ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/5330/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кролевець О.А.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентех Україна"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

у складі судді Воронько В.Д.

від 19.03.2019 та

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Антонік С.Г., Березкіної О.В., Дарміна М.О.

від 25.09.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентех Україна"

про повернення безпідставно набутих коштів у сумі 750 000, 00 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Хід розгляду справи

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентех Україна" (далі - Відповідач) про повернення безпідставно набутих коштів у сумі 750 000, 00 грн.

2. Позов мотивований посиланням на положення статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України та обставини безпідставного набуття коштів Відповідачем у сумі 750000, 00 грн, сплачених платіжним дорученням №517 від 23.11.2015 за відсутності між ним та Позивачем жодних договірних відносин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.03.2019, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2019, позов задоволений повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 750000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 11250,00 грн.

4. Судові рішення мотивовані тим, що Відповідач є особою, яка набула грошові кошти, без достатньої правової підстави у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

5. Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2019, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

6. Касаційна скарга мотивована неповним з`ясуванням судами попередніх інстанцій усіх обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права до спірних правовідносин.

7. Позивач в установлений Судом строк відзив на касаційну скаргу не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Відповідно до платіжного доручення №517 від 23.11.2015 Позивач перерахував Відповідачу 750000,00 грн, з призначенням платежу "Оплата згідно договору займу №1 від 23.10.15р» (далі - Платіжне доручення).

9. Згідно з листом керуючого відділенням "Калинове" АТ "ОТП Банк" в м. Дніпро за вих. №307-01-5/183 від 29.11.2018 Платіжне доручення було здійснене через електронну банківську систему клієнт-інтернет-банкінгу "OTP Online" та підписане електронним цифровим підписом користувача ОСОБА_1.

10. Відповідно до наказу Позивача №05-к від 23.03.2015 ОСОБА_1 , комерційний директор ТОВ "Енергетичні системи", з 24 березня 2015 року був переведений на посаду директора Дніпропетровської філії ТОВ "Енергетичні системи" на умовах повного робочого дня з окладом згідно зі штатним розписом.

11. Згідно з наказом Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні системи" №40-д від 17.12.2015 ОСОБА_1 звільнений з вищезазначеної посади з 17 грудня 2015 року за власним бажанням.

12. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відповідач зареєстрований як юридична особа 30 жовтня 2015 року.

13. Станом на момент виникнення спірних правовідносин єдиним учасником підприємства Відповідача та його директором був ОСОБА_1 .

14. Позивач звернувся до Відповідача листом за вих. №223 від 11.12.2015 з вимогою повернути йому вищезазначену грошову суму, як неправомірно отриману.

15. Суди також встановили, що факт відсутності між Позивачем та Відповідачем правовідносин за договором займа (позики) №1 від 23.10.2015, на який міститься посилання у Платіжному дорученні, визнається учасниками справи, не викликає у суду обґрунтованого сумніву у його достовірності, у зв`язку з чим в силу припису ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи.

16. Суди не прийняли до уваги надані Відповідачем документи у підтвердження існування між сторонами спору правовідносин за договором поставки №15199 від 12.11.2015 з огляду на їх невідповідність вимогам ст. 78 ГПК України.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Цивільний кодекс України

Стаття 11 частини 1, 3

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Стаття 15 частина 1

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 610

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 1212 частина 1

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1213 частина 1

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

18. Господарський кодекс України

Стаття 222 частина 1

Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

19. Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"

Стаття 30 пункт 30.1

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Стаття 33 пункт 33.2

Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

20. Інструкція про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 (далі - Інструкція)

Пункт 1.7

Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Пункт 1.8

Платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Пункт 3.7

Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

21. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частини 1, 2

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

22. Суд виходить з того, що зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

23. Суд зазначає, що встановлення відсутності господарських зобов`язань, які б виникали з правочинів чи інших передбачених законом актів, як на час перерахування коштів, так і на час розгляду справи, свідчить про безпідставність утримання таких коштів та можливість використання правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України.

24. З урахуванням наведеного, Суд вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про безпідставність утримання грошових коштів Відповідачем, зважаючи на факт відсутності між Позивачем та Відповідачем правовідносин за договором займа (позики) №1 від 23.10.2015, на який міститься посилання в Платіжному дорученні, а тому відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України такі кошти підлягають поверненню Позивачу.

25. Суд також погоджується з висновком, що невідповідність інформації, зазначеної у платіжному дорученні, суті операції, щодо якої здійснюється переказ коштів за вказаним розрахунковим документом, є порушенням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті та підставою для відповідальності платника, але не може вважатися виконанням зобов`язання, проведеним платником належним чином в іншій господарській (банківській) операції, про що правомірно зазначили суди попередніх інстанцій у судових рішеннях.

26. З урахуванням наведеного Суд відхиляє викладені в касаційній скарзі аргументи Скаржника, адже вони по суті зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції наданих сторонами доказів та встановлення інших обставин, ніж встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, що не входить до визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України меж перегляду справи судом касаційної інстанції.

27. Посилання Скаржника на договір поставки у касаційній скарзі не приймається Судом, оскільки суди попередніх інстанцій встановили, що документи надані Відповідачем у підтвердження існування між сторонами спору правовідносин за договором поставки, не є документами на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Звертаючись з касаційною скаргою, Відповідач не спростував висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих судових рішень.

29. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

30. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати

31. Понесені Відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Висновки про правильне застосування норм права

32. Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття або збереження, зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали. Встановлення відсутності господарських зобов`язань, які б виникали з правочинів чи інших передбачених законом актів, як на час перерахування коштів, так і на час розгляду справи, свідчить про безпідставність утримання таких коштів та можливість використання правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентех Україна" відмовити.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 19.03.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2019 у справі №904/5330/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

О. Кролевець