ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2427/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2427/19

За позовом: Акціонерного товариства „Укртрансгаз (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; )

До відповідача: Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство (67667, Одеська обл., Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, буд. 22; )

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; )

Про повернення безпідставно набутого майна та стягнення 244925,69 грн.

Представники:

від позивача: Цулаія Г.З., довіреність

від відповідача: Осьмінін С.Д., довірнеість

від 3-ї особи: Піун С.П., довіреність

Встановив: Акціонерне товариство „Укртрансгаз звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство про повернення безпідставно набутого майна та про стягнення 244925,69 грн.

Позовні вимоги позивача у справі направлено на зобов`язання Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство повернути Акціонерному товариству „Укртрансгаз в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 43,322 тис. куб. метрів та на стягнення з Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство 244925,69 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 43,322 тис. куб. метрів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.08.2019р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства „Укртрансгаз до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2427/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "23" вересня 2019 р. о 11:00.

19.09.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.09.2019р. відкладено підготовче засідання на 09 жовтня 2019р. о 15:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/2427/19 на 30 днів до 21.11.2019р. Відкладено підготовче засідання на "11" листопада 2019 р. о 11:40. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 11.11.2019р. о 11:40.

11.11.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача - Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство надійшли письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2019р. залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України. Відкладено підготовче засідання на "20" листопада 2019 р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.11.2019р. акрито підготовче провадження у справі № 916/2427/19. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "16" грудня 2019 р. о 12:30. Викликано учасників справи у судове засідання.

16.12.2019р. до господарського суду Одеської області від Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 16.12.2019 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 18.12.2019р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Акціонерного товариства „Укртрансгаз, Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство та Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України , суд встановив.

У березні 2017р. Комунальне підприємство „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство безпідставно набуло з газотранспортної системи 43,322 тс.куб.метрів природного газу, власником якого є позивач - Акціонерне товариство „Укртрансгаз, відповідно до відомостей, що містяться в алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Публічного акціонерного товариства „Одесагаз між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за березень 2017р.

Як вказує позивач, для відбору Комунальним підприємством „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство у березня 2017 року природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є позивач - Акціонерне товариство „Укртрансгаз, через газорозподільну систему, оператором якої є Публічне акціонерне товариство „Одесагаз, Комунальне підприємство „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство повинно було мати відповідного постачальника відповідних обсягів природного газу.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, наголошує на тому, що за відсутності постачальника відповідних обсягів природного газу, відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання, як це передбачено абз. 2 п. З глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. №2493, та п. 10 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. № 2496.

Позивачем було зазначено суду, що Комунальне підприємство „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення відповідних договірних відносин з Акціонерним товариством „Укртрансгаз, здійснив відбір 43,322 тис.куб.метрів природного газу, що підтверджується звітом Публічного акціонерного товариства „Одесагаз про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2017 року, в якому в графі „Фактично спожитий обсяг за місяць всього по рядку „Категорія/Назва постачальника - вказано фактично відібраний Комунальним підприємством „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство з газотранспортної системи в березні 2017 року обсяг природного газу в розмірі 43,322 тис.куб метрів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було зазначено суду, що оскільки Комунальному підприємству „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство в березня 2017 року не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 43,322 тис.куб метрів природного газу відповідачем був здійснений з обсягів природного газу Акціонерного товариства „Укртрансгаз, що були придбані позивачем за результатами проведення публічних закупівель, та подані до газотранспортної системи на виконання функцій оператора ГТС.

Позовні вимоги позивача у справі направлено на зобов`язання Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство повернути Акціонерному товариству „Укртрансгаз в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 43,322 тис. куб. метрів та на стягнення з Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство 244925,69 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 43,322 тис. куб. метрів.

У поданих письмових поясненнях відповідачем було зазначено суду, що у позовній заяві позивач просить суд зобов`язати Комунальне підприємство „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство повернути природний газ в обсязі 43,322 тис. куб.м. та стягнути з Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство 244925,69 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна та стягнути судовий збір.

Однак, Відповідачем було зазначено суду, що на сьогоднішній день фактично повернути природний газ в обсязі 43,322 тис.куб.м. Комунальне підприємство „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство не має можливості, оскільки цей газ був використаний на опалення.

На підставі визначеного, відповідач вважає, що до позовних вимог позивача можливо застосувати лише ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України, та стягнути з Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство тільки грошові кошти в розмірі 244925,69 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна.

Крім того, відповідач, посилаючись на скрутне фінансове становище, просить суд розстрочити виконання рішення суду по справі №916/2427/19 на 10 місяців.

У поданих письмових поясненнях Акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України було зазначено суду наступне.

18 жовтня 2016 року між Акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (постачальник) та Комунальним підприємством „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство (споживач) був укладений Договір постачання природного газу №3545/1617-ТЕ-23.

Відповідно до умов п.2.1 Договору, постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016р. по 31 березня 2017р. (включно) природний газ обсягом до 605,000 тис.куб.метрів. у тому числі за місяцями: жовтень 2016р. обсяг 20,000, листопад 2016р. обсяг 100,00, грудень 2016р. обсяг 120,000, IV кв. 2016р. обсяг 240,000, січень 2017р. обсяг 125,000, лютий 2017р. обсяг 120,000, березень 2017р. обсяг 120,000, I кв. 2017р. обсяг 365,000.

Згідно абз.2 п.3.1 Договору, право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Як зазначає акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, у березні 2017 року, в зв`язку з порушенням відповідачем умов п.17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758, Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України не здійснювало постачання природного газу.

Відповідно до п.7.2 договору, відповідач зобов`язаний самостійно припиняти/обмежувати використання природного газу в разі, зокрема, відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу.

Як зазначено Акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, та за його посиланням підтверджено фактичними обставинами справи, газ, що був спожитий відповідачем не належав Акціонерному товариству „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, був спожитий поза межами дії договорів постачання природного газу. Умовами договорів постачання газу передбачено споживання природного газу лише в разі наявності підтвердженого обсягу газу.

Також було зазначено суду, що сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Аналогічний висновок містить і постанова Верховного Суду від 20.12.2018, справа № 920/169/18.

Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України не подавало оператору газотранспортної системи номінацій щодо відповідача у спірний період, тим самим не підтверджувало постачання газу та не розпоряджалась своїм майном як його власник. Акт приймання-передачі природного газу не підписаний та тим самим факт передачі товару не відбувся. Таким чином, будь-яких правочинів, господарських операцій чи інших фактичних даних, які б свідчили про реальне постачання/замовлення послуг транспортування Акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України відповідачу будь-яких обсягів природного газу у спірний період, не існує.

На підтвердження факту непостачання природного газу відповідачу, було надано реєстр реалізації природного газу Акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України теплопостачальним організаціям за березень 2017 року. Даний документ, за посиланням третьої особи, містить вичерпний перелік підприємств, яким було реалізовано газ, обсяги реалізованого газу. Як зазначає третя особа, наведені документи є формою звітності третьої особи щодо списку споживачів, обсягів спожитого природного газу.

Таким чином, як вказує Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, кожен споживач отримує природний газ лише в обсязі, передбаченому заявкою на транспортування. У газотранспортній системі відсутні обсяги природного газу, що не мають власника та цільового призначення. Для транспортування природного газу відповідним споживачам Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України замовляє послугу транспортування лише в обсягах, передбачених відповідними договорами постачання природного газу. За відсутності заявки на транспортування у відповідний період в газотранспортній системі відсутній природний газ, власником якого є Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України.

Акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України було зазначено суду, що враховуючи, що у спірний період жодним постачальником природного газу не було подано до газотранспортної системи природний газ для потреб відповідача, 43,322 тис.куб.м. природного газу було відібрано з ресурсів Акціонерного товариства „Укртрансгаз, що були придбані ним та подані до газотранспортної системи. Факт закупівлі природного газу позивачем для виробничо-технологічних потреб, власних потреб та послуг балансування підтверджено наданими з позовною заявою матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представників Акціонерного товариства „Укртрансгаз, Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство та Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

В силу частини 1 статті 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно з ст. 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Доказів повернення позивачу в натурі безпідставно набутого природного газу в обсязі 43,322 тис. куб. метрів, чи сплати вартості безпідставно набутого природного газу в обсязі 43,322 тис. куб. метрів, що становить суму у розмірі 244925,69 грн., Комунальним підприємством „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство суду не надано.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини спору, враховуючи те, що Акціонерним товариством „Укртрансгаз подано суду належні докази на підтвердження позовних вимог в частині заявлених до стягнення 244925,69 грн. вартості 43,322 тис.куб метрів природного газу, а також враховуючи подані Комунальним підприємством „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство пояснення, у яких відповідачем було визнано та підтверджено фактичне використання Комунальним підприємством „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство природного газу у березні 2017р. з газотранспортної системи в обсязі 43,322 тис.куб.м. вартістю 244925,69грн., а також враховуючи, що визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, позовні вимоги про стягнення з відповідача 244925,69 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 43,322 куб. метрів - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Тоді як, доказів, які б свідчили про те, що природний газ в обсязі 43,322 тис. куб.м знаходиться наразі у відповідача, позивачем суду не надано, що, з урахуванням приписів статті 1213 ЦК України, дає суду підстави для часткового задоволення позову в частині стягнення вартості майна, з урахуванням неможливості повернути майно в натурі.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для частково задоволення позовних вимог Акціонерного товариства „Укртрансгаз зі стягненням з Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство на користь Акціонерного товариства „Укртрансгаз (реквізити) 244925,69 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 43,322 куб. метрів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.( ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно до ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з п. 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року №9, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Верховним Судом у Постанові від 27.02.2019р. по справі №796/43/2018 наголошено, що при вирішенні питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем, яким було наголошено про відсутність грошових коштів для виконання рішення суду, не було доведено суду належними та допустимими доказами обставин неможливості виконання судового рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши надані відповідачем документи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що має наслідком відмову у задоволенні його прохання щодо розстрочення виконання рішення суду.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем, за заявлені вимоги майнового характеру у розмірі було сплачено судовий збір у розмірі 7347,78 грн., відповідно до платіжного доручення №9687 від 26.07.2019р.

На підставі викладеного, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, а також визнання відповідачем позову в частині стягнення вартості безпідставно набутого майна природного газу, на Комунальне підприємство „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство покладаються витрати по сплаті судового збору у розмірі 1836,95грн.

Керуючись ст.ст. 129, ст. 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Акціонерного товариства „Укртрансгаз задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства „Хлібодарське виробниче житлово-комунальне господарство (67667, Одеська обл., Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, буд. 22; ) на користь Акціонерного товариства „Укртрансгаз (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ) 244925 (двісті сорок чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 69 коп., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 43,322 куб. метрів та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) грн. 95 коп.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко