ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 справа № 914/1870/19

За позовом: Фізичної особи-підприємця Щур Івана Михайловича, Львівська обл. м. Борислав

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Градобуд-Престиж", Львівська область, Сколівський район, смт. Верхнє Синьовидне

про: стягнення боргу за надані послуги в розмірі 80 387,76 грн

Суддя У.І.Ділай

Секретар М.Я.Куць

За участі представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Пинів Є.М. - виконавчий директор, наказ №28 від 01.04.2019

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Фізичної особи-підприємця Щур Івана Михайловича до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Градобуд-Престиж", про стягнення боргу за надані послуги в розмірі 80 387,76 грн.

Ухвалою суду від 16.09.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Щур Івана Михайловича №б/н від 31.08.2019 залишено без руху.

30.09.2019 за вх.№40119/19 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 07.11.2019.

Ухвалою суду від 07.11.2019 судове засідання відкладено на 28.11.2019.

Позивач в судове засідання 09.12.2019 явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.12.2019 проти позовних вимог не заперечив, просив відкласти розгляд справи, надавши можливості для примирення сторін.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 07.10.2019. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

01 грудня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг №39, відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов`язався надавати послуги відповідачу щодо перевезення вантажу, а також надавати механізми та транспортні засоби для виконання робіт на об`єктах відповідача та інші транспортні послуги по перевезенню вантажів згідно замовлень відповідача, а ТзОВ «Градобуд-Престиж» підтвердити фактично надані послуги та оплатити їх вартість згідно виставлених рахунків та підписаних актів виконаних робіт.

Вартість послуг визначається кількістю фактично відпрацьованих машино-годин та вартістю однієї машино-години використаного замовником механізму або транспортного засобу і погоджується сторонами на момент виникнення послуги, що відображено у рахунку та акті виконаних робіт (п. 2.1 договору).

У п. 2.4 договору про надання послуг №39 від 01.12.2016 сторони погодили, що оплату за надані позивачем послуги відповідач здійснює щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача на протязі 5 днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт.

04 січня 2017 року позивачем було надано послуги, що підтверджується долученими до матеріалів справи копією рахунку-фактури №СФ-0000002 та копією акту № ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт, підписаним сторонами спору та скріпленим печатками підприємств.

Крім того, 01 грудня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір №40, відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність замовника матеріали, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити вартість ТМЦ в порядку та на умовах, визначених цим договором.

У п. 4.3 договору №40 від 01.12.2016 сторони погодили, що оплату за ТМЦ відповідач здійснює шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача на протязі 5 днів з моменту отримання рахунку-фактури на ТМЦ.

04 січня 2017 року позивачем було передано відповідачу матеріали, що підтверджується долученими до матеріалів справи копією рахунку-фактури №СФ-0000001 та копією видаткової накладної № ОУ-0000001, підписаною сторонами спору та скріпленою печатками підприємств.

Відповідач частково оплатив вартість отриманого за зобов`язаннями спірних договорів в розмірі 13000,00 грн, однак заборгованість в сумі 53360,00 грн відповідачем не оплачена.

В порядку досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу 03.09.2018 вимогу про сплату заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов`язань щодо своєчасної сплати отриманого за спірними правочинами. Відтак, ФОП Щур І.М. подав до Господарського суду Львівської області позовну заяву про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 53360,00 грн основного боргу.

Крім того, керуючись п. 5.3 договору позивач нарахував 8584,38грн пені, а також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував 15237,39грн інфляційних втрат та 3205,00грн 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір про надання послуг №39 від 01.12.2016 та договір №40 від 01.12.2016, у зв`язку із чим набули взаємних прав і обов`язків.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач свої зобов`язання за спірними договорами виконав повністю, що підтверджується копією акту здачі-прийняття робіт та копією видаткової накладної, долучених до матеріалів справи.

Представник відповідач про дійсність виконання позивачем своїх зобов`язань та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за спірними договорами на загальну суму 53360,00 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивач просить правомірно стягнути з відповідача 15237,39грн інфляційних втрат та 3205,00грн 3% річних.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 8584,38грн пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.3. договору, у випадку порушення термінів оплати передбачених договором, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач провів нарахування пені за період з 05.12.2017 до 05.06.2018, що є порушенням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки, заборгованість за надані послуги утворилась з січня 2017 року, відтак, нарахування слід було проводити з 10.01.2017 та припинити 10.07.2017. За вказаних обставин в задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити повністю.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір покладається на останнього пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Градобуд-Престиж" (82613, Львівська область, Сколівський район, смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 45, ідентифікаційний код 38557864) на користь Фізичної особи-підприємця Щур Івана Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 53360,00 грн основного боргу, 15237,39грн інфляційних втрат, 3205,00грн 3% річних та 1715,84грн судового збору.

3.В частині стягнення 8584,38грн пені відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 13.12.2019.

Суддя Ділай У.І.