ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"16" грудня 2019 р. Справа№ 910/6655/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Буравльова С.І.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2019, повний текст якого складено 04.11.2019

у справі №910/6655/19 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до 1. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України"

2. Державної казначейської служби України

про стягнення 2 326 423,22 грн

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Державного бюджету України - Державної казначейської служби України суми коштів в розмірі 2 326 423,22 грн з урахування інфляційних втрат та 3% річних, посилаючись на те, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України" в межах виконавчого провадження №51897152 незаконно накладено арешт на грошові кошти в розмірі 2 089 416,12 грн та списано їх з рахунку позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 у справі №910/6655/19 позов задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" грошові кошти в розмірі 2 089 416,12 грн та суму судового збору в розмірі 31 341,24 грн. В решті вимог в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна казначейська служба України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 у справі №910/6655/19 скасувати в частині задоволених вимог та прийняти нове судове рішення яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019, справу №910/6655/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Буравльов С.І.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються серед іншого, докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п.4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається з позовної заяви, предметом розгляду є стягнення з відповідачів суми заборгованості в розмірі 2 326 423,22 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява у даній справі подана до суду першої інстанції у травні 2019 року та судовий збір сплачено у сумі 34896,34 грн, тобто як за вимогу майнового характеру, що складає суму не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вказаних приписів Закону, та того, що скаржник просить скасувати рішення в частині стягнення 2 089 416,12 грн, при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений в розмірі 47 011,86 грн та розраховується наступним чином: 31 341,24 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви від оспорюваної суми) * 150% (ставка судового збору при поданні апеляційної скарги) = 47 011,86 грн.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України, колегією суддів встановлено, що до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення його від такої сплати.

При цьому, скаржник не обґрунтував своє клопотання, жодних доказів в підтвердження цих обставин не навів.

Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору. (Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 8 Закону України "Про судовий збір" викладена також в ухвалах Верховного Суду від 28.11.2018 № 922/2771/16, від 22.02.2019 №916/1052/18, від 92.09.2019 № 918/361/18)

Отже, враховуючи, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" умови, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору не може бути застосовано до скаржника у даній справі, а тому клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, вищенаведене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху у відповідності до ч.2 ст.260 ГПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника також і на інші недоліки скарги.

За приписами ч. 1 ст. 256 ГПК України передбачений строк на апеляційне оскарження рішення суду - протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до вимог ст. ст. 113, 116 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено правила обрахування дня вручення судового рішення. Згідно ч. 2, 3 ст. 256 ГПК України, врегульовано правила поновлення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В тексті апеляційної скарги скаржник зазначає про те, що строк апеляційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 у справі №910/6655/19 підлягає поновленню, оскільки повний текст складено 04.11.2019, отримано позивачем - 06.11.2019, а відтак, строк апеляційного оскарження закінчується 26.11.2019. В підтвердження дати отримання рішення скаржник надав копію першої сторінки оскаржуваного рішення від 22.10.2019 з відміткою Державної казначейської служби України про реєстрацію вхідної кореспонденції №10-55363 від 06.11.2019.

Суд апеляційної інстанції вказані доводи скаржника не визнає поважними для поновлення пропущено строку через наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення прийнято Господарським судом міста Києва 22.10.2019, повний текст складено - 04.11.2019. Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги у даній справі є 25.11.2019 (оскільки останній день 24.11.2019 припадає на вихідний день).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що дану апеляційну скаргу подано (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті) - 26.11.2019, тобто з пропуском строку.

Разом з цим, в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором №196 (а/с 33 т. 2), з якого також слідує, що повний текст рішення уповноваженим представником було отримано 05.11.2019. Зазначені відомості також підтверджені інформацією системи відстежень поштових відправлень АТ "Укрпошта" за штрихкодовим ідентифікатором №196.

Таким чином, доводи скаржника про отримання ним рішення суду першої інстанції 06.11.2019, є необґрунтовані та спростовуються вищенаведеним.

При цьому, з урахуванням отримання скаржником повного тексту рішення від 22.10.2019 лише 05.11.2019, що слідує із зворотного поштового повідомлення за №196 (а/с 33 т. 2), останній в силу приписів ч.2 ст. 256 ГПК України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки повний текст рішення складено та підписано 04.11.2019, за умови подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, тобто до 25.11.2019 (оскільки останній день 24.11.2019 припадає на вихідний день).

Однак, дану апеляційну скаргу подано (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті) - 26.11.2019, тобто з пропуском строку.

При цьому, як встановлено вище, ствердження скаржника про отримання судового рішення 06.11.2019 спростовуються наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення - 05.11.2019 (а/с 33 т. 2). Посилання скаржника в підтвердження отримання судового рішення саме - 06.11.2019, на відмітку реєстраційного штемпеля вхідної кореспонденції №10-55363 від 06.11.2019 є безпідставним, оскільки зазначена відмітка є формою ведення внутрішнього діловодства та не може бути об`єктивним доказом.

Будь-яких інших доказів на підтвердження отримання Державної казначейської служби України судового рішення саме - 06.11.2019, позивачем до матеріалів скарги не додано.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги стороною не зазначено жодної причини неможливості такого звернення до 25.11.2019 включно.

Інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку та скаржником не зазначено.

Отже, відсутні обставини, які б надали можливість суду визнати поважними причини звернення з апеляційною скаргою після 25.11.2019 (зокрема, 26.11.2019).

Приписами ч. 3 ст. 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищезазначені недоліки, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази на обґрунтування причин поважності; докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі, про що надати суду відповідні докази в десятиденний термін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення від сплати судового збору відмовити.

2. Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 у справі №910/6655/19 залишити без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

4. Попередити скаржника, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги.

5. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

С.І. Буравльов