ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" грудня 2019 р.Справа № 2298з-19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали заяви

за позовом Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод", м. Харків
до 1. Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, м.Харків , 2. Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу - Азадалієвої Яни Миколаївни, м.Харків, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство "Сбербанк", м.Київ
про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 року заявник - Приватне акціонерне товариство "Слобожанський коксовий завод" надав до господарського суду Харківської області заяву (вх.№2298) про вжиття заходів по забезпеченню позову до його пред`явлення шляхом:

- Встановлення обов`язку Міністерству Юстиції України, відновити відомості про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) що передували запису про право власності № 33399325, внесеного 25.09.2019р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу - Клопотовим Станіславом Давидовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48862222 від 25.09.2019р.

- Заборони АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "СБЕРБАНК" () звертатися до будь-яких суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, з приводу питань пов`язаних з реєстрацією за собою права власності, або інших речових прав на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) на підставі будь-якого з наступних документів: іпотечного договору, серія та номер: 12591/4/06-2, виданий 05.08.2019, видавник: АТ "Сбербанк"; Довіреність, серія та номер: 476, виданий 18.07.2019, видавник: АТ "Сбербанк"; Іпотечний договір, серія та номер: 5139, виданий13.09.2012, видавник: приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д.; звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, серія та номер: б/н, виданий 30.07.2019, видавник: ТОВ "Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі."; вимога про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору в порядку ст.35 ЗУ "Про іпотеку", серія та номер: 12591/4/06-2, видавник: АТ "СБЕРБАНК"; Договір про внесення змін №2, серія та номер: 2219, виданий 14.05.2014, видавник: ПН ХМНО Чуєва О.Д.; договір про внесення змін №1, серія та номер: 6888, виданий30.12.2013, видавник: ПН ХМНО Чуєва О.Д.; Заява, серія та номер: б/н, виданий 11.10.2019, видавник: АТ "СБЕРБАНК" - Князева Ірина Олексіївна.

- Заборони АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "СБЕРБАНК" () вчиняти будь-які дії направлені на зміну відомостей які містяться у єдиному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- Накладення арешту на цілісний майновий комплекс за адресою: Харківська область, м.Харків, Карачівське шосе, будинок 44, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Заявник зазначає, що Приватне акціонерне товариство "Слобожанський коксовий завод", , дата проведення державної реєстрації підприємства: 28.04.2016 року є власником цілісного майнового комплексу коксового заводу за адресою: Харківська обл., м.Харків, Карачівське шосе, будинок 44.

До складу цілісного майнового комплексу зокрема належать нежитлові будівлі: літ. «А» заг.пл.1331,6 кв.м, літ. «Б» заг.пл. 183,3 кв.м, літ. «В» заг.пл. 335,8 кв.м, літ. «Г» заг.пл. 1138,8 кв.м, літ. «Д», заг.пл. 407,4 кв.м, літ. «Е» заг.пл. 17,8 кв.м, літ. «Є» заг.пл. 295,7 кв.м, літ. «Ж» заг.пл. 132,5 кв.м, літ. «З» заг.пл. 534,2 кв.м, літ. «К» заг.пл. 196,0 кв.м, літ. «Л» заг.пл. 14,4 кв.м, літ. «М» заг.пл. 539,2 кв.м, літ. «Н» заг.пл.. 1608,6 кв.м, літ. «О» заг пл 74,8 кв.м, літ. «П» заг. пл.134,1 кв.м, літ. «Р» заг.пл. 252,4 кв.м, літ. «Є» заг.пл. 120,0 кв.м, літ.«Т» заг.пл. 48,4 кв.м, літ. «У» заг.пл. 188,5 кв.м, літ. «Ф» заг.пл. 315,1 кв.м, літ. «Ч» заг.пл. 89,1 кв.м, літ. «Ц» заг.пл. 12,4 кв.м, літ. «X» заг.пл. 255,2 кв.м, літ. «Ш» заг.пл. 82,5 кв.м, літ. «Щ» заг.пл. 158,4 кв.м,літ. «Я» заг.пл.. 67,1 кв.м, літ. «А1» заг.пл. 172,2 кв.м, літ. «Б1» заг.пл. 234,2 кв.м, літ.«В1» заг.пл. 2609,9 кв.м, літ. «Г1» заг.пл. 360,1 кв.м,літ. «Д1» заг.пл. 17,9 кв.м, літ.«Е1» заг.пл. 232,5 кв.м, літ. «Є1» заг.пл.203,2 кв.м, літ. «Ж1" заг.пл. 994,6 кв.м, літ.«З1» заг.пл. 106,3 кв.м, літ.«К1» заг.пл. 990,1 кв.м, літ. «Л1» заг.пл. 34,3 кв.м, літ. «М1» заг.пл.35,4 кв.м, літ. «Н1» заг.пл. 270,6 кв.м, літ. «О1» заг.пл. 89,5 кв.м, літ.«П1» заг.пл. 2336,2 кв.м, літ. «Р1» заг.пл. 64,7 кв.м, літ. «С1» заг.пл. 55,7 кв.м, літ. «Т1» заг.пл. 554,9 кв.м, літ. «У1» заг.пл. 505,7 кв.м, літ.«Ф1» заг.пл. 490,9 кв.м, літ. «Ч1» заг.пл. 799,2 кв.м, літ. «Ш1» заг.пл.142,3 кв.м, літ. «Щ1» заг.пл. 611,1 кв.м, літ. «Ю1» заг.пл. 72,8 кв.м, літ. «Я1» заг.пл. 1129,1 кв.м, літ. «А2» заг.пл. 765,4 кв.м, літ. «Б2» заг.пл. 848,2 кв.м, літ. «В2» заг.пл. 921,4 кв.м, літ. «Г2» заг.пл. 122,5 кв.м,літ. «Д2» заг.пл. 373,3 кв.м, літ. «Е2» заг.пл. 612,5 кв.м, літ. «Є2» заг.пл. 431,4 кв.м, літ. «Ж2» заг.пл. 369,7 кв.м, літ. «З2» заг.пл. 1880,4 кв.м,літ. «К2» заг.пл. 613,0 кв.м, літ. «Л2» заг.пл. 164,1 кв.м, літ.«М2» заг.пл. 255,6 кв.м, літ. «02» заг.пл. 619,5 кв.м, літ. «П2» заг.пл. 207,7 кв.м, літ. «Р2» заг.пл. 131,6 кв.м, літ. «С2» заг.пл. 572,1 кв.м, літ. «Т2» заг.пл. 350,2 кв.м., нежитлові прим. 1-го поверху №1-5, 20-22, І, III, 2-го поверху №1-11,19-22, І в літ. «Ю», Загальна площа (кв.м): 744.4, нежитлові прим. 1-го поверху №6-19, II, 2-го поверху №12-18, II в літ. «Н2», загальна площа (кв.м): 1391.2. (надалі за текстом - Цілісний майновий комплекс).

Державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно цілісного майнового комплексу проведено 15.02.2017 року на підставі: Рішення одноосібного акціонера ПРАТ "СЛОБОЖАНСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД", від 13.02.2017; технічний паспорт від 13.02.2017, видавник: Бюро технічної інвентаризації ФОП Сарсанія А.Т., сертифікат АЕ №002179 ; акт приймання-передачі нерухомого майна від 30.01.2017 від Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" до Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод"; акт приймання-передачі нерухомого майна від Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" до Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод" від 13.02.2017; Розподільний баланс від 12.10.2015 ПРАТ "ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД"; Висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єктів нерухомого майна, від 13.02.2017, видавник: Бюро технічної інвентаризації ФОП Сарсанія А.Т., сертифікат АЕ №002179 .

Заяву обґрунтовано рейдерським захопленням Цілісного майнового комплексу групою осіб, які представляють інтереси АТ «СБЕРБАНК», та представників ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВОМЕТ", код 42031832 (на даний час перейменовано у ТОВ "КОКСОВИЙ ЗАВОД "НОВОМЕТ", зазначено, що витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де власником цілісного майнового комплексу коксового заводу за адресою Харківська обл., м.Харків, Карачівське шосе, будинок 44 вказаний АТ «СБЕРБАНК» є незаконним на думку заявника.

Приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим Станіславом Давидовичем (надалі за текстом - Відповідач - 1) проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48862222 від 25.09.2019р. На підставі вищевказаного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48862222 приватний нотаріус ХМНО Клопотов Станіслав Давидович провів реєстраційну дію, а саме: вніс до державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис №33399325 про перехід права власності на вказані об`єкти нерухомого майна - цілісний майновий комплекс за реєстраційним номером 101 від Приватного акціонерного товариства «Слобожанський коксовий завод» до АТ СБЕРБАНК код 25959784.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 49146029 від 12.10.2019р. приватний нотаріус ХМНО - Азадалієва Яна Миколаївна провела реєстраційну дію, а саме: внесла до державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис №33653319 про перехід права власності на вказані об`єкти нерухомого майна - цілісний майновий комплекс за реєстраційним номером 101 від Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод" до АТ СБЕРБАНК код 25959784.

Заявник вважає, що державними реєстраторами прав: приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим Станіславом Давидовичем та приватним нотаріусом ХМНО - Азадалієвою Яною Миколаївною при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48862222 від 25.09.2019р. та індексний номер 49146029 від 12.10.2019р. та вчиненні реєстраційних дій порушено вимоги Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Отже, в частині яка стосується підстав виникнення права власності та власника, реєстр прав на нерухоме майно (РНОНМ: 101) містить два автентичних записи про реєстрацію прав на нерухоме майно, здійснених різними реєстраторами.

Заявник посилається на неправомірність рішення відповідачів як на підставу для застосування заходів забезпечення до подання позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно дост.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Предметом майбутнього позову є визнання недійсними відповідних рішень державних реєстраторів, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення.

Водночас, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачам вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості

Однак, заявник не обґрунтував, не довів наявності зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, яка буде заявлена та не зазначив, яка саме ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані щодо відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак, заявником при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову не було доведено належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13,15,74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідачів) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема у вигляді арешту грошових коштів або майна відповідачів з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цих учасників (відповідачів), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможні відповідачі фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 року у справі №915/870/18.

Крім того, на підставі вимог ст.ст.74,76,77 ГПК України заява про забезпечення позову не містить в собі підстав, необхідних для її задоволення, оскільки позивач не аргументував та не надав переконливих доказів необхідності прийняття забезпечувальних заходів.

Адже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке знаходиться у відповідачів на момент пред`явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Однак заявником вищезазначених доказів до суду не надано.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову (вх.№2298 від 10.12.2019 року) відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 11.12.2019 року.

Суддя К.В. Аріт