РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2019 Справа № 910/14431/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця (Тверська),5, )

про стягнення 13062,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 13062,91грн. вартості нестачі вантажу при перевезенні за залізничною накладною № 50491596 від 01.07.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.10.2019 відкрив провадження у справі № 910/14431/19 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, визначено сторонам строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, письмового відзиву у встановлений строк не надав, про судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. Ухвала суду від 21.10.2019 була надіслана відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за номером поштового відправлення та згідно пошукового ресурсу Укрпошти отримана відповідачем - 24.10.2019.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав ухвалу суду 29.10.2019.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Приватним акціонерним товариством "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (відправник, одержувач) укладено Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги № 245/108/16Сб, предметом якого відповідно до п. 1.1. Договору є надання перевізником замовнику послуг, пов`язаних з організацією та перевезенням вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.1.2 договору, за цим договором перевізник зобов`язався доставити прийнятий до перевезення вантаж у пункт призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачу), а замовник - сплатити за перевезення вантажу та надані послуги, що пов`язані за цим перевезенням.

На виконання умов договору за залізничною накладною № 50491596 від 01.07.2019 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправник) відправив на адресу позивача - Приватне акціонерне товариство "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (вантажоодержувач) зі станції Авдіїївка на станцію Маріуполь Сортувальний кокс доменний насипом (вологий) в 5-ти вагонах.

03.07.2019 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці при видачі на підставі акту загальної форми №1-63 від 02.07.2019 було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 53565149 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні з вагою, що зазначена у залізничній накладній № 50491596 та про що складено комерційний акт № 485604/703 від 03.07.2019.

Відповідно до Комерційного акту № 485604/703 від 03.07.2019, виявлено недостачу коксу доменного в вагоні № 53565149, а саме: вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 500кг, нетто - 41 600 кг, при переважуванні вага виявилась: брутто - 63 700 кг, тара з брусу - 23 500 кг, нетто - 40 200 кг, що менше документа на 1400 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200-300 мм, «шапка». Поверхня вантажу маркована вапном по центру вагона поздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона. По руху потяга над 6-7 люками є виїмка розміром 3000 мм х на ширину вагону х300-400мм вздовж вагону. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Також 03.07.2019 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці при видачі на підставі акту загальної форми №1-63 від 02.07.2019 було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 53777868 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні з вагою, що зазначена у залізничній накладній № 50491596 та про що складено комерційний акт № 485604/702 від 03.07.2019.

В комерційному акті № 485604/702 від 03.07.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний, вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто -не вказано, тара з брусу - 23 200кг, нетто - 43 550 кг, при переважуванні вага виявилась: брутто - 65 350 кг, тара з брусу - 23 200 кг, нетто - 42 150 кг, що менше документа на 1400 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200-300 мм, «шапка». Поверхня вантажу маркована вапном по центру вагона поздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона. По руху потяга над 6-7 люками є виїмка розміром 3000 мм х на ширину вагону х200-300мм в глиб вагону. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

03.07.2019 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці при видачі на підставі акту загальної форми №1-63 від 02.07.2019 було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 56858715 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні з вагою, що зазначена у залізничній накладній № 50491596 та про що складено комерційний акт № 485604/701 від 03.07.2019.

В комерційному акті № 485604/701 від 03.07.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж кокс доменний, вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто не вказано, тара з брусу - 23 500кг, нетто - 41 850 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 64 050 кг, тара з брусу - 23 500 кг, нетто - 40 550 кг, що менше документа на 1300 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження в вагоні вище рівня бортів на 200-300 мм, «шапка». Поверхня вантажу маркована вапном по центру вагона поздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона. По руху потяга над 1 люком є виїмка розміром 2000 мм х 1500мм х 400мм в глиб вагону. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт", передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт недостачі вантажу у вагонах № 53565149, № 53777868, № 56858715 за спірним перевезенням підтверджений комерційними актами № 485604/701, № 485604/702, № 485604/703, складеними 03.07.2019 на станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці, які додані позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість вантажу підтверджується договором № 245/108/16 Сб від 01.02.2016, укладеним між позивачем та ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод", рахунком-фактурою № 92697034 від 01.07.2019, сертифікатами якості на партію № 27381, № 27383, платіжними дорученнями № від 08.08.2019, № від 08.08.2019, № від 08.08.2019, .

Суд зазначає, що в силу положень ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 114, 115 Статуту вказані документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Всі вказані документи, які повинні бути надані одержувачем вантажу (позивачем) долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок вартості недостачі вантажу по кожному вагону, з урахуванням 2% норми недостачі.

Згідно розрахунку позивача, вартість завданих збитків, з урахуванням 2% норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 13062,91 грн., виходячи із розрахунку наведеного позивачем у позовній заяві.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав.

Відповідно до ст.ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул.Левченка, 1, ) 13062 (тринадцять тисяч шістдесят дві) грн. 91 коп. основного боргу та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак