ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019м. ДніпроСправа № 904/5045/19
За позовом Селянського (фермерського) господарства "Колос", с. Нове, Лозівський район Харківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 594 163,46 грн.

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Солом`яний С.С.

Представники:

Від позивача: Чайковська А.В., ордер серія ХВ № 1911 від 10.09.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2109 від 12.07.2017, адвокат

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

Селянське (фермерське) господарства "Колос" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому з урахуванням уточнень (вх.№55794/13 від 03.12.2019) просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" заборгованість за договором купівлі-продажу від 18.02.20198 №734 у розмірі 537 005,53 грн., пеню в розмірі 52 523,50 грн. та 3 % річних у розмірі 4 634,43 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу від 18.02.20198 №734 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2019.

У судовому засіданні 18.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору купівлі-продажу, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок розрахунків, наявність часткових оплат, наявність заборгованості покупця, періоди прострочення виконання зобов`язань.

Так, судом встановлено, що 18 лютого 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" (покупець) та Селянським (фермерським) господарством "Колос" (продавець) укладено договір купівлі-продажу №734, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця соняшник 2018 (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 1.2 договору продавець гарантує, що товар, що є предметом договору, є власністю продавця, нікому не відчужений, не знаходиться у заставі, в тому числі в податковій, не є предметом судових спорів, не перебуває під забороною (арештом), треті особи не мають прав на товар.

У відповідності з п. 2.1 договору товар повинен відповідати наступним вимогам (базові показники):

- натура не менше 380,00 грам;

- вологість не більше 8,00%;

- сміттєва домішка не більше 3,00%;

- інші показники якості товару згідно ДСТУ 7011:2009 Національний стандарт України, Соняшник.

Якість товару, що поставляється, не повинна перевищувати наступні обмежувальні показники (п.2.2 договору):

- вологість не більше 8,5%;

- сміттєва домішка не більше 5,5%;

- кислотне число не більше 2 мг КОН;

- зараженість шкідниками не допускається;

- олійність не менше 46% .

Відповідно до п.3.4 договору загальна сума договору складає 1 055 000,40 грн., у тому числі ПДВ 175 833,40 грн.

22.02.2019 сторонами укладено додаткову угоду до договору, згідно з п. 1 якої ціна за 1 тонну товару, поставленого 22.02.2019, за даною угодою, складає 10 457,47 грн. з ПДВ. Загальна вартість товару з ПДВ складає 335 057,40 грн. Дана ціна встановлена сторонами для партії товару вказаної у цій угоді (п.2 додаткової угоди від 22.02.2019).

Згідно з п. 4.1 договору продавець зобов`язаний забезпечити доставку товару найнятим ним перевізником або доставити товар власними силами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солома" (вул. Нова, 50а, м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, базис поставки DAP-згідно Інкотермс 2000) у термін до 23 лютого 2019 року включно.

Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем після здійснення в місці призначення перевірки відповідності якості і кількості переданого товару, вимогам даного договору, і підписання видаткової накладної представниками сторін. Результати визначення кількості (ваги) товару представником ТОВ "Солома" є остаточними. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання в місці призначення акта прийому-передачі товару (перевірки якості і кількості) та/або видаткової накладної (п.п.4.2, 4.3 договору).

У пункті 5.1 договору (в редакції додаткової угоди від 18.02.2019) сторонами обумовлено, що розрахунки за товар, який передається за даним договором проводиться покупцем у національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Оплата остаточної загальної вартості товару здійснюється у строк до 31 липня 2019 року.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 30 серпня 2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань за цим договором (п. 8.1 договору).

На виконання умов договору у підтвердження поставки товару позивачем надано накладну №1 від 22.02.2019 про поставку насіння соняшника у кількості 33,360 тон на суму 351 948,13 грн. (а.с.25), накладну №2 від 22.02.2019 про поставку насіння соняшника у кількості 32 040 тон на суму 335 057,40 грн. (а.с.26); товарно-транспортну накладну №22/1 від 22.02.2019 (а.с.27), товарно-транспортну накладну №22 від 22.02.2019 (а.с.28).

Відповідачем товар оплачений лише частково у розмірі 150 000,00 грн., про що свідчать платіжні доручення №9171 від 26.09.2019 на суму 50 000,00 грн., №9318 від 04.10.2019 на суму 50 000,00 грн., №9738 від 29.10.2019 на суму 50 000,000 грн. (а.с.34, 35, 49).

Позивач зазначає, що відповідачем у повному обсязі не виконано свої договірні зобов`язання з оплати товару, у зв`язку з чим з у нього виникла заборгованість у розмірі 537 005,53 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору з урахуванням додаткової угоди, строк оплати поставленого товару є таким, що настав 31.07.2019.

Доказів оплати заборгованості покупець не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, підписаним обома сторонами (а.с.49).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 підписання відповідачем актів звірки взаємних розрахунків за відповідними договорами поставок є вчиненням відповідачем (боржником) дій, що свідчать про визнання ним свого боргу.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За викладеного надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 537 005,53 грн. є достатніми для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача залишкової частини заборгованості за поставлений товар у розмірі 537 005,53 грн. за договором.

Крім основного боргу, позивач заявив до стягнення пеню у розмірі 52 523,50 грн. за період з 01.08.2019 по 13.11.2019 та 3 % річних у розмірі 4 634,43 грн. за період з 01.08.2019 по 13.11.2019.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі прострочення оплати товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за порушення строку оплати товару у розмірі 52 523,50 грн. за період з 01.08.2019 по 13.11.2019.

Перевіркою правильності нарахування пені судом встановлено допущення позивачем арифметичної помилки (не враховано зменшення розміру облікової ставки НБУ з 06.09.2019), у зв`язку з чим вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 51 508,34 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4 634,43 грн. за період з 01.08.2019 по 13.11.2019.

При перевірці правильності розрахунку 3% річних судом помилок не виявлено, тому вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 593 148,30 грн., з яких 537 005,53 грн. основний борг, 51 508,34 грн. пеня, 4 634,43 грн. 3% річних.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 400,00 грн.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом вищенаведених норм ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

При цьому, відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами статті 129 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Врахувавши вказане та надані позивачем докази, зокрема договір про надання правової допомоги від 09.09.2019, укладений між Адвокатським об`єднанням "Борзих та партнери" та позивачем, предметом якого є надання правової допомоги клієнту, ордеру серія ХВ №1911 від 10.09.2019, протоколу узгодження договірної ціни до договору про надання правової допомоги від 09.09.2019, акту надання послуг від 23.10.2019, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням "Борзих та партнери" надано наступні послуги: укладення абонентського договору на 1 рік 3000,00 грн., вивчення матеріалів справи 1500,00 грн., підготовка претензії 2700,00 грн. та підготовка позовної заяви 3200,00 грн.

Селянським (фермерським) господарством "Колос" сплачено на користь Адвокатського об`єднання "Борзих та партнери" 10 400,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №232 від 09.09.2019 на суму 7 200,00 грн. та №276 від 19.10.2019 на суму 3200,00 грн.

Суд звертає увагу, що послуга з укладення абонентського договору на 1 рік, вартістю 3000,00 грн. не входить до складу послуг, наданих адвокатом під час розгляду даної справи. Даний договір діє протягом року, а відтак позивач на підставі даного договору може і в подальшому скористатися правовою допомогою.

Проаналізувавши складність дій, вчинених адвокатом протягом розгляду справи (підготовка позову, підготовка претензії), врахувавши умови договору про надання правової допомоги, дійшов висновку про те, що адекватним розміром вартості адвокатських послуг з 7 400,00 грн. (10 400,00 - 3 000,00 грн. (за укладення абонентського договору)).

Витрати на оплату правової допомоги покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 7 387,36 грн.

При розподілі витрат на правову допомогу судом враховано правову позицію викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 8 897,22 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Позивачем подано заяву (вх.№55794/13 від 03.12.2019), у якій зменшено розмір позовних вимог. Станом на день прийняття рішення у справі клопотання про повернення судового збору у зв`язку із зменшенням позовних вимог позивачем не подано, однак, останній не позбавлений права подати таке клопотання після прийняття рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Селянського (фермерського) господарства "Колос" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 1-А, оф. 702, ідентифікаційний код 36161054) на користь Селянського (фермерського) господарства "Колос" (64661, Харківська область, Созівський район, селище Нове, вул. Миру, буд.14, ідентифікаційний код 22668603) заборгованість у розмірі 537 005,53 грн., пеню у розмірі 51 508,34 грн., 3% річних у розмірі 4 634,43 грн., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 8897,22 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 387,36 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.12.2019

Суддя О.М. Крижний