ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

16 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/1690/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Клименко О.В.

за участю представників учасників справи:

від Фермерського господарства "Альбатрос", с. Солончаки, Очаківського району Миколаївської області - не з`явився;

від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, м. Миколаїв - не з`явився.

за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Альбатрос", с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 року, м. Миколаїв, суддя Олейняш Е.М., повний текст рішення складено 01.11.2019 року

у справі № 915/1690/19

за позовом Фермерського господарства "Альбатрос", с. Солончаки, Очаківського району Миколаївської області

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, м.Миколаїв

про оскарження наказу про припинення права користування земельною ділянкою та визнання права постійного користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року Фермерське господарство «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, м.Миколаїв, в якій просило суд визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 19.10.2018 року виз. № 7239/0/14-18-СГ про припинення права постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 50,00 га, наданої громадянину України ОСОБА_2 , посвідченого Державним актом на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 194, розташовану в межах території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та віднесення вказаної земельної ділянки до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області; визнати за Фермерським господарством "Альбатрос" право постійного користування на земельну ділянку площею 50,00 га, розташовану в межах на території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, на підставі рішення виконкому Кам`янської сільської ради народних депутатів Очаківського району Миколаївської області від 18.05.05.1993 № 18.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 року у справі №915/1690/19 (суддя Олейняш Е.М.) у задоволенні позову Фермерського господарства «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області відмовлено повністю.

Фермерське господарства «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 року у справі №915/1690/19 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги Фермерського господарства «Альбатрос», с.Солончаки Очаківського району Миколаївської області задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 року у справі № 915/1690/19, справу призначено до судового розгляду 16.12.2019 року.

12.12.2019 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області надійшла заява, в якій скаржник зазначив, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу за відсутності представника скаржника. Судовою колегією заяву було розглянуто та задоволено.

13.12.2019 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, м. Миколаїв надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд апеляційну скаргу Фермерського господарства «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 року у справі № 915/1690/19 - без змін. Судовою колегією відзив було долучено до матеріалів справи.

В судове засідання представники учасників справи не з`явились, будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не надали, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про вручення ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття та призначення справи до розгляду.

Разом з тим, дослідивши обставини справи, предмет та підстави позову, оскаржуване рішення суду першої інстанції та підстави його оскарження, судова колегія дійшла висновку про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із позовом в даній справі, позивач посилався на те, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого на підставі рішення Виконкому Кам`янської сільської ради народних депутатів Очаківського району Миколаївської області від 18.05.1993 № 3, було надано земельну ділянку площею 50 га у постійне користування, після чого ОСОБА_2 було створено Фермерське Господарство «Альбатрос». У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 право постійного користування земельною ділянкою не припинилось, а перейшло до вищезазначеного фермерського господарства. Проте, в порушення вимог законодавства, відповідачем оскаржуваним у справі наказом було припинено право постійного користування земельною ділянкою, чим порушено права позивача, у зв`язку із чим останній звернувся до суду із позовом.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що після створення фізичною особою, якій на підставі Державного акту надано в постійне користування земельну ділянку, фермерського господарства, такому фермерському господарству переходили лише обов`язки землекористувача земельної ділянки, а не його права, тобто, позивач вправі був здійснювати лише право користування земельною ділянкою, яка була надана його засновнику гр. ОСОБА_2 з метою ведення селянського (фермерського) господарства, при цьому право постійного користування до позивача від засновника, голови господарства гр. ОСОБА_2 не перейшло. При цьому, оскільки спірна земельна ділянка загальною площею 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства належала гр. ОСОБА_2 на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування, таке право користування припинилось зі смертю особи, якій належало це право - ОСОБА_2 , з огляду на що, помилковим є висновок позивача про те, що оскаржуваним наказом відповідача припинено право постійного користування позивача (фермерського господарства як юридичної особи), оскільки: по-перше, право постійного користування припинилось у зв`язку зі смертю особи; по-друге, право постійного користування не переходило до позивача (юридичної особи).

Підставою оскарження рішення суду першої інстанції в даному випадку є те, що відповідно до законодавства, яке діяло на час створення позивача, необхідною умовою набуття останнім статусу юридичної особи було отримання у користування земельної ділянки, голова фермерського господарства з метою набуття та реалізацією фермерським господарством своїх прав, в тому числі, прав на користування земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності відповідно до законодавства, здійснив дії щодо отримання у користування фермерським господарством земельної ділянки та оформлення прав на неї. Тобто, у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна землекористувача і обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до селянського (фермерського) господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи. Саме таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року у справі №348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18).

При цьому, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , якому спірна земельна ділянка була надана на праві постійного користування згідно Державного акту на право постійного користування землею, таке право, на думку скаржника, не є таким, що припинилось. Зазначене випливає з того, що з моменту передачі земельної ділянки до створеного фермером фермерського господарства, як юридичної особи, відбулась заміна землекористувача у відносинах, щодо яких виник спір, а саме, фізична особа - фермер вибув зі спірних правовідносин землекористування, натомість, його місце у спірних правовідносин землекористування в силу вимог Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" зайняло створене фермерське господарство, як землекористувач. При цьому засновник юридичної особи та сама юридична особа, тісно пов`язані між собою тим, що є зв`язок між правосуб`єктністю, як фізичної особи та її, як засновника юридичної особи (наприклад, рішення у справах "Фурман проти Росії").

Разом з тим, під час апеляційного перегляду справи з`ясовано, що Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду ухвалою від 19.11.2019 року передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 922/989/18 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Берізка" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права постійного користування земельною ділянкою та визнання недійсним наказу.

Передаючи справу № 922/989/18 на розгляд Великої Палати Верхового Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що справа містить виключну правову проблему щодо визначення особи, якій належить право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, про що видано Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою на ім`я засновника фермерського господарства - юридичної особи, а тому, для забезпечення дотримання вимог пункту 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на обставини справи, така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Виокремлюючи виключну правову проблему у цій справі, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звернула увагу на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц, у якій Велика Палата, вирішуючи питання суб`єктної юрисдикції, виходила з того, що саме фермерське господарство, а не його засновник, на ім`я якого видано Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою, може ставити вимоги про порушення його прав як постійного землекористувача. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду послалась також на власні висновки, викладені у постановах від 13.03.2018 у справі №348/992/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 317/2520/15-ц та від 12.12.2018 року у справі №388/1103/16-ц, стосовно того, що у правовідносинах користування земельною ділянкою, наданою засновнику фермерського господарства, відбувається фактична заміна орендаря і обов`язки землекористувача переходять до фермерського господарства з дня його державної реєстрації.

Отже, розглядаючи цю справу, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вбачає виключну правову проблему, яка потребує вирішення Великою Палатою Верховного Суду і яка полягає у необхідності забезпечення єдності судової практики у вирішенні питання про визначення особи, якій належить право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, про що видано Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою на ім`я засновника фермерського господарства - юридичної особи. За висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 05.10.2016 у справі № 181/698/14-ц, від 23.11.2016 у справі № 657/731/14-ц, від 05.10.2016 у справі № 6-2329цс16, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, викладених у постановах від 18.03.2019 у справі № 472/598/16-ц, від 20.03.2019 у справі № 587/260/17, від 17.10.2018 у справі №376/2038/14-ц, право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі Державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю засновника СФГ, на ім`я якого було видано акт на право постійного користування земельною ділянкою. Разом з тим позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц, дозволяє дійти висновку, що у правовідносинах постійного користування земельною ділянкою, наданою засновнику фермерського господарства, відбувається фактична заміна користувача і обов`язки землекористувача переходять до фермерського господарства з дня його державної реєстрації.

Ухвалою від 04.12.2019 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 922/989/18.

Враховуючи, що правовідносини у справі № 915/1690/19 і у справі № 922/989/18 стосуються вирішення питання про визначення особи, якій належить право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, про що видано Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою на ім`я засновника фермерського господарства - юридичної особи та наявності або відсутності підстав для визнання недійсним наказу про припинення права постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарсього призначення, суд вважає такі правовідносини в цих справах подібними.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, та з огляду на те, що правовідносини у даній справі та справі № 922/989/18 є подібними, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення з власної ініціативи провадження у справі № 915/1690/19 за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 року, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/989/18.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. 234, 269, 270, 273, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 915/1690/19 за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Альбатрос», с. Солончаки Очаківського району Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 року до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/989/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в порядку та строки, встановленими ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош