ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 920/1026/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.

за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду Сумської області

у складі судді Коваленко О.В.

від 08.05.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Іоннікової І.А., Хрипуна О.О., Тарасенко К.В.

від 09.09.2019

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об?єднання"

про стягнення 7375999,50 грн

за участю представників:

позивача: Дудченко В.В.

відповідача: Танчик О.М.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення 7375999,50 грн, а саме: 5074767,00 грн пені та 2301232,50 грн штрафу, у зв`язку з порушенням термінів поставки продукції за договором №№ від 13.07.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що підставою для звернення до суду за захистом своїх порушених прав стало те, що відповідачем, в порушення умов договору та норм чинного законодавства України, зобов`язання, в обсязі та у строк, встановлені договором, належним чином не виконано. Беручи до уваги порушення з боку відповідача зобов`язань щодо своєчасної поставки товару, позивачем на виконання п. 8.1. договору нараховано штрафні санкції.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

13.07.2016 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (в подальшому Акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз") і Публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" було укладено договір № (далі за текстом - "договір"), відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався поставити і передати у власність позивачу крани, вентилі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (Крани, вентилі та клапани (Крани кульові ДУ1000)) - "Товар", найменування, кількість і ціна якого вказані у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а позивач зобов`язувався на умовах цього договору прийняти товар та сплатити його вартість.

Згідно п. 3.1. договору ціна договору згідно специфікації складає 62235000,00 грн, в т.ч. ПДВ 10372500,00 грн.

Зі змісту п. 3.3. договору вбачається, що ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Обсяг закупівлі товару може зменшуватися, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків позивача (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 4.1. договору сплата вартості поставленого товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача по факту поставки окремої партії товару не пізніше 90 робочих днів з дати поставки партії товару.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що товар за цим договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками покупця протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки покупцем.

Перехід права власності на товар позивачу відбувається в момент передачі цього товару на склад позивача (п. 5.4. договору).

В пункті 13.1. договору сторони передбачили, що всі зміни та доповнення до цього договору здійснюються за згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до п. 12.1. в редакції додаткової угоди №1 від 27.09.2016 до договору, цей договір є чинним з моменту його укладання сторонами і діє протягом 2 років з дати укладання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.".

Згідно специфікації (додаток 1 до договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару:

1. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП НУ в кількості 17 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн 2062500,00 грн, всього на загальну суму без ПДВ 35062500,00 грн;

2. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ в кількості 6 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн 2400000,00 грн, всього на загальну суму без ПДВ 14400000,00 грн;

3. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ в кількості 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн 2400000,00 грн, всього на загальну суму без ПДВ 2400000,00 грн, всього на загальну суму 62235000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 10372500,00 грн.

Позивач зазначає, що з 17.10.2016 по 28.11.2017 відповідачем було здійснено часткову поставку товару згідно заявок Позивача, а саме: крану кульового Ду 1000 Ру80 ПГП НУ (6 шт.) на суму 14107500,00 грн; крану кульового Ду1000 Ру80 ПГП НУ (3 шт.) на суму 7425000,00грн; крану кульового Ду1000 Ру80 ПГП НУ (1 шт.) на суму 2880000,00грн, а всього товар на загальну суму 24412500,00грн згідно умов договору.

17.07.2017 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до договору, в п. 1 якої сторони домовились зменшити загальну ціну договору на 2596500,00 грн, в т.ч. ПДВ - 432750,00 грн.

Згідно п. 2 додаткової угоди №2 до договору викладено п. 3.1. договору в новій редакції: "Ціна договору згідно специфікації складає 59638500,00 грн, в т.ч. ПДВ - 9939750,00 грн."

Відповідно до п. 3 додаткової угоди №2 додаток №1 до договору "Специфікація" викладено в новій редакції, що додається та є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди, в якій визначається одиниці виміру, кількість і ціна товару, та відповідно до якої здійснюється поставка товару.

Інші умови договору, що не порушено цією додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони здійснюють по них свої зобов`язання (п. 4 додаткової угоди №2).

Згідно специфікації (додаток 1 до додаткової угоди №2 до договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару:

1. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП НУ в кількості 3 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн 2062500,00 грн, всього на загальну суму без ПДВ 6187500,00 грн /поставка з 13.07.2016 по 02.06.2017/;

2. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП НУ в кількості 14 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн 1959375,00 грн, всього на загальну суму без ПДВ 27431250,00 грн /поставка з 05.06.2017 по 13.07.2018/;

3. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ в кількості 6 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн 228000.00 грн, всього на загальну суму без ПДВ 13680000.00 грн; /поставка з 13.07.2016 по 02.06.2017/;

4. Кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП ПУ в кількості 1 шт., ціна за одиницю без ПДВ, грн 2400000,00 грн, всього на загальну суму без ПДВ 2400000,00 грн; всього товару на загальну суму 59638500,00 грн, в т.ч. ПДВ - 9939750,00 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 13.10.2017 Філією УМГ "Київтрансгаз" було направлено на адресу відповідача заявку вих.№2401ВИХ-17-701 від 12.10.2017 на поставку чергової партії товару, а саме: крану кульового Ду1000 Ру80 ПГП НУ - 8 шт.; крану кульового Ду1000 Ру80 ПГП ПУ - 6 шт. на загальну суму 35226000,00 грн.

На виконання умов п. 5.1. договору вказаний у заявці вих.№2401 ВИХ-17-701 від 12.10.2017 товар (крани кульові) відповідач був зобов`язаний поставити у строк до 27.12.2017 (включно), проте, у встановлений договором строк (27.12.2017) крани кульові (в кількості 14 штук) за вищевказаною заявкою відповідачем поставлено не було.

Позивач наголошував на тому, що з 13.10.2017 (дати направлення заявки вих.№2401 ВИХ-17-701 від 12.10.2017) по 13.07.2018 (дата закінчення строку дії Договору) відповідачем в строк, визначений договором, товар був поставлений частково: 1 кран кульовий Ду1000 Ру80 ПГП НУ на суму 2351250,00 грн (згідно видаткової накладної №115 від 30.11.2017), а товар - 4 крани кульові Ду1000 Ру80 ПГП ПУ на суму 10944000,00 грн (згідно видаткових накладних №24 від 30.03.2018, №25 від 30.03.2018, №29 від 17.04.2018, №30 від 25.04.2018) був поставлений відповідачем з порушенням строку, визначеного договором.

При цьому, товар на загальну суму 21930750,00 грн (крани кульові Ду1000 Ру80 ПГП НУ (7 шт.) на загальну суму 16458750,00 грн та крани кульові Ду1000 Ру80 ПГП ПУ (2 шт.) на загальну суму 5472000,00 грн) станом на 13.07.2018 (дата закінчення строку дії договору) залишився недопоставленим, що є порушенням умов п. 5.1 Договору.

Позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 22.05.2018 №2401ВИХ-18-1168 та з претензією №2 від 07.09.2018 №2401ВИХ-18-2579 про виконання зобов`язання за договором в повному обсязі та сплату пені і штрафу, проте вказані претензії були залишені відповідачем без відповіді.

Станом на 13.07.2018 відповідачем товар, передбачений договором, поставлено частково - всього на загальну суму 37707750,00 грн згідно видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи: №85 від 17.10.2016, №93 від 26.10.2016, №131 від 27.12.2016, №80 від 31.08.2017, №83 від 11.09.2017, №85 від 26.09.2017, №98 від 04.10.2017, №104 від 31.10.2017, №109 від 28.11.2017, №115 від 30.11.2017, №24 від 30.03.2018, №25 від 30.03.2018, №29 від 17.04.2018, №30 від 25.04.2018.

При цьому, позивачем сплачено в повному обсязі за поставлений товар в строки та в обсягах, встановлених договором, що підтверджується копіями платіжних доручень №29678 від 21.10.2016, №32312 від 15.11.2016, №1642 від 19.01.2017, №26374 від 25.09.2017, №28652 від 17.10.2017, №28653 від 17.10.2017, №31184 від 06.11.2017, №32440 від 21.11.2016, №35619 від 22.12.2017, №2465 від 29.01.2018, №11534 від 20.04.2018, №11535 від 20.04.2018, №14710 від 21.05.2018, №14711 від 21.05.2018, які містяться в матеріалах справи.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару або недопоставку товару продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товару, поставку якого прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товару понад тридцять днів продавець додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Крім того продавець зобов`язується відшкодувати усі пов`язані з цим збитки. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє продавця від виконання зобов`язання.

Беручи до уваги порушення з боку відповідача зобов`язань щодо своєчасної поставки товару, позивачем на виконання п. 8.1. договору нараховано штрафні санкції: пеню в розмірі 5074767, 00 грн за період з 28.12.2017 по 25.06.2018 та штраф в розмірі 2301232,50 грн, які просив стягнути з відповідача на свою користь.

3. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 08.05.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 в задоволенні позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення пені в розмірі 5074767,00 грн та штрафу в розмірі 2301232,50 грн відмовлено. Судові витрати в розмірі 110639,99 грн покладено на позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що: матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем поставки товару на виконання заявки №827/28-04 від 07.02.2017, факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем, отже письмовими матеріалами справи підтверджується факт виконання умов заявки №827/28-04 від 07.02.2017 обома сторонами. Період нарахування пені визначено позивачем неправильно, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 5074767,00 грн не підлягають задоволенню. Судом встановлено факт порушення права позивача з 25.04.2017, у зв`язку з чим звернувшись з позовом за захистом порушеного права 22.12.2018 позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності - 1 рік, встановлений ст. 258 Цивільного кодексу України.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" 30.09.2019 звернулося до Верховного Суду, через Північний апеляційний господарський суд, з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 у справі № 920/1026/18, в якій останній просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 по справі № 920/1026/18 повністю. Ухвалити нове рішення по справі № 920/1026/18, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Понесені судові витрати позивачем покласти на відповідача.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що лист №827/28-04 від 07.02.2017 був відправлений позивачем на адресу відповідача на умовах та у спосіб, передбачений договором.

Умовами договору не визначено можливість використання електронного листування замість паперових носіїв, а в реквізитах сторін не вказані електронні адреси.

Заявка №827/28-04 від 07.02.2017 на поставку товару та скріншот поштової скриньки поштового клієнта всупереч нормам законодавства України не містить ідентифікації автора листа, не скріплено електронним цифровим підписом, а також не містить обов`язкових реквізитів, таким чином дані документи в силу закону не можуть вважатися електронними документами.

Заявка №827/28-04 від 07.02.2017 не є належним та допустимим доказом початку відліку строку 75 календарних днів, в межах яких здійснюється поставка.

В матеріалах справи наявні докази про відправлення позивачем на адресу відповідача заявки вих. №2401ВИХ-17-701 від 12.10.2017, саме відповідно до якої продавець (відповідач) мав поставити позивачу визначений у ній товар, відповідно до п. 5.1 договору у строк до 27.12.2017 включно.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відповідачем надано відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 по справі № 920/1026/18 залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанцій.

Здійснивши розгляд касаційної скарги, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Касаційний господарський суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 612 зазначеного Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судами обох інстанцій встановлено, що п. 5.1. договору передбачено, що товар за цим договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками позивача протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки позивачем.

Згідно п. 5.2. договору товар, зазначений в специфікації, поставляється відповідачем в місця призначення по території України відокремленим підрозділам позивача згідно з заявками позивача, в яких вказуються відвантажувальні реквізити, поштова адреса місця поставки та кількість товару.

За висновками судів попередніх інстанцій, відповідачем надано належні докази надсилання докази надсилання 08.02.2017 (час 09 год. 34 хв.) на електронну поштову скриньку директора представництва Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 поштового клієнту mail.ukr.net листа від ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) з вказівкою на тему листа: "Заявки 7 лютого на ДУ700- 1400.pdf", який містив додаток: електронний документ під назвою "Заявки 7 лютого на ДУ700-1400.pdf", що підтверджується скріншотом.

Відповідно до інформації, що міститься в базі даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг" Українського інституту інтелектуальної власності, сторінка пошуку в якій розміщена на сайті Українського інституту інтелектуальної власності (http://base.uipv.org/searchBUL/), та п. 3.1. правил Домену.UA, доменне ім`я другого рівня "utg.ua" належить Акціонерному товариству "Укртрансгаз" на підставі свідоцтва № 39507 від 15.04.2004, дію якого подовжено до 15.07.2022 (№ заявки ). Таким чином, електронний документ під назвою "Заявка на відгрузку 10 лютого.pdf" направлено з поштової скриньки AT "Укртрансгаз", що зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, факт отримання вказаного електронного документа саме від позивача доводить і той факт, що на заявці №827/28-04 від 07.02.2017 розміщено реквізит № 28 за ДСТУ 4163-2003 "Прізвище виконавця і номер його телефону", а саме: "ОСОБА_1 НОМЕР_1".

Також в матеріалах справи міститься заява свідка - директора представництва Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві ОСОБА_2, у якій він підтверджує факт отримання заявки №827/28-04 від 07.02.2017 електронною поштою від заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання Філії "УМГ "Київтрансгаз" АТ "Укртрансгаз" ОСОБА_1, яка вважалась належною та достатньою підставою для організації виготовлення та відвантаження кранів кульових по договору.

Крім того, позивачем надано витяг з реєстраційної картки з електронного журналу вихідної кореспонденції, який вівся до липня 2017 року за допомогою комп`ютерної програми руху вхідної та вихідної кореспонденції "Lotus Notes", яка містить інформацію про здійснення загальним відділом філії УМГ "Київтрансгаз" реєстрації 07.02.2017 листа за №827/28-04.

В матеріалах справи також містяться належні докази здійснення відповідачем поставки товару на виконання заявки №827/28-04 від 07.02.2017, а саме: видаткові накладні №85 від 17.10.2016, №93 від 26.10.2016, №131 від 27.12.2016, а також докази оплати поставленого відповідачем товару з боку позивача - копії платіжних доручень: №29678 від 21.10.2016, №32312 від 15.11.2016, №1642 від 19.01.2017, а факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем, тобто письмовими матеріалами справи підтверджується факт виконання умов заявки №827/28-04 від 07.02.2017 обома сторонами.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що заявка №827/28-04 від 07.02.2017 на поставку товару за договором є належним доказом у справі, оскільки в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження факти оформлення, підписання уповноваженою особою, реєстрації та передачі позивачем заявки №827/28-04 від 07.02.2017 виконавцю на виконання, в той час як позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 не є заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання позивача та що поштова адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 не закріплена за ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Зі змісту ч. 3 цієї статті вбачається, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи те, як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, що під час укладення додаткової угоди № 2 від 17.07.2017 сторони лише змінили загальну ціну договору шляхом зміни вартості товару, який станом на дату укладення додаткової угоди № 2 не був поставлений відповідачем, та не зазначили про скасування заявки №827/28-04 від 07.02.2017 або ж про право позивача повторно направити заявку та зміну змісту заявки, який передбачений п. 5.2. договору, не вносячи при цьому змін до п. 5.1. договору щодо строків поставки товару, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів про те, що строк виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару має розраховуватися від дати направлення заявки від 07.02.2017 №827/28-04 (дата направлення 08.02.2017 та сплинув 25.04.2017 (75 календарних днів з дати відправлення заявки).

Згідно ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, позивач мав право на нарахування пені за період з 25.04.2017 по 25.10.2017.

В той же час, з розрахунку позовних вимог вбачається, що пеня в загальному розмірі 5074767 грн 00 коп нарахована за період з 28.12.2017 по 25.06.2018, виходячи з періоду 14.10.2017- 27.12.2017, протягом якого, на думку позивача мав бути поставлений товар.

Враховуючи те, що період нарахування пені позивачем визначено неправильно, Верховний Суд погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про те, що позовні вимоги в цій частині стягнення не підлягають задоволенню.

Що ж до вимоги про стягнення з відповідача 2301232,50 грн штрафу, нарахованого відповідно до п. 8.1. договору, то оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення прав позивача з 25.04.2017, суди обох інстанцій дійшли обгрунтованих висновків про те, що звернувшись з позовом за захистом порушеного права 22.12.2018 позивач пропустив спеціальний строк позовної давності в 1 рік, встановлений ст. 258 ЦК України, про застосування якого заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

Враховуючи викладене та встановлені судами обох інстанцій обставини справи, а також приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного та місцевого господарських судів про відмову у задоволенні позову.

Інші доводи, викладені в касаційній скарзі колегією суддів відхиляються, оскільки останні є такими, що не спростовують висновку суду першої та апеляційної інстанції та зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

9. Судові витрати

Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 у справі № 920/1026/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Студенець