ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2036/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Голоденко І.О.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом: Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області (вул. Богачова, 99, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., 67654)

до відповідачів:

1) Громадської організації Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття (вул. Ушакова, буд. 5-А, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700)

2) Державного реєстратора Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Хорошуна Вадима Михайловича (вул. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю Мельниченко (вул. Перемоги, буд. 2-м, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700)

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованих будівель та споруд, -

за участю представників учасників справи:

від позивача: Гончаров В.М., Брильов О.С., Дяченко В.Ю.;

від відповідача-1: Розенбойм Ю.О.;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів 1-3 про:

- зобов`язання відповідачів-1, 3 привести земельну ділянку за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, 109-В, у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованих будівель, що складаються з: сауна літ. А, загальною площею 162,2 кв.м., житлова площа 149,8 кв.м.; будинок рибалки літ. Б, загальна площа 47,0 кв.м., житлова площа 32,2 кв.м.; будинок мисливця літ. В, загальна площа 609,5 кв.м.; будинок рибалки літ. Г, загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м.; споруда №1-2; споруда, гідрозахисна споруда №3, №3;

- зобов`язання відповідачів-1, 3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, 109-В;

- визнання незаконним та скасування рішення відповідача-2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39178175 від 12.01.2018;

- скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно №24362017 щодо реєстрації за відповідачем-1 права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, 109-В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач у заяві про зміну підстав позову (а.с. 12-25, т. 3) визначив обставини самовільного зайняття відповідачами-1, 3 спірної земельної ділянки, здійснення її забудови без дозвільної документації та реєстрації речового права відповідача-1 на спірне майно з порушенням норм законодавства України. Позивач зазначає, що поданий відповідачем-1 державний акт не може посвідчувати речове право відповідача-1 на спірну земельну ділянку, оскільки він не зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, до технічних паспортів внесені завідомо неправдиві відомості щодо будівництва об`єктів нерухомого майна у 1991 році, у відповідача-1 відсутні документи про придбання нерухомого майна, а побудувати це майно у 1991 році останній не міг, оскільки створений як юридична особа у 1999 році, спірній земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, зміна найменування відповідача-1 не відповідає наявним в матеріалах справи доказам, а передача відповідачем-1 нерухомого майна до статутного капіталу відповідача-3 відбулась з метою його приховування.

В письмових поясненнях (а.с. 91, т. 1) позивач на запит суду зазначив, що він не наполягає на залученні до участі у справі як третіх осіб Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та приватної фірми «Малахіт». Також, позивач повідомив суду, що даний позов поданий ним на захист його комунальної власності на спірну земельну ділянку, оскільки на цій земельній ділянці здійснюється незаконне будівництво.

В судовому засіданні позивач пояснив суду, що позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії заявлені ним до відповідачів-1, 3, а про скасування рішення та запису до відповідача-2.

Відповідач-1 у відзиві на позов /в редакції заяви про зміну підстав позову/ (а.с. 42-45, т. 3) проти задоволення позову заперечив, мотивуючи наступним: позивач визнавав факт видачі відповідачу-1 державного акту на право постійного користування землею, а відсутність державної реєстрації цього акту могла б свідчити виключно про порушення вимог законодавства самим позивачем; відповідач-3 є власником нерухомого майна на підставі чинних правовстановлюючих документів; корпоративні відносини між відповідачами-1, 3 не входять до предмету доказування у даній справі; підвідомчість даного спору сторонами не ставиться під сумнів.

Відповідачі-2, 3 відзив на позов суду не подали, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 22.07.2019 позовну заяву позивача було залишено без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 06.08.2019 провадження у справі було відкрито, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.08.2019.

У судовому засіданні 27.08.2019 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 02.10.2019.

17.09.2019 позивач подав до суду клопотання про залучення до матеріалів справи доказів (а.с. 110-130, т. 1), яке було протокольно 02.10.2019 задоволено судом.

Ухвалою суду від 02.10.2019 були частково задоволені клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 31-32, 106-109, т. 1) та витребувано у державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Біляївської районної державної адміністрації Одеської області документи (у паперовій або електронній формі, або сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення реєстраційних дій), що стали підставою для прийняття рішення державним реєстратором виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Хорошуном Вадимом Михайловичем, індексний номер 39178175 від 12.01.2018 12:09:00, про реєстрацію права власності Громадської організації «Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття» на об`єкт нерухомого майна: будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, буд. 109-В та складаються з: сауна літ. А, загальною площею 162,2 кв.м., житлова площа 149,8 кв.м.; будинок рибалки літ. Б, загальна площа 47,0 кв.м., житлова площа 32,2 кв.м.; будинок мисливця літ. В, загальна площа 609,5 кв.м.; будинок рибалки літ. Г, загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м.; споруда №1-2; споруда, гідрозахисна споруда №3, №3.

Ухвалою суду від 02.10.2019 було задоволено клопотання позивача (а.с. 157-158, т. 1) та залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Мельниченко» до участі у справі як співвідповідача.

Ухвалою суду від 02.10.2019 з виправленням описки ухвалою суду від 04.10.2019 було частково задоволено заяву позивача (а.с. 135-137, т. 1) та заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Мельниченко» вчиняти будь-які дії щодо відчуження об`єкту нерухомого майна: будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, буд. 109-В та складаються з: сауна літ. А, загальною площею 162,2 кв.м., житлова площа 149,8 кв.м.; будинок рибалки літ. Б, загальна площа 47,0 кв.м., житлова площа 32,2 кв.м.; будинок мисливця літ. В, загальна площа 609,5 кв.м.; будинок рибалки літ. Г, загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м.; споруда №1-2; споруда, гідрозахисна споруда №3, №3, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, а також заборонено суб`єктам у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження об`єкту нерухомого майна: будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. АДРЕСА_1 та складаються з: сауна літ. А, загальною площею 162,2 кв.м., житлова площа 149,8 кв.м.; будинок рибалки літ. Б, загальна площа 47,0 кв.м., житлова площа 32,2 кв.м.; будинок мисливця літ. В, загальна площа 609,5 кв.м.; будинок рибалки літ. Г, загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м.; споруда №1-2; споруда, гідрозахисна споруда №3, №3, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

У судовому засіданні 02.10.2019 суд протокольно ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 23.10.2019.

08.10.2019 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 217-218, т. 1), яку в судовому засіданні 01.11.2019 позивач відкликав та не заявив на розгляд суду.

15.10.2019 відповідач-1 подав до суду відзив на позов з додатками (а.с. 4-24, т.2), який був залучений судом до матеріалів справи 23.10.2019.

21.10.2019 до суду надійшли від відділу надання адміністративних послуг Біляївської РДА Одеської області витребувані ухвалою суду від 02.10.2019 документи, які були залучені судом до матеріалів справи 23.10.2019.

У судовому засіданні 23.10.2019 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 01.11.2019.

28.10.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с. 122-126, т. 2), в якій без подання заяви про зміну предмету позову, виклав позовні вимоги в іншій редакції.

31.10.2019 відповідач-1 подав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с. 137-149, т. 2), в яких останній заперечив проти прийняття судом до розгляду відповіді на відзив зі зміненим предметом позову.

31.10.2019 позивач подав до суду клопотання про призначення судової експертизи (а.с. 155-156, т. 2), у задоволенні якого суд протокольно ухвалив відмовити, вказавши мотиви у судовому засіданні 04.11.2019.

У судовому засіданні 01.11.2019 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 04.11.2019.

04.11.2019 позивач подав до суду клопотання про витребування оригіналів письмових доказів (а.с. 10-11, т. 3), яке протокольно було задоволено судом 04.11.2019.

04.11.2019 позивач подав до суду заяву про зміну підстав позову (а.с. 12-25, т. 3), остаточно визначившись з предметом і підставами позову у даній справі, вирішивши змінити підстави позову, яка була прийнята судом до розгляду 04.11.2019.

У судовому засіданні 04.11.2019 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 05.11.2019, до 06.11.2019.

06.11.2019 відповідач-1 подав до суду клопотання про залучення доказів (а.с. 56-60, 65-66, т. 3), які протокольно було задоволено судом 06.11.2019.

06.11.2019 позивач подав до суду клопотання про залучення доказів (а.с. 61-64, 67, т. 3), яке протокольно було задоволено судом 06.11.2019.

У судовому засіданні 06.11.2019 суд протокольно ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 07.11.2019.

У судовому засіданні 07.11.2019 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 25.11.2019.

22.11.2019 позивач подав до суду клопотання про призначення експертизи (а.с. 94-97, т. 3), яке суд протокольно ухвалив залишити без розгляду, вказавши мотиви у судовому засіданні 02.12.2019.

У судовому засіданні 25.11.2019 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 02.12.2019, до 05.12.2019.

У судовому засіданні 05.12.2019 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Обставини справи

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 70-73, т. 1) відповідач-1 зареєстрований як юридична особа 01.07.1999, код 22475809.

Згідно з листом Управління юстиції в Одеській області від 04.01.2001 № 06-40 (а.с. 19, т.2) 01.07.1999 Одеським обласним управлінням юстиції було зареєстровано громадську організацію Товариство мисливців та рибалок, свідоцтво про державну реєстрацію від 01.07.1999 № 311. 25.11.2001 відбулось засідання загальних зборів Товариства, на яких було прийнято рішення про прийняття статуту Товариства в новій редакції та зміни назви Товариства на Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття. 10.12.2001 статут Товариства мисливців та рибалок ХХІ століття в новій редакції був погоджений Одеським обласним управлінням юстиції. Отже, з 10.12.2001 Товариство має назву Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття.

Згідно з листом Управління юстиції в Одеській області від 11.12.2001 № 06-3955 (а.с. 66, т. 3) Одеським обласним управлінням юстиції було погоджено статут зі змінами та доповненнями Товариства мисливців та рибалок ХХІ століття, прийнятими загальними зборами 10.12.2001, протокол № 9.

Згідно з листом Управління державної реєстрації ГТУ юстиції в Одеській області від 05.11.2019 № 08.2-5665УДР (а.с. 59, т. 3) управлінням юстиції в Одеській області 01.07.1999 було зареєстровано громадську організацію «Товариство мисливців та рибалок», 10.12.2001 Одеським управлінням юстиції погоджено зміни до статуту та назви організації, а саме зміну назви з «Товариство мисливців та рибалок» на «Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття», прийняті протоколом загальних зборів громадської організації від 25.11.2001.

В матеріалах справи наявні свідоцтва про реєстрацію об`єднання громадян від 01.07.1999 № 311 на Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття (а.с. 51, т. 2) та Товариства мисливців та рибалок (а.с. 67, т. 3).

Отже, Громадська організація «Товариство мисливців та рибалок» та Громадська організація «Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття» є однією і тією ж юридичною особою. Позивач не подав суду спростовуючих дану обставину доказів, з клопотанням про витребування певних доказів щодо цього від інших осіб до суду не звертався.

Рішенням позивача від 12.07.2001 № 342-ХХІІІ «Про надання земельної ділянки Громадській організації «Товариство мисливців та рибалок» (а.с. 57, т. 1) було вирішено:

- затвердити проект відведення земельної ділянки Громадській організації «Товариство мисливців та рибалок» для розміщення «Будинку мисливців та рибалок» та надати Громадській організації «Товариство мисливців та рибалок» в постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,8 га, в т.ч. 0,8 га інших відкритих земель с. Маяки;

- видати Громадській організації «Товариство мисливців та рибалок» акт на право постійного користування землею;

- внести відповідні в земельно-облікові документи.

Рішенням виконавчого комітету позивача від 23.10.2014 № 61-2014 «Про присвоєння поштової адреси» (а.с. 68-69, т. 1) вирішено, зокрема, присвоїти поштову адресу земельній ділянці площею 0,8 га, яка знаходиться в постійному користуванні Громадської організації «Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття» на підставі державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 5 від 21.12.2001: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл.

Прийняття вказаних рішень позивачем не заперечується. Так, в письмових поясненнях (а.с. 82, т. 1) позивач повідомляє суд, що у нього наявні оригінали доказів, які долучені до позовної заяви, крім архівної копії рішення позивача від 12.07.2001 № 342-ХХІІІ «Про надання земельної ділянки Громадській організації «Товариство мисливців та рибалок», оригінал якого знаходиться в архівному відділі Біляївської РДА Одеської області.

02.08.2001 представником Державного підприємства «Одеський регіональний центр державного земельного кадастру» в присутності начальника Біляївського райвідділу земельних ресурсів, директора ГО «Товариство мисливців та рибалок», голови позивача був складений акт про встановлення в натурі меж земельної ділянки (а.с. 18, т. 2), відведеної ГО «Товариство мисливців та рибалок» рішенням позивача від 12.07.2001 № 342-ХХІІІ.

На підставі рішення позивача від 12.07.2001 № 342-ХХІІІ Громадській організації «Товариство мисливців та рибалок» був виданий за підписом голови Маяківської сільської ради народних депутатів І.С. Войцеховського з проставленням печатки позивача державний акт на право постійного користування землею від 21.12.2001 серії ОД, зареєстрований згідно з відомостями, наведеними у цьому акті, у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №5 (а.с. 16-17, т. 2). Даним актом було посвідчено право постійного користування Громадської організації «Товариство мисливців та рибалок» земельною ділянкою площею 0,8 га згідно з планом землекористування для розміщення «Будинку мисливців та рибалок».

Судом, разом з представниками позивача та відповідача-1, в судовому засіданні був оглянутий оригінал вказаного державного акту.

Згідно з поданою позивачем Книгою записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею на території Маяківської сільської ради, номер 0001 (а.с. 114-130, т. 1), під № 5 зареєстрований інший державний акт за 17.12.1995 серії ОД № 39931.

Листом від 03.05.2019 № 426-02-16 (а.с. 51, т. 1) позивач звернувся до відділу у Біляївському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській про надання інформації стосовно реєстрації в книзі записів реєстрації державних актів державного акту на право постійного користування землею серії ОД, виданого відповідачу-1 для розміщення будинку мисливців та рибалок на підставі рішення позивача від 12.07.2001 № 342-ХХІІІ, на який отримав відповідь від 08.05.2019 № 1048/105-19 (а.с. 52, т. 1), що згідно з наявними книгами реєстрації станом на 31.12.2012 відсутня інформації щодо реєстрації згаданого державного акту.

На підставі спірного рішення відповідача-2 (з відкриттям розділу), індексний номер: 39178175 від 12.01.2018, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений спірний запис № 24362017 про реєстрацію права власності відповідача-1 на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 210, за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., який складається з: сауна літ. А, загальною площею 162,2 кв.м., житлова площа 149,8 кв.м.; будинок рибалки літ. Б, загальна площа 47,0 кв.м., житлова площа 32,2 кв.м.; будинок мисливця літ. В, загальна площа 609,5 кв.м.; будинок рибалки літ. Г, загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м.; споруда №1-2; споруда, гідрозахисна споруда №3, №3. Дана обставина не оспорюється позивачем та відповідачем-1, при цьому згідно з інформацією, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 03.05.2019 щодо цього рішення та запису (а.с. 55-56, т. 1), підстава виникнення права власності на цей об`єкт вказано: рішення органу місцевого самоврядування, виписка, серія та номер: 61-2014, виданий 23.10.2014, видавник: Виконавчий комітет Маяківської с/р; державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: б/н, виданий 21.12.2001, видавник: Маяківська с/р.

На підставі рішення відповідача-2, індексний номер: 48348403 від 22.08.2019, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис № 32918924 про реєстрацію права власності ТОВ «Хозяюшка», , на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 210, за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., який складається з: сауна літ. А, загальною площею 162,2 кв.м., житлова площа 149,8 кв.м.; будинок рибалки літ. Б, загальна площа 47,0 кв.м., житлова площа 32,2 кв.м.; будинок мисливця літ. В, загальна площа 609,5 кв.м.; будинок рибалки літ. Г, загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м.; споруда №1-2; споруда, гідрозахисна споруда №3, №3. Дана обставина не оспорюється позивачем та відповідачем-1, при цьому згідно з інформацією, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 25.09.2019 щодо цього рішення та запису (а.с. 139-140, т. 1), підстава виникнення права власності на цей об`єкт вказано: протокол загальних зборів учасників ТОВ «Хозяюшка», серія та номер: 8, виданий 07.08.2019, видавник: Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття; акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, серія та номер: б/н, виданий 07.08.2019, видавник: ТОВ «Хозяюшка», Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 151-156, т. 1) 16.09.2019 відбулась державна реєстрація зміни найменування ТОВ «Хозяюшка» () та повним найменуванням підприємства () зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Мельниченко».

В матеріалах реєстраційної справи № 210 (а.с. 26-112, т. 2) містяться технічні паспорти, виготовлені ПФ «Малахіт», на об`єкти нерухомості за літ «А», «Г», «В», «Б», гідрозахисну споруду № 3, за адресою: вул. АДРЕСА_1 . Маяки, Біляївський район, Одеська обл., в яких зазначено рік побудови 1991.

Згідно з довідкою позивача від 13.05.2019 № 942 (а.с. 67, т. 1) наявні погосподарські книги сільради в період з 1990 року по даний час не містять записів об`єктів нерухомого майна за адресою: вул. АДРЕСА_1 с АДРЕСА_2 , Одеська обл.

Листом від 10.11.2018 № 8019/39/114/01-2018 (а.с. 33-34, т. 1) Департамент захисту економіки Управління захисту економіки в Одеській області Національної поліції України звернувся до позивача з запитом щодо будівельних робіт на земельних ділянках згідно з доданого до листа викопіювання із кадастрової карти.

04.12.2018 Комісія з питань житлово-комунального господарства, будівництва, побутового обслуговування, торгівельного обслуговування, громадського харчування, транспорту та зв`язку склала акт обстеження земельної ділянки стосовно виявлення забудови земельної ділянки загальною площею 0,8 га, яка знаходиться у постійному користуванні відповідача-1 на підставі державного акту на право постійного користування землею від 21.12.2001 № 5 та розташована за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., щодо порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства.

Згідно з цим актом комісією було виявлено: здійснена забудова земельної ділянки загальною площею 0,8 га, яка знаходиться у постійному користуванні відповідача-1 на підставі державного акту на право постійного користування землею від 21.12.2001 № 5 та розташована за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл.; позивача про початок будівництва не повідомляли і дозвільних документів про початок будівництва немає. До вказаного акту додані матеріали фотофіксації забудови земельної ділянки (а.с. 36-40, т. 1), з яких вбачається знаходження на вказаній земельній ділянці певних об`єктів. Додатково, на підтвердження обставини здійснення забудови цієї земельної ділянки позивачем були подані суду дані з Coogle Earth та матеріали фотофіксації за допомогою квадракоптеру (а.с. 60-66, т. 1).

В матеріалах справи відсутні докази, яким органом дана комісія була утворена, яким розпорядчим актом, з якими повноваженнями та на підставі якого Положення чи іншого акту вона здійснює діяльність, чи запрошувався до перевірки і був присутній/відсутній відповідач-1, чи був забезпечений доступ комісії до земельної ділянки, яка особа є забудовником земельної ділянки, з яких джерел та на підставі яких документів було встановлено відсутність дозвільних документів про початок будівництва, яких саме дозвільних документів з огляду на клас будівництва тощо.

Листом від 05.12.2018 № 1209-02-16 (а.с. 42-43, т. 1), тобто після складання вищевказаного акту обстеження земельної ділянки, позивач звернувся до відповідача-1 з проханням надати дозвільні документи щодо забудови цієї земельної ділянки, який, згідно з поясненнями позивача, був повернутий йому «за закінченням встановленого строку зберігання».

Листом від 11.12.2018 № 1230-02-16 (а.с. 44, т. 1) позивач звернувся до Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області для проведення перевірки обставин користування відповідачем-1 земельною ділянкою, на який отримав відповідь від 16.01.2019 № 18-15-0.46-124/90-19 (а.с. 45, т. 1) про прийняття наказу щодо здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства стосовно використання земельної ділянки за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., за результатами перевірки буде повідомлено додатково.

Листом від 08.05.2019 № 18-15-0.4-778/90-19 (а.с. 53, т. 1) Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області повідомило позивача, що за результатами перевірки було встановлено, що частина земельної ділянки засмічена побутовими відходами, що є ознакою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відомостей про встановлення інших порушень земельного законодавства вказаний лист Управління не містить.

Іншим листом від 13.05.2019 № 13-15-0.62-4253/2-19 (а.с. 54, т. 1) ГУ Держгеокадастру в Одеській області повідомило позивача, що за результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 15.03.2019 № 10-ДК/119/АП/09/01/-19. Проте сам акт перевірки позивачем поданий суду не був.

Листом від 10.12.2018 № 1228-02-16 (а.с. 46, т. 1) позивач звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області для проведення перевірки обставин забудови земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача-1 на підставі державного акту на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення позивача від 12.07.2001 № 342-ХХІІІ площею 0,8 га, а також просив надати інформацію щодо отримання відповідачем-1 декларації про початок будівельних робіт, на який отримав відповідь від 29.12.2018 № 1015-05/1-12465 (а.с. 47, т. 1) про те, що департаментом вживаються заходи щодо проведення позапланової перевірки, за результатами якої будуть вжиті відповідні заходи реагування.

Листом від 19.12.2018 № 1259-02-16 (а.с. 41, т. 1) позивач повідомив Департамент захисту економіки Управління захисту економіки в Одеській області, що земельна ділянка за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., перебуває у користуванні відповідача-1 на підставі державного акту на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення позивача від 12.07.2001 № 342-ХХІІІ, а розміщення тимчасових споруд та початок будівельних робіт на цій земельній ділянці з позивачем не узгоджували, рішень про надання дозволу позивачем не приймалось.

Листом від 08.04.2019 № 360-02-16 (а.с. 48, т. 1) позивач звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про необхідність проведення позапланової перевірки об`єкта будівництва, розпочатим відповідачем-1 на земельній ділянці за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., результати якої надіслати позивачу.

Листом від 08.04.2019 № 357-02-16 (а.с. 49, т. 1) позивач звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обладміністрації про необхідність проведення перевірки відповідача-1 на предмет дотримання законодавства у сфері екології та природних ресурсів, на який отримав відповідь від 16.04.2019 № 2088/05-45/2233 (а.с. 50, т. 1) про те, що проведення відповідних заходів не належить до компетенції департаменту.

В матеріалах справи відсутні акти перевірки, протоколи, приписи, постанови жодного з вищеназваних суб`єктів владних повноважень щодо обставин дотримання відповідачами 1, 3 вимог земельного, містобудівного, природоохоронного законодавства відносно земельної ділянки площею 0,8 га за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., або об`єктів нерухомого майна, що розташовані на цій земельній ділянці. При цьому, клопотань про витребування доказів від цих або інших органів позивач або відповідачі до суду не заявляли.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Згідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст.ст. 7, 9, 19 ЗК України від 18.12.1990 № № 561-ХІІ користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. До відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території, в тому числі, належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; ведення земельно-кадастрової документації; погодження проектів землеустрою; погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні. Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Згідно з ст.ст. 22, 23 ЗК України від 18.12.1990 № № 561-ХІІ право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до п. 2 розділу VІІ Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26, п.п. 7, 9 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність; надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Згідно з п/п б) ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в чинній редакції, до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в чинній редакції, проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в чинній редакції, замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно з ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в чинній редакції, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 533, п. 9 якого, зокрема передбачає, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Згідно з п.п. 16, 17 вказаного Порядку № 533 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Відповідно до ст. 212 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно з ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 20, абз. 2 ч. 1 ст. 173 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позиція суду

Позивач звернувся до господарського суду з позовом як власник спірної земельної ділянки, а не як орган державного архітектурно-будівельного контролю на виконання владних повноважень. При цьому підставою позову позивач визначив обставини самовільного зайняття відповідачами-1, 3 спірної земельної ділянки, здійснення її забудови без дозвільної документації та реєстрації речового права відповідача-1 на спірне майно з порушенням норм законодавства України.

Як зазначалось, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Натомість, судом встановлено, що позивач власним рішенням ще 12.07.2001 затвердив проект відведення та передав у користування відповідачу-1 спірну земельну ділянку площею 0,8 га, а за актом від 02.08.2001 представником Державного підприємства «Одеський регіональний центр державного земельного кадастру» в присутності начальника Біляївського райвідділу земельних ресурсів, директора ГО «Товариство мисливців та рибалок», голови позивача були встановлені в натурі межі цієї земельної ділянки. Далі, 21.12.2001 відповідач-1 отримав державний акт постійного користування цією земельною ділянкою для розміщення «Будинку мисливців та рибалок», який був виданий за підписом голови Маяківської сільської ради народних депутатів І.С. Войцеховського з проставленням печатки позивача та зареєстрований згідно з відомостями, наведеними у цьому акті, у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №5. В подальшому, своїм же рішенням позивач вже у 2014 році з посиланням на цей державний акт та на його реквізити присвоїв поштову адресу спірній земельній ділянці з чітким визначенням її площі 0,8 га, відповідно предметом спору у даній справі є вимога про звільнення земельної ділянки, яка має зазначену площу, з огляду на те, що у позові позивач просить суд звільнити земельну ділянку саме за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, 109-В.

Отже, позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що вказаний державний акт на право постійного користування землею відповідачу-1 не видавався, сам позивач визнавав у своїх рішеннях та листах його наявність, у державному акті проставлений його номер, дата видачі, є й інші реквізити, в матеріалах справи відсутні докази підроблення чи фальсифікації даного акту, а тому одна лише обставина знаходження у поданій позивачем Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею на території Маяківської сільської ради під номер 5 іншого акту не дає суду законні підстави для втручання у мирне володіння відповідачем-1 майном. Більше того, ст. 23 ЗК України від 18.12.1990 № № 561-ХІІ визначає, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Крім цього, судом встановлено, що Громадська організація «Товариство мисливців та рибалок» та Громадська організація «Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття» є однією і тією ж юридичною особою. Позивач на спростування цієї обставини не подав суду належних та достатніх доказів.

За цих обставин, суд вважає, що позивачем не доведено обставину самовільного зайняття відповідачем-1 спірної земельної ділянки площею 0,8 га за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, 109-В. При цьому, інші земельні ділянки, з іншою площею, не є об`єктом даного спору.

Як зазначалось, ст. 387 ЦК України передбачено, що нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо: 1. воно збудоване або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2. без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; 3. або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно, обставини придбання відповідачами-1, 3 спірного об`єкту будівництва не мають значення для встановлення факту його самочинного будівництва. При цьому, сторонами відповідні докази суду не подавались.

Натомість, судом встановлено, що в грудні 2018 року комісія з питань житлово-комунального господарства, будівництва, побутового обслуговування, торгівельного обслуговування, громадського харчування, транспорту та зв`язку склала акт обстеження земельної ділянки, згідно з яким було виявлено: здійснення забудови земельної ділянки загальною площею 0,8 га, яка знаходиться у постійному користуванні відповідача-1 на підставі державного акту на право постійного користування землею від 21.12.2001 № 5 та розташована за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл.; позивача про початок будівництва не повідомляли і дозвільних документів про початок будівництва немає.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, яким органом дана комісія була утворена, яким розпорядчим актом, з якими повноваженнями та на підставі якого Положення чи іншого акту вона здійснює діяльність, чи запрошувався до перевірки і був присутній/відсутній відповідач-1, чи був забезпечений доступ комісії до земельної ділянки, яка особа є забудовником земельної ділянки, з яких джерел та на підставі яких документів було встановлено відсутність дозвільних документів про початок будівництва, яких саме дозвільних документів з огляду на клас будівництва тощо.

Також судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні акти перевірки, протоколи, приписи, постанови жодного повноважного суб`єкта владних повноважень щодо обставин перевірки дотримання відповідачами 1, 3 вимог земельного, містобудівного, природоохоронного законодавства відносно земельної ділянки площею 0,8 га за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., або об`єктів нерухомого майна, що розташовані на цій земельній ділянці, чи технічних паспортів на них. При цьому, клопотань про витребування доказів від цих або інших органів позивач або відповідачі до суду не заявляли.

За обставин, суд вважає, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами обставину будівництва нерухомого майна за адресою: вул. Річна, 109-В, с. Маяки, Біляївський район, Одеська обл., 1) на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту 3) або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Поряд з цим, позивачем не враховані приписи чинного законодавства України, що знесення самочинно збудованого об`єкта є останнім заходом, який застосовується до забудовника у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою.

Щодо спірних рішення державного реєстратора та запису, то суд вважає, що вимоги позивача про їх скасування є похідними, оскільки між сторонами в межах даної справи не вирішується спір щодо речового права позивача чи відповідача-3 на об`єкт будівництва, а спір стосується лише відносин самовільного зайняття спірної земельної ділянки та самочинного будівництва на цій земельній ділянці. Відповідно, задоволення цих похідних вимог залежить від задоволення основних позовних вимог. Крім того, належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права має бути особа, право якої зареєстровано, а не відповідач-2, до якого позивач заявив ці похідні вимоги.

Аналізуючи питання обсягу щодо надання оцінки кожному з аргументів доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд керується висновками, викладеними Європейським судом з прав людини, який у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За встановлених обставин, суд вважає, що позов позивача є недоведеним, а тому у його задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір за подання позову покласти на позивача.

3. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2019 у справі №916/2036/19.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 р.

Суддя Д.О. Бездоля