ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.12.19 Справа № 18/1732/11

Господарський суд Полтавської області у складі судді Киричука О.А.

без виклику представників сторін

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка" на рішення, дії та державного виконавця Братчун О. О.

по справі № 18/1732/11

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка", 39610, вул. Свіштовська 3, м. Кременчук, Полтавська область, Код

про стягнення грошової компенсації вартості часток у майні товариства, з урахуванням інфляції, в розмірі 663 024 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.08.2011 року господарським судом Полтавської області по справі № 18/1732/11 прийнято рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка", 39610, вул. Свіштовська 3, м. Кременчук, Полтавська область, Код на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) грошової компенсації вартості його частки у майні товариства в сумі - 331 512 грн., 3 315,12 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка", 39610, вул. Свіштовська 3, м. Кременчук, Полтавська область, Код на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) грошової компенсації вартості його частки у майні товариства в сумі - 331 512 грн., 3 315,12 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Дане рішення постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 14 березня 2012 року залишене без змін.

На виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2011р. та рішення господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р., які набрали законної сили видано відповідні накази.

Протоколом автоматизованого розподілу для розгляду скарги у даній справі призначено суддю Киричука О.А.

Особою, уповноваженою діяти в інтересах ТОВ "Фірма Берізка" 06.12.19 року подано скаргу (вх. №63 від 10.12.2019р.) на рішення, дії та державного виконавця Братчун О. О., в якій просить суд:

- Поновити строк на подання скарги на незаконні рішення, дії та бездіяльність головного дер жавного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Братчун Оксаною Олександрівни при примусовому виконанні рі шення господарського суду Полтавської області від 18.08.2011 року у справі №18/1732/11.

- Визнати рішення господарського суду Полтавської області таким, що виконано у незаконний спосіб через навмисну бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука Братчун 0.0. по виконанню рішення у спосіб та порядку, встановлених виконавчими документами;

- Ухвалу від 29.01.2015 року господарського суду Полтавської області визнати такою, що поста новлена під впливом обману суду головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області Братчун О.О., яка не підлягає виконанню;

- Скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області Братчун О.О. від 06.02.2015 року про передачу приміщень по вул. Свіштовській,3, м. Кременчука Полтавської області у спільну сумісну власність стягувачам;

- Визнати звіт від 13.05.2014 року про оцінку приміщень по вул. Свіштовській,3 м. Кременчука, Полтавської області таким, що втратив чинність 13.11.2014 року;

- Зобов`язати начальника Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області скасувати акт від 06.02.2015 року про передачу приміщень по вул. АДРЕСА_3 , Полтавської області у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , складений голов ним державним виконавцем Автозаводського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області Братчун О.О.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 341 ГПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 341 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що заява про поновлення строку повинна містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності з посиланням на відповідні докази, які подаються господарському суду на загальних підставах). Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Так, у клопотанні про поновлення строку на подання скарги скаржник, як на підставу поважності пропущення ним процесуального строку вказує, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області, від 09.08.2018 року у справі №536/1267/18, про існування якої представник ТОВ «Фірма «Берізка» довідався 04.09.2018 року, встановлена обставина щодо того, що майно ТОВ «Фірма «Берізка» реалізовано на електронних торгах приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем. Таким чином, як зазначає скаржник, обставина щодо того, що державний виконавець Братчун О.О. навмисною бездіяльні стю та неправомірними діями зруйнувала цілісний майновий комплекс «ТОВ «Фірма «Берізка» стала йому відома 04.09.2018 року. В подальшому, 14.09.2018 року представником ТОВ «Фірма «Берізка», подана скарга до Автозаводського районного суду зі скаргою на дії та бездіяльність дер жавного виконавця Братчун О.О. та приватного виконавця Скрипника B.JI.

Як зазначає скаржник, постановою Полтавського апеляційного суду від 05.11.2019 року підтверджуються обставини щодо того, що: скарга ОСОБА_4 розглядалася рік і два місяці замість десятиденного строку; відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Автозаводського районного суду від 25.07.2019 року про відмову в задоволенні скарги надії державного та приватного від 14.09.2018 року. Скарга задоволена частково, а саме: в частині дій та бездіяльність приватного виконавця ухвала скасована, справа повернута до суду першої інстанції для продовження розгляду; в частині оскарження дій державного виконавця Братчун О.О. ухвала залишена без змін; роз`яснено, що скарга на дії державного виконавця підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З викладеною позицією скаржника суд не погоджується, оскільки приписами ст.340, 341 ГПК України визначено порядок та строк звернення сторін виконавчого провадження, які вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Визначене в ст.339 ГПК України право на оскарження дії (бездіяльність) рішення державного виконавця є небезмежним та може бути реалізовано у визначений законодавством строк, поновлення якого без поважних причин може призвести до порушення принципу правової визначеності.

З огляду на заявлені у скарзі вимоги, зокрема, щодо скасування постанови державного виконавця від 06.02.2015 року про передачу приміщень по вул. Свіштовській,3, м. Кременчука Полтавської області у спільну сумісну власність стягувачам та визнання звіту від 13.05.2014 року про оцінку приміщень по вул. Свіштовській,3 м. Кременчука, Полтавської області таким, що втратив чинність, суд виходить з того, що в поданій скарзі відсутні будь-які обґрунтування щодо поновлення строку та наявності поважних причин такого пропуску для оскарження зазначених постанови та звіту, які датовані 06.02.2015 року та 13.05.2014 року відповідно.

В цьому контексті суд критично ставиться до посилань скаржника на те, що саме з моменту ознайомлення з ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області, від 09.08.2018 року у справі №536/1267/18, скаржник дізнався про порушення свого права та виникнення у нього можливості щодо оскарження відповідних дій державного виконавця. Ані ухвала Кременчуцького районного суду Полтавської області, від 09.08.2018 року, ані постанова Полтавського апеляційного суду від 05.11.2019 року не містить посилання на обставини, які не були відомі скаржнику та вказували на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з даною скаргою з зазначеними в ній вимогами.

Суд приймає до уваги, що матеріали скарги не містять доказів звернення скаржника до органу виконання судових рішень з відповідним клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та доказів реалізації свого права, передбаченого Законом України "Про виконавче провадження" щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Суд звертає увагу скаржника на те, що він як сторона виконавчого провадження не був позбавлений можливості (права) вчинити відповідні дії та дізнатися про хід виконання виконавчого документу у даній справі, тобто скаржник не отримавши задоволення своїх вимог міг довідатись про порушення своїх прав та подати скаргу з зазначеними в ній вимогами у передбачений законом строк або у встановленому процесуальним законом порядку (з наданням суду відповідних доказів) належним чином обґрунтувати подане ним клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду з даною скаргою.

Так, скаржником у 2016 році подавалась скарга на дії та бездіяльність начальника Автозаводського ВДВС Кременчуцького Міського управління юстиції Тітової Ю.М. та головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького Міського управління юстиції Братчун О.О. з вимогою визнати незаконним акт головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Братчун О.О. від 06.02.2015 року про передачу стягувачам Каленику Г.С. та Клімовичу Д.І. у спільну сумісну власність вбудовано-прибудованого приміщення типографії на першому та третьому поверсі адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру, розташованого за адресою: вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавської області, 39610. (ухвала господарського суду Полтавської області від 09.08.2016 справа № 18/1732/11). Зазначена обставини свідчить про обізнаність скаржника щодо вчинення державним виконавцем дій стосовно передачі стягувачам зазначеного майна ще у 2016 році.

Відтак, клопотання про поновлення строку на подання скарги на незаконні рішення, дії та бездіяльність головного дер жавного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Братчун О.О. при примусовому виконанні рі шення господарського суду Полтавської області від 18.08.2011 року у справі №18/1732/11 задоволенню не підлягає як необґрунтоване.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановляння надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У п. 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз`яснено, що встановлений десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що судом без виклику сторін виноситься ухвала.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку, суд залишає дану скаргу без розгляду та повертає її матеріали скаржнику.

При цьому, суд звертає увагу, що заявлені скаржником інші вимоги, а саме: про визнання рішення господарського суду Полтавської області таким, що виконано у незаконний спосіб; про визнання ухвали від 29.01.2015 року господарського суду Полтавської області такою, що поста новлена під впливом обману не підлягають розгляду в порядку ст. 339 ГПК України, оскільки не стосуються оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 169, 170, 234, 235, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання щодо поновлення строку на подання скарги на незаконні рішення, дії та бездіяльність головного дер жавного виконавця - відмовити.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка" на рішення, дії та державного виконавця Братчун О. О. (вх. №63 від 10.12.2019р.) залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Додаток для ТОВ "Фірма Берізка": скарга і додані до неї документи.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвалу складено 12.12.2019 р.

Суддя Киричук О. А.