ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/21840/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-Фактор" Радзивіл І. О.

Національного банку України Гончара В. М.

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Регіон" Потапчук Н. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-ФАКТОР"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019

у складі колегії суддів: Пантелієнка В. О. (головуючого), Верховця А. А., Доманської М. Л.

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019

у складі судді Пасько М. В.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-ФАКТОР"

до Товарної біржі "Київська Універсальна", Приватного акціонерного товариства "СЕНІКО"

за участю Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "РЕГІОН"

про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/21840/14

у справі за заявою Приватного акціонерного товариства "СЕНІКО"

про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та підстави наведених вимог

1. У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-ФАКТОР" (далі також - ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР") звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного Товарною біржою "Київська Універсальна" 10.12.2018, з продажу цілісного майнового комплексу Приватного акціонерного товариства "СЕНІКО" (далі - ПрАТ "СЕНІКО") у межах справи № 910/21840/14.

2. Посилаючись на статті 64-66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" позивач стверджував, що аукціон з продажу майна банкрута відбувся з порушеннями, а саме ліцитатор аукціону приймав пропозиції від декількох учасників аукціону одночасно, що зробило неможливим визначення переможця.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2014 порушено провадження у справі № 910/21840/14 про банкрутство ПрАТ "СЕНІКО" .

4. Постановою Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 ПрАТ "СЕНІКО" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

5. З метою реалізації майна боржника у ліквідаційній процедурі 10.12.2018 проведено аукціон з продажу нерухомого майна ПрАТ "СЕНІКО" (лот № 1).

6. Відповідно до оголошених умов аукціону, покупці не були позбавлені права оголосити свою ціну, яка відрізняється від ціни, оголошеної ліцитатором. Кожен учасник підтвердив, що ознайомлений з квитками учасників та правилами і умовами проведення аукціону.

7. Початкова вартість лоту № 1 склала 10 165 280,00 грн, що підтверджується оголошенням про проведення аукціону на сайті ВГСУ за № 55392 та протоколом № 01-04/80 про проведення аукціону від 10.12.2018 (надалі - "Протокол").

8. Під час проведення аукціону, після оголошення ліцитатором початкової вартості лоту № 1 бажаючих укласти договір не виявилось.

9. Надалі ліцитатор оголошував знижену на крок аукціону вартість лоту № 1 доки не виявились бажаючі придбати це майно.

10. Коли вартість лоту № 1 була оголошена у розмірі 5 997 515,20 грн учасник № 1 та позивач (учасник № 3) виявили бажання укласти договір.

11. Після отримання пропозицій укласти договір від двох учасників аукціону, ліцитатором оголошено вартість лоту № 1, підвищену на один крок аукціону, що складав 1 % від початкової вартості лоту.

12. Покроково ліцитатор підняв вартість лоту до 7 827 265,60 грн, за яку двоє учасників (позивач та учасник № 1) виявляли намір придбати майно.

13. Проте, після наступного підняття вартості лоту № 1 на один крок, до ціни 7 928 918,40 грн, бажаючих укласти договір не виявилось.

14. У подальшому ліцитатор почав зменшувати вартість лоту на крок аукціону до повторного волевиявлення учасників придбати майно.

15. Під час покрокового зменшення вартості лоту, на ціні в 6 099 168,00 грн два учасники аукціону (учасник № 1 та позивач) знову виявили бажання укласти договір і надалі вартість лоту № 1 збільшувалась ліцитатором на один крок до моменту, поки не залишився один бажаючий придбати майно за оголошеною вартістю.

16. Оскільки інших пропозицій від учасників не надходило, після триразового оголошення ціни, лот № 1 було продано учаснику № 1 за ціною 7 725 612,80 грн. Таким чином, переможцем аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Регіон" (далі - ТОВ "ТД "Регіон").

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

17. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2019 відмовлено ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР" в задоволенні заяви про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/21840/14.

18. Місцевий господарський суд відхилив доводи ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР" та дійшов висновків, що жодних дій, які б порушували рівність учасників аукціону чи допускали їх дискримінацію організатором аукціону здійснено не було, а аукціон який відбувся 10.12.2018 з продажу майна боржника, було проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

19. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 залишено без змін ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.04.2019, а апеляційну скаргу ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР" - без задоволення.

20. Суд апеляційної інстанції повністю погодився з висновками місцевого суду та відхилив доводи апелянта, посилаючись на дотримання принципу рівності учасників аукціону та вимог законодавства під час його проведення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

21. Не погоджуючись з вказаними вище судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов про визнання недійсними результатів аукціону з продажу активів банкрута у повному обсязі.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. 28.10.2019 ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР" звернулося через Північний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі № 910/21840/14.

23. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/21840/14 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019.

24. Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 910/21840/14 за касаційною скаргою ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР", призначено її до розгляду на 05.12.2019.

25. 03.12.2019 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ "ТД "Регіон".

26. У судове засідання 05.12.2019 з`явилися представники ТОВ "ЮК "ЮР-Фактор", Національного банку України, ТОВ "ТД "Регіон", які надали пояснення по суті справи.

27. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка учасників справи не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу (ТОВ "ЮК "ЮР-Фактор")

28. Скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права зазначаючи, зокрема, таке:

- ліцитатор порушив приписи частин 4-5 статті 64 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки прийняв пропозиції від декількох учасників одночасно та за відсутності пропозицій укласти договір вдруге почав зменшувати ціну лоту;

- внаслідок неналежних дій ліцитатора продаж майна банкрута відбувся не за найвищою ціною;

- суди попередніх інстанцій не в повному обсязі перевірили дотримання вимог законодавства під час продажу майна банкрута та укладення договору за результатами аукціону.

Доводи інших учасників справи

(ТОВ "ТД "Регіон")

29. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ТД "Регіон" заперечує доводи скаржника зазначаючи, зокрема, що під час проведення аукціону дотримано принцип змагальності та приписи статті Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

30. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу станом на 05.12.2019 не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

31. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

32. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

34. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції

35. У частині 1 статті 3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

36. Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

37. Предметом судового розгляду у цій справі є позов ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута ПрАТ "СЕНІКО" від 10.12.2018.

38. Згідно з частиною 8 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціону, в тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

39. Частиною 3 статті 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

40. Розглядаючи заяву про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута суду належить перевірити обставини його організації та проведення відповідно до положень розділів ІІІ, IV Закону про банкрутство.

41. Так, до предмету доказування у разі оскарження результатів аукціону входять з`ясування обставин дотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог Закону про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів) (статті 64-68 Закону).

42. До того ж принцип судового контролю за належним проведенням ліквідатором процедур банкрутства, зокрема, процедур продажу майна банкрута хоча і є спеціальним, однак повинен застосовуватися до спірних правовідносин з продажу майна боржника з аукціону, не порушуючи основні принципи господарського судочинства, зокрема, принцип змагальності сторін та принцип диспозитивності господарського судочинства. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15.

43. Таким чином, обсяг судового контролю щодо реалізації майна банкрута у цій справі обумовлений предметом і підставами позову про визнання результатів аукціону недійсними, а обов`язок доказування тих обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи з положень частин 1, 3, 4 статті 74 ГПК України, покладено саме на цих учасників, отже суд за загальним правилом не може виходити за межі позовних вимог, оцінювати обставини поза межами предмету доказування або збирати докази з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

44. З огляду на зазначене колегія суддів Верховного Суду відхиляє доводи скаржника про неповноту судового контролю щодо реалізації з аукціону 10.12.2018 майна ПрАТ "СЕНІКО", оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій з дотриманням принципів диспозитивності та змагальності досліджено всі обставини і докази, що визначені підставами позову, надано оцінку аргументам сторін та вмотивовано відхилено доводи позивача щодо порушення порядку проведення аукціону з продажу майна банкрута.

45. Так, підставою своїх вимог скаржник визначив порушення приписів частин 4, 5 статті 64 Закону про банкрутство внаслідок прийняття ліцитатором пропозицій від декількох учасників одночасно та покрокове зменшення ціни лоту, що було здійснено ліцитатором вдруге за відсутності пропозицій учасників укласти договір. На думку скаржника, зазначені обставини перешкодили реалізації майна банкрута за найвищою ціною.

46. Згідно зі статтею 64 Закону про банкрутство загальний порядок проведення аукціону з продажу майна банкрута передбачає, що перед початком аукціону ліцитатор інформує про умови договору, що укладається на аукціоні, суму якій повинне бути кратне перевищення наступної пропозиції над попередньою (крок аукціону), що не може перевищувати 10 відсотків початкової вартості, спосіб повідомлення про готовність укласти договір; початкову вартість. У разі якщо протягом триразового оголошення початкової вартості учасники аукціону не виявляють бажання укласти договір, ліцитатор оголошує про закінчення аукціону без виявлення переможця, якщо в оголошенні про проведення аукціону не передбачено можливості зниження початкової вартості на цьому ж аукціоні.

47. Якщо перед початком аукціону не було оголошено про інший спосіб повідомлення про готовність укласти договір (за допомогою електронних засобів, шляхом подання пропозицій виключно з голосу тощо), під час аукціону учасники повідомляють про готовність укласти договір на умовах оголошеної ліцитатором ціни, піднімаючи аукціонну картку з номером, повернутим до ліцитатора, або одночасно піднімають картку учасника аукціону і пропонують свою ціну. Якщо запропонована учасником аукціону ціна є більшою за ціну, запропоновану ліцитатором, то останній називає номер учасника і запропоновану ним ціну. Після кожного оголошення ціни слідує удар молотка ліцитатора ціни (частини 4, 5 статті 64 Закону про банкрутство).

48. Якщо протягом триразового оголошення останньої ціни не буде запропоновано вищої ціни, ліцитатор одночасно з третім ударом молотка оголошує переможцем учасника, який запропонував найвищу ціну, та пропонує йому негайно сплатити ціну або частину ціни у випадках, установлених цим Законом. Ліцитатор оголошує переможцю та іншим учасникам аукціону наслідки відмови від негайної сплати ціни (частина 6 статті 64 Закону про банкрутство).

49. Відповідно до статті 66 Закону про банкрутство, що визначає особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

50. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку (частини 4, 5 статті 66 Закону про банкрутство), тобто з можливістю підняття ціни до максимально можливої за яку погоджуються придбати об`єкт виставлений на продаж учасники аукціону.

51. За відсутності спеціального нормативно-правового акта, який конкретизував би зазначені вище положення та регламентував процедури продажу майна банкрута, оцінюючи обставини дотримання ліквідатором та організатором порядку проведення аукціону судам належить виходити із пріоритету застосування передбачених Законом про банкрутство моделей аукціонів (на підвищення/зниження ціни) для визначення одного переможця за результатами конкуренції пропозицій учасників торгів.

52. Таким чином, з огляду на відсутність в Законі вказівки на метод визначення переможця у випадку кількох однакових цінових пропозицій та критеріїв за якими може бути встановлений пріоритет однієї з таких пропозицій, визначення переможця за результатами конкуренції пропозицій учасників аукціону може бути здійснено із застосуванням сукупності процедур, передбачених статтями 64-66 Закону про банкрутство.

53. Відтак, виходячи з обставин даної справи колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відповідність застосованих під час проведення аукціону з продажу майна ПрАТ "СЕНІКО" процедур визначення переможця приписам Закону про банкрутство.

54. Доводи скаржника щодо продажу майна боржника не за найвищою ціною зазначених вище висновків не спростовують, оскільки початкову чи оціночну вартість майна боржника можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення. До того ж, як неодноразово наголошував Верховний Суд, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто ціна майна банкрута формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які ліквідатор банкрута не має жодного впливу (постанови від 12.06.2018 у справі № 905/1084/16, від 29.01.2019 у справі № 926/767-б/15).

55. Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондують положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

56. Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

57. Статтею 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

58. У постанові від 09.10.2018 у справі № 910/2062/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звернув увагу на те, що згідно з положеннями статей 2, 4, 5 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отож задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

59. Як неодноразово зазначав Верховний Суд при вирішенні спорів про визнання недійсними результатів торгів (аукціону), слід встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанови Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17)

60. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання вимог статті 63 Закону про банкрутство, учасникам аукціону з продажу майна ПрАТ "СЕНІКО" від 10.12.2018 були видані квитки учасника аукціону та усно проінформовано про умови проведення аукціону. Відповідно до оголошених умов, покупці не позбавлялися права оголосити свою ціну, яка відрізняється від ціни, оголошеної ліцитатором. Кожен учасник підтвердив, що ознайомлений із квитками учасників та правилами і умовами проведення аукціону.

61. За змістом частини 4 статті 64 Закону про банкрутство скаржник, як учасник аукціону, мав можливість реалізувати право на придбання лоту як повідомивши про готовність укласти договір на умовах оголошеної ліцитатором ціни, так і запропонувати свою, відмінну від оголошеної ліцитатором, ціну, чого позивачем під час аукціону зроблено не було.

62. Отже, твердження скаржника про те, що порядок проведення оспорюваного аукціону порушив його права Верховний Суд відхиляє як необґрунтоване та погоджується з висновкам місцевого та апеляційного господарських судів про відсутність процедурних перешкод для реалізації прав ТОВ "ЮК "ЮР-Фактор", як учасника аукціону, на придбання майна банкрута шляхом пропозиції вищої ціни лоту.

63. З огляду на наведене колегія суддів касаційної інстанції вважає, що вирішуючи спір у межах предмета і підстав заявленого позову, у сукупності оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, суди попередніх інстанцій дійшли правильного та вмотивованого висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами недодержання засад рівності учасників торгів або порушення інших вимог Закону про банкрутство при проведенні 10.12.2018 аукціону з продажу майна ПрАТ "СЕНІКО".

64. Водночас місцевим та апеляційним судами правомірно зауважено про відсутність обставин, які б підтверджували порушення права ТОВ "ЮК "ЮР-Фактор", за захистом якого воно звернулася, що може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову. Такий висновок відповідає усталеній правовій позиції викладеній, зокрема у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 921/716/17-г/17, від 12.03.2019 у справі № 921/325/17-г/13).

65. За наведеного суд касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ "ЮК "ЮР-Фактор" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ПрАТ "СЕНІКО" від 10.12.2018 правильними, вмотивованими та такими, що відповідають обставинам справи.

66. Аргументи касаційної скарги зазначених висновків місцевого та апеляційного господарських судів не спростовують та є такими, що в цілому зводяться до переоцінки обставин справи, правильна оцінка яким була надана судами попередніх інстанцій.

67. З огляду на зазначене колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що підстав для зміни або скасування оскаржуваних судових рішень місцевого та апеляційного господарських судів за результатами касаційного перегляду не встановлено.

Щодо суті касаційної скарги

68. Доводи скаржника щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

69. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

70. Відповідно статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

71. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

72. Рішення суду має прийматися у відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

73. Ураховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ТОВ "ЮК "ЮР-ФАКТОР" та про залишення без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 та ухвали Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі № 910/21840/14.

Щодо судових витрат

74. Зважаючи на висновок про залишення касаційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЮР-ФАКТОР" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі № 910/21840/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді Л. Й. Катеринчук

В. Г. Пєсков