ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.19 р. Справа № 917/1699/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської О.О., при секретарі судового засіданні Кобець Н.С., розглянувши справу № 917/1699/19

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС-2500" (36038, м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 100, )

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В"ячеслава Чорновола, буд. 22-А, )

про стягнення 111 260,00 грн.,

За участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Глазкова С.О., довіреність № 01-11/116-2 від 27.08.2019р.

В судовому засіданні 05.12.2019р. суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив, що повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС-2500" (позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області із позовною заявою (вх. № 1963/19 від 30.09.2019р.) до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач) про стягнення 111 260,00 грн., з яких: сума основного боргу за Договором № 1344 на спеціалізовану постову охорону об"єкта від 02.01.2019р. - 104 816,16, грн., 3% річних - 343,84 грн., витрати на правову допомогу - 6 100, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.10.2019р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1699/19. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання призначено на 05.11.2019р.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.11.2019р. розгляд справи відкладено на 05.12.219р.

Від позивача у справі надійшли :

- клопотання (вх. № 12596 від 15.11.2019р.) про залучення до матеріалів справи оригіналу квитанції № 16 від 12.11.2019р. на суму 6 100,00грн.;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Бехтер Л.В. згідно Договору № 49 від 01.04.2019р. (вх. № 12639 від 18.11.2019р.);

- додаткові пояснення на ухвалу від 07.10.2019р. по справі № 917/1699/19 (вх. № 12638 від 18.11.2019р.).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 13423 від 04.12.2019р.).

Зазначені документи залучено судом до матеріалів справи.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення - копії ухвали суду від 05.11.2019р.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В зв`язку з тим, що матеріали справи містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін, а неявка позивача в судове засідання, повідомленого належним чином про дату, час і місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг з охорони, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яка станом на дату звернення позивача з позовом не погашена.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 13423 від 04.12.2019р.) позовні вимоги визнає частково з підстав, викладених у відзиві. Зокрема зазначає, що акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) за серпень 2019р. був направлений позивачем на адресу відповідача несвоєчасно, з порушенням п. 2.7. Договору № 1344 на спеціалізовану постову охорону об`єкта від 02.01.2019р. Також у відзиві на позов відповідач заперечує наявність у адвоката Бехтер Л.В. повноважень на представлення інтересів позивача в господарському суду Полтавської області, вказуючи на те, що згідно п. 1.3. Договору № 49 про надання правової допомоги від 01.04.2019р., укладеного між позивачем та адвокатом Бехтер Л.В., адвокат має право представляти інтереси ТОВ "Антарес-2500" в господарському суді Дніпропетровської області. На підставі вищевикладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви в частині стягнення основного боргу в сумі 28 000,00грн. та витрат на правову допомогу в сумі 6 100,00грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково за мотивами викладеними у відзиві на позов. При цьому, факт надання позивачем послуг з охорони представник відповідача не заперечує, зауважень щодо якості та повноти наданих послуг не заявив. Усно зазначив, що акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) за серпень 2019р. був отриманий відповідачем 24.09.2019р. разом з актом здачі - прийняття робіт ( надання послуг) за вересень 2019р., що як вказує, свідчить про порушення позивачем строку направлення на адресу відповідача акту здачі - прийняття робіт за серпень 2019р., визначеного умовами Договору.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України , рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Антарес-2500" (позивач, за умовами договору - виконавець) та Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач, за умовами договору - замовник) укладено Договір № 1344 на спеціалізовану постову охорону об`єкта з додатками (а.с.16-19) (далі - Договір).

Умовами зазначеного Договору сторони узгодили, зокрема, наступне:

- замовник передає, а виконавець приймає під спеціалізовану постову охорону приміщення та інше майно визначене в Додатку № 1 до даного Договору (Дислокація) і належить замовнику на праві власності або оренди (надалі - Об`єкт) за адресою: м. Полтава, вул. Куйбашева, 22а (адміністративна будівля та гаражі), виконавець приймає об`єкт під охорону та зобов`язується надавати замовнику послуги, пов`язані з особистою безпекою за кодом ДК 016:2010-80.10.1, а замовник зобов`язується приймати надані послуги та оплачувати їх (п.1.1. Договору);

- виконавець надає замовнику послуги, а замовник сплачує за надані послуги вартістю, яка зазначена у Додатку № 2 - Умови розрахунку оплати за послуги Виконавця, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною. Вартість послуг виконавця згідно Додатку № 2. Ціни на послуги встановлюються в національній валюті України (п.п. 2.1., 2.2., 2.3 Договору);

- оплата за охорону здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця грошових коштів, не пізніше 25 числа поточного місяця за місяць, на підставі виставлених виконавцем актів виконаних робіт та рахунків (п.2.5. Договору);

- охоронні послуги надані виконавцем за місяць вважаються виконаними і прийнятими замовником, якщо останній на протязі місяця не пред`явив мотивовану письмову претензію виконавцю по якості наданих послуг. Охоронні послуги вважаються виконаними за умови складання сторонами та підписання акту виконаних робіт (п. 2.6. Договору);

- до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники Акта приймання наданих послуг, який останній зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати і один примірник підписаного Акта повернути виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник зобов`язаний в той же строк у письмовій формі, надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення (п. 2.7. Договору);

- за умови неповернення замовником підписаного Акта приймання наданих послуг чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, в строк, визначений п.2.. даного Договору, вважається, що послуги у такому місяці надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень (п. 2.8. Договору);

- у разі затримки оплати наданих послуг замовником, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми наданих послуг за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості за надані послуги, а замовник зобов"язаний її розглянути (про що письмово повідомити виконавця) та перерахувати суму виниклої заборгованості і нарахованої пені (п. 3.1.4. Договору).

Згідно Додатку №1 до договору №1344 від 02.01.2019р. позивач мав забезпечити охороною об`єкта відповідача шляхом виставлення 1 (одного) цілодобового поста охорони за адресою м. Полтава, вул. Куйбишева, 22а (адміністративна будівля та гараж).

Згідно Додатку №2 до Договору №1344 від 02.01.2019р. вартість охорони за місяць становила 28 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1. Договору, Договір послуг з охорони набирає чинності з 02.01.2019р. та діє до 31.12.2019р. включно. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії Договору жодна з сторін не повідомила іншу сторону про припинення дії Договору по закінченню його терміну або про його переукладання, Договір залишається в силі на колишніх умовах на невизначений термін.

Сторони дійшли згоди, що даний Договір поширює свою дію на відносини, що виникли між ними починаючи з 01.01.2019р. на підставі ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договору за період з 01.01.2019р. по 19.09.2019р. ним надано відповідачу послуги на загальну суму 241 492,16грн., на підтвердження чого позивач надав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2019р. № А-00000104, від 28.02.2019р., № А- 00000122, від 31.03.2019р. № А-00000265, від 30.04.2019р. № А-0000414, від 31.05.2019р. № 00000532, від 30.06.2019р. № А-00000651, від 31.07.2019р. від № А-00000759, від 31.08.2019р. № А-00001062, від 19.09.2019р. № А-00001101 (а.с. 22-25, 30, 32).

З представлених документів вбачається, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), окрім актів від 31.08.2019р. № А-00001062, від 19.09.2019р. № А-00001101, підписані сторонами та скріплені їх печатками. Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2019р. № А-00001062, від 19.09.2019р. № А-00001101 відповідачем не підписано.

Як вказує позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих за Договором послуг здійснив частково в сумі 139 076,00грн. і за ним рахується неоплачена заборгованість в сумі 104 816,16 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви виписками по рахунку (а.с. 33-36), платіжними дорученнями № 34 від 31.07.2019р. на суму 20 000,00грн.№ 35 від 31.07.2019р. на суму 7 200,00грн.(а.с. 42, 43).

Позивачем направлялися на адресу відповідача претензії про погашення існуючої заборгованості по Договору, які залишені відповідачем без виконання (а.с. 37-44, 48-49).

За даними позивача на момент подання позову до суду відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих за договором послуг не виконав, заборгованість останнього складає 104 816,16 грн.

Позивач зазначає, що послуги за Договором № 1344 на спеціалізовану постову охорону об`єкта від 02.01.2019р. з 20.09.2019р. позивачем не надаються.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 105 160,00грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами Договору №1344 на спеціалізовану постову охорону об`єкта від 02.01.2019р. у тому числі 104 816,16 грн. - основний борг та 343,84грн. - 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно за приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №1344 на спеціалізовану постову охорону об`єкта від 02.01.2019р. позивач надав обумовлені цим Договором послуги на загальну суму 241 492,16грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2019р. № А-00000104, від 28.02.2019р., № А- 00000122, від 31.03.2019р. № А-00000265, від 30.04.2019р. № А-0000414, від 31.05.2019р. № 00000532, від 30.06.2019р. № А-00000651, від 31.07.2019р. від № А-00000759, від 31.08.2019р. № А-00001062, від 19.09.2019р. № А-00001101 (а.с. 22-25, 30, 32).

При цьому судом встановлено, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2019р. № А-00000104, від 28.02.2019р., № А- 00000122, від 31.03.2019р. № А-00000265, від 30.04.2019р. № А-0000414, від 31.05.2019р. № 00000532, від 30.06.2019р. № А-00000651, від 31.07.2019р. від № А-00000759 підписані сторонами та скріплені їх печатками. А отже, у відповідача виникло зобов"язання щодо оплати наданих позивачем послуг за вказаними актами.

Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2019р. № А-00001062, від 19.09.2019р. № А-00001101 відповідачем не підписано.

Представник відповідача в судовому засіданні факт отримання послуг від позивача не заперечує, зауважень щодо якості та повноти наданих послуг не заявив. Усно зазначив, що акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) за серпень 2019р. був отриманий відповідачем 24.09.2019р. разом з актом здачі - прийняття робіт ( надання послуг) за вересень 2019р., що як вказуєвідповідач, свідчить про порушення позивачем строку направлення на адресу відповідача акту здачі - прийняття робіт за серпень 2019р., визначеного умовами Договору.

У відповідності до п. 2.7. та п. 2.8. Договору до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники Акта приймання наданих послуг, який останній зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати і один примірник підписаного Акта повернути виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник зобов`язаний в той же строк у письмовій формі, надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення. За умови неповернення замовником підписаного Акта приймання наданих послуг чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, в строк, визначений п.2.6. даного Договору, вважається, що послуги у такому місяці надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень.

Вмотивованої відмови від підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2019р. № А-00001062, від 19.09.2019р. № А-00001101 матеріали справи не містять, а отже у відповідності до п. п. 2.7. та п. 2.8. Договору зазначені акти вважаються підписаними, а послуги - прийнятими.

В п. 2.5 Договору сторони узгодили, що оплата за охорону здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця грошових коштів, не пізніше 25 числа поточного місяця за місяць, на підставі виставлених виконавцем актів виконаних робіт та рахунків.

Відповідач в порушення договірних зобов"язань оплату наданих позивачем послуг здійснив частково в сумі 139 076,00грн. і за ним рахується заборгованість в сумі 104 816,16 грн., що підтверджується виписками по рахунку (а.с. 33-36), платіжними дорученнями № 34 від 31.07.2019р. на суму 20 000,00грн.№ 35 від 31.07.2019р. на суму 7 200,00грн.(а.с. 42, 43). Дана обставина відповідачем не спростована.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 104 816,16 грн. основного боргу за надані послуги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 343,84 грн. 3% річних (розрахунок - а.с. 13-14).

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача щодо неналежної оплати наданих позивачем послуг є порушенням умов Договору №1344 на спеціалізовану постову охорону об`єкта від 02.01.2019р., що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

Суд здійснив перевірку розміру заявлених вимог про стягнення 3% річних , обрахованих позивачем станом на 26.09.2019 р. ( розрахунок - а.с. 13-14), з урахуванням моменту виникнення зобов`язань щодо оплати послуг щомісячно та в межах визначених позивачем періодів нарахування та встановив, що стягненню підлягає сума 3% річних в розмірі 329,09 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних позов задоволенню не підлягає.

Перевірка правильності розрахунку 3% річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон" (розрахунок залучено судом до матеріалів справи).

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 104 816,16грн. основного боргу та 329,09грн. 3% річних підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6 100,00грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач у відзиві на позов заперечує щодо стягнення 6 100,00 грн. витрат на правову допомогу, заперечує наявність у адвоката Бехтер Л.В. повноважень на представлення інтересів позивача в господарському суду Полтавської області, вказуючи на те, що згідно п. 1.3. Договору № 49 про надання правової допомоги від 01.04.2019р., укладеного між позивачем та адвокатом Бехтер Л.В., адвокат має право представляти інтереси ТОВ "Антарес-2500" в господарському суді Дніпропетровської області. На підставі вищевикладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 6 100,00грн.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частин 1 - 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги .

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження отримання професійної правової допомоги позивач надав Договір №49 про надання правової допомоги , укладений 01.04.2019 р. між позивачем та адвокатом Бехтер Л.В., акт виконаних робіт №1 від 12.11.2019р. До договору №49 про надання правової допомоги від 01.04.2019 р., детальний опис робіт, ордер на надання правової допомоги №163023 від 25.09.2019р. у Господарському суді Полтавської області , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію №16 від 12.11.2019 на суму 6100,00 грн.

Факт надання послуг по даній справі підтверджується наданим в матеріали справи актом виконаних робіт №1 від 12.11.2019 р. до Договору №49 про надання правової допомоги від 01.04.2019 р. на суму 6100,00 грн. Також матеріалами справи підтверджується, що позивач по договору про надання правової допомоги №49 від 01.04.2019 р. сплатив адвокату Бехтер Л.В. 6100,00 грн.

Заперечення відповідача щодо відсутності у адвоката Бехтер Л.В. повноважень на представлення інтересів позивача в господарському суду Полтавської області, спростовуються матеріалами справи, зокрема, ордером на надання правової допомоги №163023 від 25.09.2019р. у Господарському суді Полтавської області та Договором № 49 про надання правової допомоги від 01.04.2019р., укладеного між позивачем - ТОВ "АНТАРЕС-2500" та адвокатом Бехтер Л.В., в абз. 2 п. 1.3. якого сторони узгодили, що адвокат , зокрема, надає клієнту (позивачу) консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними та юридичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у господарських справах, користується усіма правами та обов"язками наданими Господарським процесуальним кодексом України як сторони у судовому процесі.

Оскільки позовні вимоги задоволені судом частково, то витрати на правову допомогу адвоката на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в сумі 6 099,14грн.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача також пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В"ячеслава Чорновола, буд. 22-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТАРЕС-2500" (36038, м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 100, ) 104 816,16грн. основного боргу, 329,09грн. 3% річних, 6 099,14грн. витрат на правову допомогу, 1 920,73 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 16.12.2019р.

Суддя О.О. Ореховська