськ, вул. Незалежності 128, визначеної позивачем у розрахунку (за різними площами в залежності від категорії приміщень) до Державного земельного кадастру.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість розрахунку позивача, що спростовуються встановленими обставинами.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наразі судом враховані відповідні правові позиції у подібних спорах, викладені у постановах Верховного Суду №922/2082/18 від 01.10.2019, №922/902/18 від 12.06.2019, №922/393/18 від 11.09.2019, №904/4737/18 від 08.10.2019, №917/1997/17 від 09.10.2019, №922/2762/18 від 27.08.2019, №922/2927/18 від 12.08.2019.

Окремо суд звертає увагу на те, що звертаючись із відповідним позовом до суду, прокурор та позивач обґрунтовують його також тим, що вказана земельна ділянка належить до земель комунальної власності, розпорядження якою здійснює саме Лисичанська міська рада Луганської області.

Разом з цим, а ні прокурором, а ні позивачем відповідних доказів на підтвердження належності цієї земельної ділянки до комунальної власності згідно вимог ст.ст.74, 76-79 ГПК України суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову в сумі 16 437 грн 46 коп. залишається за органом прокуратури.

Керуючись ст.ст. 129, 197, 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі позивача Лисичанської міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермет-2009" про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 1 095 830 грн 91 коп. відмовити.

2. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 16 437 грн 46 коп. залишити за органом прокуратури.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 12.12.2019.

Суддя О.В. Драгнєвіч