ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року Справа № 6/88-Б-05

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", ідентифікаційний код 01352965, пр. Миру, 51, м. Генічеськ Херсонської області,

до відповідача: Щасливцевської сільської ради, , вул. Миру, 26, с.Щасливцеве Генічеського району Херсонської області,

про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою,

в межах справи про банкрутство порушеної

за заявою: Прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі:

кредитора-1: Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Генічеськ Херсонської області,

кредитора-2: Управління Пенсійного Фонду України в Генічеському районі, м. Генічеськ Херсонської області,

до: Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", ідентифікаційний код 01352965, пр. Миру, 51, м. Генічеськ Херсонської області,

про банкрутство,

за участю: кредитора Білика В.Є. , паспорт, прокурора відділу прокуратури Херсонської області Пуляєва І.В. посвідчення № 047841 видане 04.09.2017,

представників сторін:

від позивача: керуючий санацією ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" - Глуховський О.Ю., Крижановський М.М., довіреність б/н від 07.10.2019, Долгополов О.В., ордер серія ХС № 151643 виданий 05.11.2019, договір про надання правової допомоги б/н від 07.10.2019,

від відповідача: Миловський С.В., ордер серія ВТ № 1000610 виданий 25.05.2019,

від кредиторів: ТОВ Фірма "Енергія" - Норченко А.А., довіреність б/н від 02.05.2018,

в с т а н о в и в:

Керуючий санацією ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» звернувся до господарського суду з позовом до відповідача Щасливцевської сільської ради з вимогою визнати незаконним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 року № 1662 «Про припинення права користування ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» земельною ділянкою площею 9,7391 га, розташованої за адресою с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32, кадастровий номер :11:004:0296, та визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії І-ХС № 001868, виданий 20.09.1995 року Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області.

Ухвалою від 13.09.2019 Господарський суд прийняв до розгляду заяву Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою, призначив розгляд справи за правилами спрощеного провадження, перше судове засідання призначив на 10 жовтня 2019 року.

До господарського суду 10.10.2019 надійшла заява від Щасливцевської сільської ради про відвід судді Пригузи П.Д.

Ухвалою від 10.10.2019 Господарський суд у складі судді Пригузи П.Д. визнав заяву необґрунтованою, зупинив провадження у справі № 6/88-Б-05 за позовом ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", до відповідача Щасливцевської сільської ради, про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою, що розглядається в межах справи про банкрутство та передав заяву про відвід судді на повторний авторозподіл для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, відповідно до приписів ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід передана судді Немченко Л.М.

Ухвалою від 11.10.2019 Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. заяву Щасливцевської сільської ради про відвід судді Пригузи П.Д. відхилив як безпідставну.

Справу повернуто судді Пригузі П.Д. для подальшого розгляду.

Ухвалою від 15.10.2019 господарський суд поновив провадження у справі відокремленого провадження та призначив перше судове засідання на 07 листопада 2019 року на 11:00 год.

За результатам розгляду справи у судовому засіданні суд оголосив перерву в судовому засіданні до 12 грудня 2019 року до 11 години 00 хвилин для ознайомлення учасників справи з матеріалами справи. Присутні в судовому засіданні учасники справи письмово під розписку повідомлені про дату та час розгляду справи по суті.

І. Стислий виклад позиції позивача:

У своїй заяві позивач зазначає, що на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС № 001868, виданого Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області, ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» має у постійному користуванні земельну ділянку площею 9,7391 га, розташовану за адресою: село Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області , вулиця Набережна, 32, кадастровий номер земельної ділянки - :11:004:0296.

Право постійного користування земельною ділянкою зареєстроване 13.06.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, для оздоровлення громадян.

На зазначеній земельній ділянці розташований об`єкт незавершеного будівництва - спальний корпус ліг. «А'» (А зі штрихом) готовністю 10%. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221.

Заявник вказує, що під час розгляду справи № 923/843/17 в апеляційному провадженні 06.07.2019 заявнику стало відомо від ТОВ «Таргет-Фіш» про прийняття Щасливцевською сільською радою 7-го скликання рішення № 1662 від 12.06.2019 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ «Трест «Генічеськагробуд».

Оскаржуваним рішенням ухвалено таке:

1. Припинити право постійного користування ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ТРЕСТ "ГЕНІЧЕСЬКАГРОБУД" () земельною ділянкою з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (КВЦПЗ - 07.01) що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (за додатковими відомостями - по вул. Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка), у Державному реєстрі прав на нерухоме майно - номер запису про інше речове право 26599686 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 21), в зв`язку з набуттям іншою особою (ніж користувач) права власності на будівлю або споруду, які розташовані на цій земельній ділянці та систематичною несплатою земельного податку.

2. Визнати таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії 1-ХС № 001868, виданий Генічеською районною державною адміністрацією 20.09.1995, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право на право постійного користування землею за № 400.

3. Контроль за виконанням цього рішення покласти на Постійну комісію Щасливцевської сільської ради з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища».

Ознайомившись оскаржуваним рішенням, позивач вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що було винесене Відповідачем з порушенням діючого законодавства України, а саме норм ст. 141 Земельного кодексу України щодо підстав припинення права користування земельною ділянкою, та ст. 144 Земельного кодексу України, якою встановлений особливий порядок припинення права користування земельною ділянкою через порушення земельного законодавства.

Позивач стверджує, що відповідач не отримував згоди позивача на вилучення земельної ділянки в добровільному порядку, а отже припинення права постійного користування земельною ділянкою повинно було проводитися виключно в судовому порядку.

Більше того, Відповідач навіть не повідомляв Позивача про розгляд сесією питання про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

В даному випадку Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, перевищив наданні йому повноваження і приймаючи рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою Відповідач наділив себе повноваженнями судової гілки влади, що не передбачено нормами діючого законодавства, адже припинення права постійного користування можливо виключно в судовому порядку.

Таким чином, на думку позивача, оскаржуване рішення було прийнято з порушенням норм Земельного кодексу України та з перевищенням Відповідачем своїх повноважень щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою та втрати чинності державного акту, яке мас відбуватися виключно в судовому порядку, а не за рішенням органу місцевого самоврядування, були порушені права та охоронювані законом інтереси позивача, які останній захищає подачею цього позову.

Щодо посилання відповідача на систематичну несплату позивачем земельного податку, позивач зазначає, що Постановою Господарського суду Херсонської області від 16.07.2009 року у справі № 6/88-Б-05 ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» визнане банкрутом та введена ліквідаційна процедура.

Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла на час розгляду справи про банкрутство) передбачені наслідки визнання боржника банкрутом, якими не передбачені нарахування та сплата боржником, який визнаний банкрутом, податків і зборів (обов`язкових платежів), зокрема, й земельного податку.

Отже, висновок Щасливцевської сільської ради про систематичну несплату ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» земельного податку як підстави для припинення права постійного користування земельною ділянкою не ґрунтується на законі.

Ухвалою від 15.01.2019 господарський суд припинив процедуру ліквідації ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" та повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича, увів процедуру санації боржника - Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", строком на шість місяців, призначив керуючим санацією арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича.

Керуючий санацією ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» Глуховський О.Ю. 07.05.2019 надіслав на адресу Щасливцевської сільської ради заяву з проханням надати інформацію щодо сплати земельного податку за користування спірною земельною ділянкою.

Голова Щасливцевської сільської ради надав відповідь за вих. № 09/02.18-412 від 14.05.2019 з посиланням на лист ТУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 12.03.2019 року № 3064/9/21-22-54-12 щодо підстав несплати ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» податкових зобов`язань за 2010-2019 роки.

З інформації, наданої податковим органом голові Щасливцевської сільської ради, взагалі не вбачається наявність заборгованості перед бюджетом по сплаті земельного податку у ВАТ «Трест «Генічеськагробуд».

В реєстрі вимог кредиторів ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» відсутні вимоги ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, в тому числі і щодо земельного податку, податковий орган не заявляв таких вимог, а господарський суд не розглядав та не затверджував їх.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, однією підставою для його винесення, у тому числі, стали заяви та клопотання фізичних та юридичних осіб власників об`єктів нерухомого майна розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :11:004:0296, щодо припинення права постійного користування цією земельною ділянкою ВАТ «ТРЕСТ «Генічеськагробуд», та надані документи що підтверджують їх права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на цій земельній ділянці.

Позивач стверджує, що відповідно до імперативних норм ч. 2 ст. 377 ЦК України та абз. 1 ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України договір, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, повинен обов`язково містити таку істотну умову як кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Для дотримання цього сторонам договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, необхідно виконати вимоги абз. 2 ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України.

У відповідності до імперативної норми абз. 2 ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України до укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, продавець цих об`єктів - ДП «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» - було зобов`язане:

- по-перше, вирішити з ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» як постійним землекористувачем питання про виділення із загальної земельної ділянки площею 9,7391 га, тих частин, на яких розміщений той чи інший відчужуваний об`єкт, в окремі земельні ділянки в порядку, визначеному статтями 55, 56 Закону України «Про землеустрій», з відповідним встановленням меж нових земельних ділянок та присвоєнням їм окремих кадастрових номерів;

- по-друге, укласти з Херсонською обласною державної адміністрацією, яка була уповноваженим власником земельної ділянки державної власності, договір купівлі-продажу чи договір оренди виділеної земельної ділянки, і лише після цього укладати з фізичними чи юридичними особами договори щодо відчуження нерухомого майна з відповідним переходом права власності чи права оренди на земельну ділянку до таких осіб, як набувачів нерухомого майна.

Отже позивач вважає, що особи, які придбали нерухоме майно, розміщене на спірній земельній ділянці, мають можливість отримати частину земельної ділянки, достатню для обслуговування нерухомого майна без позбавлення Позивача права постійного користування.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 року № 1662 «Про припинення права користування ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» земельною ділянкою площею 9,7391 га, розташованої за адресою с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32, кадастровий номер :11:004:0296, та визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії І-ХС № 001868, виданий 20.09.1995 року Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача:

Відповідачем 30.09.2019 подано до суду та підтримано його представником у судовому засіданні відзив на позовну заяву, яку вважає безпідставною, відповідач з вимогами не погоджується та не визнає їх повністю з наступних підстав.

Представник відповідача стверджує, до прийняття рішення за № 1662 від 12.06.2019 року, його довіритель вивчив ситуацію що склалася між Позивачем та новими власниками будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :11:004:0296, яка належить на правах власності Відповідачу, вивчив надані документи, загальнодоступні рішення судів, та прийняв зважене законне рішення.

2.1. Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою згідно пункту «е» частини першої статті 141 ЗК України, набутій іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з приписами ст. 92 Земельного Кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з п. а) ст. 92 ЗК України, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Відповідач навів ретроспективну довідку щодо часу та умов отримання позивачем земельної ділянки. Згідно з рішенням Херсонської обласної Ради народних депутатів від 10 жовтня 1995 року за № 88, Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області видано Державний акт на право постійного землекористування державному підприємству Тресту Генічеськагробуд для пансіонату «Строитель» на Арабатській стрільці серія І-ХС № 001868 від 20.09.1995 року.

В процесі реорганізації шляхом перетворення через акціонування, 08.08.1996 року

було зареєстровано ВАТ «Трест Генічеськагробуд», (Позивач) та внаслідок правонаступництва до Позивача перейшло право постійного користування

вищевказаною земельною ділянкою згідно з актом на право постійного землекористування серія І-ХС № 001868 від 20.09.1995 року.

В подальшому, на підставі рішення загальних зборів акціонерів Позивача, протокол №2 від 26.01.2001 року, шляхом перетворення структурного підрозділу «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест Генічеськагробуд» було створено та виділено в самостійну юридичну особу Дочірнє підприємство «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест Генічеськагробуд», , яке було зареєстроване Генічеською райдержадміністрацією 28.02.2001 року про що зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ за № 1189 та видано свідоцтво про реєстрацію (т-1 а.с. 76-79).

Відповідач вказує, що до Статутного фонду Дочірнього підприємства «Пансіонат «Будівельник» ВАТ «Трест Генічеськагробуд», Позивачем було передано все рухоме та нерухоме майно, яке обліковувалося на балансі структурного підрозділу «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест Генічеськагробуд», тобто весь цілісний майновий комплекс на загальну суму 1508000,00 грн., що підтверджується розділом 3 Статуту Дочірнього підприємства «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест Генічеськагробуд», та що було визнано в справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест Генічеськагробуд» № 12/130-Б-06.

В 2010 році, Позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до Дочірнього підприємства «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест Генічеськагробуд» з вимогою повернути безпідставно набуте майно та ухвалою від 27.08.2010 року було відкрито провадження у справі № 6/110-ПН-10. Але Позивач не виконав вимоги суду, щодо надання відомостей про набуття прав власності на спірне майно і ухвалою суду від 28.10.2010 року у справі № 6/110-ПН-10, позов ВАТ Трест «Генічеськагробуд» було залишено без розгляду (Т-1 а.с. 112-117).

В 2012 році. Позивач у справі №12/130-Б-06 про банкрутство ДП «Пансіонат «Строитель» ВАТ Трест «Генічеськагробуд», звернувся зі скаргою на дії ліквідатора Сєрової О.Ю.

Скарга полягала в тому, що, на думку скаржника, ліквідатор Сєрова О.Ю. включила до ліквідаційної маси банкрута дочірнього підприємства "'Пансіонат «Строитель» майно, яке належить ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» та просив суд прийняти рішення, яким виключити з ліквідаційної маси банкрута ДП «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» у справі № 12/130-Б-09 нерухоме майно, а саме: склад № 1; будівлю насосної; склад № 2; будівлю медпункту; склад № 3; будівлю прохідної; бойлерну; душову; будівлю кафе з літньою площадкою; незавершене будівництво, які знаходяться за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка , вул . Набережна , 32.

Проте, станом на 29 лютого 2012року, скаржник не виконав численних вимог суду не пояснив підстави заявлення скарги, не надав витребуваних документів та суд ухвалою від 29.02.2012 року у справі № 12/130-Б-06 залишив скаргу ліквідатора ВАТ «Треста «Генічеськагробуд» на дії ліквідатора арбітражного керуючого Сєрову О.Ю. без розгляду, (ухвали додаються).

Вище викладене свідчить про те, що все нерухоме майно, яке знаходилося на спірній земельній ділянці належало на правах власності ДП «Пансіонат «Строитель» ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» з моменту його створення, з 28.02.2001 року.

Позивач не довів в судових справах № 6/110-ПН-Ю та № 12/130-Б-06, що йому належать об`єкти нерухомого майна на земельній ділянці, яка знаходяться за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32. Рішення суду вступили в силу і позивачем не оскаржені.

Відповідач вважає, що згідно з приписами ст. 30 Земельного кодексу України в редакції на момент правовідносин (2001 рік) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 нього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Відповідно, при переході права власності на будівлі та споруди до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинного до цієї дати ст. 30 Земельного кодексу України, до

набувача від відчуджувача (Позивача) автоматично перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди.

Відповідач вказує на те, що Позивач, 04.02.2016 року, був обізнаний про те, що право землекористування спірною земельною ділянкою зареєстровано в Державному земельному кадастрі за ліквідованим в процедурі банкрутства Дочірнім підприємством "Пансіонат "Строитель " ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", .

Дочірнім підприємством "Пансіонат "Строитель" ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", в процедурі ліквідації в справі про банкрутство № 12/130-Б-06, реалізовано належне на правах власності нерухоме майно юридичним та фізичним особам, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 182233973 від 24.09.2019 року, до яких, згідно з нормами статті 120 Земельного кодексу України, перейшли права землекористування.

Нові власники, враховуючи те, що земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, відповідно до вимог статей 120,141 ЗК України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245- VI, який набрав чинності з 01 січня 2013 року , неодноразово зверталися до Щасливцевської селищної ради щодо вирішення питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою.

В силу обставин щодо розмежування земель державної та комунальної власності їм

було відмовлено, так як право власності Відповідача на спірну земельну було зареєстровано лише 26.09.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 182223379 від 24.09.2019 року.

27.05.2019 року, на адресу Відповідача надійшли заяви від власників нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :11:004:0296, про перешкоджання Позивачем у користуванні зазначеною земельною ділянкою та неможливістю відвести у користування земельні ділянки під будівлями які належать на правах власності заявникам, та просили скасувати акт на право постійного землекористування, як такий що перешкоджає вільному володінню, користуванню та розпорядження цим майном та втратив свою чинність.

Виходячи з вище викладеного Відповідачем, при прийнятті оскаржуваного рішення від 12.06.20І 9 року за № 1662 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ «Трест Генічеськагробуд», було законно застосовано норми пункту «е» частини першої статті 141 ЗК України.

2.2. Іншою підставою припинення права користування земельною ділянкою згідно пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідач зазначає, що Позивач, в якості аргументів та обґрунтування щодо систематичної несплати земельного податку, в позовній заяві посилається на ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції яка діяла до 15.01.2013 року) та постанову господарського суду Херсонської області від 16.07.2009 року у справі № 6/88-Б-05, але при цьому не надає жодного доказу на підтвердження того, що ним сплачувалися земельні податки до 16.07.2009 року.

Згідно з інформацією ДФС України Головного управління ДФС України у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь за № 31/4/21-22-12-05-11/адв від 31.07.2018 року, наданої на адвокатський запит адвоката Миловського С.В. за № 16/18 від 24.07.2018 року, в 2008 та 2009 роках згідно з декларацій № 1721 віл 21.01.2008 року, № 83 від 19.01.2009 року, платником за земельну ділянку, яка знаходиться за адресою вул. Набережна, 32, с. Генічеська Гірка, Генїчеського району. Херсонської області, звітувало ДП "Пансіонат "Будівельник" ВАТ "Трест "Генічеськагробуд» () (Т-1 а.с.85)

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15 січня 2019 року по справі № 6/88-Б-05 припинена процедура ліквідації та введена процедура санації та припинили діяти обмеження щодо сплати податків і зборів згідно ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції яка діяла до 15.01.2013 року).

Згідно з п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України «платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Позивач не надав в якості доказу, що ним подана така декларація та щомісяця на протязі 2019 року сплачуються платежі за землекористування, що підтверджується і інформацією наданою ДФС України ТУ ДФС України у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь за № 3064/9/21-22-54-12 від 12.03.2019 року на адресу Відповідача.

Посилання Позивача на те, що з наданої інформації податкових органів за № 3064/9/21-22-54-12 від 12.03.2019 року не вбачається наявність заборгованості з плати земельного податку є не коректною, оскільки Позивачем взагалі не подавалися податкові декларації і відповідно податки не нараховувалися.

Відповідач вважає, що Позивач не спростував висновок Відповідача про систематичну несплату земельного податку та підстав, згідно пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, для скасування акту на право постійного користування земельною ділянкою серія І-ХС № 001868 від 20.09.1995 року.

Відповідно, виходячи з вище викладеного та керуючись ст. ст. 140, 142-146 Конституції України, п.1 ч.2 ст.11, ст.ст.377, 626, 655 Цивільного кодексу України, ст.30, и 67 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-Х1І, пунктами а, б. д, є, ж, з, й, к ч.І ст.12, ст. 93, пунктами в, г ч.І ст. 96, 120, 125, 141 Земельного кодексу України, ст. 4, ч,4 ст.16, 25, пунктами 15, 23, 34, 35 чЛ ст.ст. 26, 28, 29, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органом місцевого самоврядування Щасливцевською сільською радою було прийнято рішення від 12.06.2019 року за № 1662 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ «Трест Генічеськагробуд».

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення:

Справа про банкрутство ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» порушена ухвалою Господарського суду від 28.03.2005 у зв`язку з нездатністю боржника виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав понад три місяці, а їх розмір перевищував триста мінімальних розмірів заробітної плати.

Постановою від 16.07.2009 Господарський суд визнав боржника банкрутом та відкрив відносно нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою від 15.01.2019 господарський суд припинив процедуру ліквідації ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" та повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича, увів процедуру санації боржника - Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", строком на шість місяців, призначив керуючим санацією арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича.

Ухвалою від 18.09.2019 господарський суд затвердив план санації Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд".

Керуючим санацією в межах справи про банкрутство подано позовну заяву про визнання незаконним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 року № 1662 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ «ТРЕСТ «Генічеськагробуд», яким припинено право постійного користування Відкритого акціонерного товариства «Трест «Генічеськагробуд» земельною ділянкою площею 9,7391 га, розташованої за адресою: с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32, кадастровий номер :11:004:0296, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії І-ХС № 001868, виданий 20.09.1995 року Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за №400.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ХС №001868, виданого 20.09.1995, ТРЕСТУ Генічеськагробуд для пансіонату "Строитель" на Арбатській стрілці. Землю надано у постійне користування на підставі рішення Херсонської обласної ради від 10 жовтня 1995 року № 88, земельна ділянка розміром 9,87 гектарів землі для оздоровлення громадян (Т-1 а.с. 23-26).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.06.2018 земельна ділянка з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, для оздоровлення громадян, правокористувачем зазначено ВАТ "ТРЕСТ "ГЕНІЧЕСЬКАГРОБУД" (), форма власності державна, власником зазначено Херсонську обласну державну адміністрацію, підстава виникнення іншого речового права: державний акт на право постійного користування землею, копія, серія та номер: І-ХС№001868, виданий 20.09.1995. (Т-1 а.с.27).

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.05.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221, розташований об`єкт незавершеного будівництва - спальний корпус літ. «А'» (А зі штрихом) готовністю 10%.

Відповідач пізніше набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0296. Так, згідно Відомостей з державного реєстру прав на нерухоме майно від 11.09.2019 (а.с. 52) земельна ділянка з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, для оздоровлення громадян, суб`єктом речоового права - права постійного користування (правокористувачем) зазначено ВАТ "ТРЕСТ "ГЕНІЧЕСЬКАГРОБУД" (). Земельна ділянка зареєстрована як комунальна власність, власник: Щасливцівська сільска рада, підстава внесення запису про право власності - рішення про державну реєстрацію права від 26.09.2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом (ч. 5 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

В подальшому, Рішенням Щасливцевської сільської ради 7-го скликання № 1662 від 12.06.2019 року (Т-1 а.с. 30) «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» було ухвалено:

1. Припинити право постійного користування ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ТРЕСТ "ГЕНІЧЕСЬКАГРОБУД" () земельною ділянкою з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (КВЦПЗ - 07.01) що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (за додатковими відомостями - по вул. Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка), у Державному реєстрі прав на нерухоме майно - номер запису про інше речове право 26599686 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 21), в зв`язку з набуттям іншою особою (німе користувач) права власності на будівлю або споруду, які розташовані на цій земельній ділянці та систематичною несплатою земельного податку.

2. Визнати таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії 1-ХС № 001868, виданий Генічеською районною державною адміністрацією 20.09.1995 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право на право постійного користування землею за № 400.

3. Контроль за виконанням цього рішення покласти на Постійну комісію Щасливцевської сільської ради з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища.

Отже, між сторонами виник спір, предметом якого є законність прийняття рішення власником земельної ділянки Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області про припинення права постійного користування земельної ділянкою та визнання у зв`язку з цим, таким, що втратив чинність, державного акту землекористувача на право постійного користування земельною ділянкою.

Зазначені правовідносинпи є земельними, регулюються Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним кодексу України, Цивільним кодексом України, іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 ГПК України справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем - відносяться до юрисдикції господарських судів.

Як встановлено судом станом на день прийняття оскарженого рішення Відповідачем Позивач був землекористувачем, право постійного користування землею якого є зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Право постійного користування земельною ділянкою відповідно до приписів ст. 92 Земельного кодексу України - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

На належній Позивачеві на праві постійного користування земельній ділянці з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 га, знаходяться окремі об`єкти нерухомого майна (будівлі і споруди), право власності на які зареєстровано як за позивачем так і за іншими юридичними та фізичними особами, які потрубують відповідного оформлення права користування тією часткою земельної ділянки, яка необхідна власникам для обслуговування цих будівель та споруд.

Як встановлено судом із змісту оспореного рішення, відзиву на позов, інших матеріалів справи та з пояснень представника Відповідача, наданих в судовому засіданні, для вирішення земельних прав усіх осіб (юридичних та фізичних), що претендують на оформлення відповідних прав користування земельною ділянкою, Щасливцевська сільська рада Генічеського району Херсонської області вирішила позбавити Позивача права постійного користування земельною ділянкою та розподілити земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 га, між усіма власниками будівель та споруд на цій земельній ділянці.

Розглядаючи вимогу позивача про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою, суд керується таким.

Підставою прийняття рішення було зазначено пункти д), е) статті 141 Земельного кодексу України, а саме - у зв`язку із набуттям іншою особою права власності не об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці та систематичною несплатою земельного податку.

Позиція суду щодо припинення права постійного користування в зв`язку з набуттям іншою особою (ніж користувач) права власності на будівлю або споруду:

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішенням Европейського суду з прав людини у справі "Еаst/Wеst Аllіаnсе Limited" проти України" суд одноголосно постановив, що було порушення статті 1 Першого протоколу. Суд вказав, що згідно з усталеною практикою Европейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголосив на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Враховуючи обставини справи, що розглядається господарський суд приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням здійснено втручання органу місцевого самоврядування Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області у право на мирне володіння майном, а тому його не можна вважати законним у зв`язку з наступним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно ч. 1 та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Пунктом 10 частин 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Також частиною 1 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодекс України встановлено, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються зокрема шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Згідно з п. 2 роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 N 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, серед яких відсутнє повноваження щодо припинення права постійного коримстування землею, розірвання договорів оренди земельних ділянок тощо, натомість наявне повноваження з обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства.

За приписами частини першої статті 92 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без установлення строку.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення) встановлено підстави припинення права користування земельною ділянкою.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 цього Кодексу, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

У зв`язку з цим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 Земельного кодексу України.

У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

За змістом частини другої статті 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Судом встановлено, що землекористувачем згоди на вилучення земельної ділянки не надавалось, землевпорядна документація щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні позивачем не погоджувалась, тому Щасливцевська сільська рада не мала правових підстав приймати оскаржуване рішення яким припинено право постійного користування земельною ділянкою.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою за відсутності згоди землекористувача мало б провадиться за позовом Щасливцевської сільської ради в судовому порядку, у зв`язку з недодержанням якого є підстави для задоволення позовних вимог, а саме, визнання незаконним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 № 1662 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності "ВАТ "ТРЕСТ "ГАБ".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про визнання їх такими, що підлягають задоволенню.

Висновки господарського суду у цій справі ґрунтуються на правових позиціях Верховного Суду, викладених у постановах від 30 травня 2018 року Справа № 923/466/17 Провадження № 12-89гс18, від 04 травня 2018 року Справа № 922/3334/16 Провадження № 12-89гс18.

Позиція суду щодо припинення права постійного користування в зв`язку з систематичною несплатою земельного податку:

Суд погоджується з твердженнями позивача, що у зв`язку з визнанням ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" і відкриття ліквідаційної процедури настали наслідки визначені ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013):

-строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута та зобов`язання щодо сплати

єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), вважається таким, що настав;

-припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута;

-вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури;

-виконання зобов`язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом.

Як встановлено судом, до справи про банкрутство відповідачем не заявлялися грошові вимоги до боржника стосовно заборгованості із плати за землю, до реєстру вимог кредиторів такі вимоги не заявлялися.

Відповідно до приписів ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідних спорів суд не розглядав.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" внаслідок визнання боржника банкрутом з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Як встановлено судом і підтверджено учасниками справи Керуючий санацією ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» 07.05.2019 звернувся до Щасливцевської сільської ради із заявою надати інформацію що має бути врахована ним для організації сплати земельного податку за користування земельною ділянкою (а.с. 34).

Суд зазначає, що Позивач подавши вказану заяву намагався реалізувати свої право оформити податкові зобов`язання щодо плати за користування землею з метою виконання в подальшому свого обов`язку зі сплати відповідних платежів до бюджету.

В той же час, Щасливцевська сільська рада, надавши на це звернення відповідну інформацію, не сприяла реалізації права землекористувача, але своїм рішенням припинила право користування земельною ділянкою з мотивів систематичної несплати податку.

При цьому, відповідачем не визначено податкового зобов`язання, періоду несплати та суми податку, що на її думку, не внесені землекористувачем до бюджету. Отже рішення ради в цій частині є безпідставним та необгрунтованим, що порушує право цивільне Позивача, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При цьому суд погоджується з твердженням позивача, що оформлення прав користування інших власників об`єктів нерухомого майна на цій земельній ділянці сприяє вирішенню питання про санацію (відновлення платоспроможності) позивача як боржника у справі про банкрутство.

За наявних у справах матеріалів судом не встановлено, а відповідачем не доведено факту систематичної несплати земельного податку.

Отже, обов`язок сплати земельного податку виник у позивача з дня винесення судом ухвали від 15.01.2019, якою Господарський суд припинив процедуру ліквідації ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", увів процедуру санації боржника - Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд".

Оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Аргументи Відповідача щодо набуття іншою особою права власності на будівлю або споруду судом відхиляються, оскільки земельна ділянка, що передана в постійне користування Позивачеві з кадастровим номером :11:004:0296 має площу 9,7391 га, а об`єкти будівель і споруд, права на які набуто іншими особами становлять окремі вкраплення на цій земельній ділянці.

Окрім того, суд зазначає, що умови і порядок оформлення прав набувачів окремих будівель і споруд, що розташовані на чужій земельній ділянці визначені законом.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Зі змісту ст. 141, 142 Земельного кодексу України вбачається, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної та комунальної власності, провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Отже передача (вилучення) земельних ділянок комунальної власності за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні відбувається шляхом прийняття відповідного рішення власника землі за погодженням із користувачем. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає віповідне рішення.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача з заявою до власника земельної ділянки (Відповідача) про припинення користування земельною ділянкою площею з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 га.

Як вбачається з наданих Відповідачем матеріалів та з пояснень учасників справи Відповідачем не надавався дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншим особам-власникам нерухомості на спірній земельній ділянці.

Тобто, Відповідачем помилково було припинено позивачу право постійного землекористування на спірну земельну ділянку, оскільки дозволу на складання проекту землеустрою будь-якій іншій особі не надавалось, законних підстав виникнення права користування у інших осіб на земельну ділянку площею 9,7391 га до справи надано не було.

Водночас, Позивач підтвердив належними і допустимими доказами у справі правомірність користування земельною ділянкою з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 га.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші аргументи Відповідача щодо обгрунтування свого рішення, як-то втрата Позивачем права користування земельною ділянкою в 2001 році під час створення та державної реєстрації Дочірнього підприємтсва "Пансіонат "Строитель" тощо, судом до уваги не приймаються, оскільки вони не відносяться до предмету спору та суперечать встановленим судом фактам, вони не спростовують висновків суду з урахуванням всіх обставин даної справи, щодо протиправності рішень Відповідача.

ІV. Розподіл судових витрат:

Відповідно до ст. 129 ГПК України (Розподіл судових витрат), у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради, , вул. Миру, 26, с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області, від 12.06.2019 року № 1662 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ «ТРЕСТ «ГАБ», яким припинено право постійного користування Відкритого акціонерного товариства «Трест «Генічеськагробуд» земельною ділянкою. площею 9,7391 га, розташованої за адресою с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32, кадастровий номер :11:004:0296, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії І-ХС № 001868, виданий 20.09.1995 року Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за №400.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Щасливцевської сільської ради, , вул. Миру, 26, с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області, на користь Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", ідентифікаційний код 01352965, пр. Миру, 51, м. Генічеськ Херсонської області, витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривні 00 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

5. Рішення направити учасникам провадження.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено та підписано 18.12.2019

Суддя П.Д. Пригуза