ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4508/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ

до Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення штрафу та пені у загальній сумі 21 760 грн. 00 коп.

Представники:

від позивача: Чередниченко А.В., дов. № 300-05/93 від 13.08.2019, представник;

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпровської міської ради в дохід загального фонду Державного бюджету України штраф у розмірі 10 880 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 10 880 грн. 00 коп. шляхом зарахування на рахунок УК у Солом"янському районі міста Києва, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6010, код класифікації доходів 21081100 (символ звітності 106).

Позовні вимоги обгрунтовував ухиленням відповідача від виконання рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.09.2018 № 22-р/тк у справі № 143-26.13/93-17/23/05-03-5/17 в частині сплати штрафу за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Дніпропетровському територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Дніпропетровського територіального відділення Антимонопольного комітету України у встановлений ним строк.

Ухвалою господарського суду від 09.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 29.10.2019.

Ухвалою господарського суду від 29.10.2019 підготовче засідання відкладене на 14.11.2019, у зв`язку із неявкою представника відповідача та ненадання витребуваних судом документів.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 05.12.2019.

Відповідач явку повноважного представника у призначене судове засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від 14.11.2019 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 14.11.2019 або конверт із вказаною ухвалою на адресу господарського суду не надходили.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підтвердження направлення відповідачу ухвали суду від 14.11.2019 до матеріалів справи долучені належним чином засвідчена копія реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Дніпропетровській області з повідомленнями від 20.11.2019 № 332 та витяг з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

За визначенням п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 05.12.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини винесення рішення про накладення на відповідача штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції; строк сплати штрафу; наявність прострочення сплати штрафу.

На підтвердження обставин, які є предметом доказування у даній справі, позивач надав до матеріалів справи такі докази:

- копію рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.09.2018 № 22-р/тк у справі № 143-26.13/93-17/23/05-03-5/17;

- копію листа за № 143-29/02-12798 від 28.09.2018;

- копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 875.

Так, судом встановлено, що рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 19.09.2018 № 22-р/тк у справі № 143-26.13/93-17/23/05-03-5/17 визнано, що Комунальне підприємство "Жилсервіс-1" Дніпровської міської ради вчинило порушення, передбачені п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Дніпропетровському територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Дніпропетровського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.10.2016 № 2538/21/05-16 та від 13.12.2016 № 3379/21/05-16 у встановлений ним строк.

За вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції даним рішенням на відповідача накладено штрафи у розмірі 5 440 грн. 00 коп. та у розмірі 5 440 грн. 00 коп. (а.с. 11-13).

Позивач листом за № 143-29/02-12798 від 28.09.2018 надіслав відповідачу рішення від 19.09.2018 № 22-р/тк у справі № 143-26.13/93-17/23/05-03-5/17 для виконання. Дане рішення відповідач отримав 10.10.2018 (а.с. 14, 15).

Позивач зазначає, що відповідач не здійснив оплату штрафу, у зв"язку з чим він звернувся з позовом до суду про стягнення штрафу у загальному розмірі 10 880 грн. 00 коп.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 10 880 грн. 00 коп. за період з 11.12.2018 по 13.09.2019.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За приписами ч. 8 ст. 56 Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 56 Закону, строк сплати штрафу за вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням на відповідача, закінчився 10.12.2018.

Доказів оплати відповідачем штрафу сторонами до матеріалів справи не надано.

Частиною 1 статті 60 Закону передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення, яким накладено штраф на відповідача, останнім не оскаржувалось.

Отже, суд вважає, що штраф у розмірі 10 880 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 10 880 грн. 00 коп. за період з 11.12.2018 по 13.09.2019.

При цьому позивач зазначає, що пеня за цей період становить 45 206 грн. 40 коп., однак, враховуючи ч. 5 ст. 56 Закону, заявлена сума пені складає 10 880 грн. 00 коп.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв"язку з чим пеня у розмірі 10 880 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

За приписами ч. 7 ст. 56 Закону у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпровської міської ради (49008, м. Дніпро, вул. Робоча, 73, блок 4, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України штраф у розмірі 10 880 грн. 00 коп. (десять тисяч вісімсот вісімдесят грн. 00 коп.) та пеню у розмірі 10 880 грн. 00 коп. (десять тисяч вісімсот вісімдесят грн. 00 коп.) шляхом зарахування на рахунок УК у Солом"янському районі міста Києва, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6010, код класифікації доходів 21081100 (символ звітності 106).

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпровської міської ради (49008, м. Дніпро, вул. Робоча, 73, блок 4, ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) 1 921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев"ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 16.12.2019

Суддя І.А. Рудь