ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 рокуСправа № 912/2643/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 912/2643/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький, 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, пров. Училищний, буд. 8

про стягнення 73 507,94 грн , зобов`язання повернути майно

Представники сторін:

від позивача - Пахомова О.А., довіреність № 1-856 від 19.05.19 посвідчення адвоката №798 від 15.11.2017 року;

від відповідача - Полонець О.А., довіреність № 29 від 09.01.19

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький з вимогами про:

- зобов`язання Квартирно-експлуатаційний відділ міста Кропивницький повернути Акціонерному товариству "Укртрансгаз" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 11,000 тис. куб метрів;

- стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 73 507,94 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 11,000 тис. куб. м.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що незважаючи на відсутність у відповідача постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, останній безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснив відбір 11,000 тис.куб.м. природного газу, що були придбані за результатами проведення публічних закупівель та подані до газотранспортної системи на виконання функцій оператора ГТС.

Ухвалою від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2643/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 15.10.2019 о 10:00 год. та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

15.10.2019 Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кропивницький подано до суду відзив на позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідач зазначає, що у спірний період мав Договір №00370/16-ТЕ(Т)-18 від 31.10.2016 з ПАТ НАК "Нафтогаз України" на постачання газу в період з жовтня по грудень 2016 року, укладений за результатами переговорної процедури закупівлі UA-2016-10-13-000414-c. У листопаді 2016 ПАТ НАК "Нафтогаз України" відмовився від підписання актів приймання-передачі природного газу у зв`язку з наявністю в КЕВ м. Кропивницький заборгованості за спожитий природний газ в минулі роки, внаслідок чого 21.12.2016 була підписана додаткова угода про зменшення обсягів та періоду постачання природного газу за договором №00370/16-ТЕ(Т)-18 від 31.10.2016. Крім того, відповідач зазначає, що вимоги про повернення майна та сплати його вартості суперечать нормі ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Протокольною ухвалою від 15.10.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України до 11.11.2019 об 11 год. 00 хв.

22.10.2019 до господарського суду надійшла відповідь АТ "Укртрансгаз" на відзив КЕВ міста Кропивницький. Позивач зазначає, що вимоги заявлені в позовній заяві не є альтернативними, оскільки позивач, одночасно просить задовольнити як першу так і другу вимогу за які сплачено судовий збір в повному обсязі. Додатково позивач наголошує щодо безпідставності відбору відповідачем природного газу в обсязі 11,000 тис.куб.м. з обсягів природного газу позивача та на зобов`язання останнього повернути позивачу безпідставно набуте майно, а у випадку відсутності майна буде зобов`язаний відшкодувати вартість такого майна. Щодо твердження відповідача про отримання від АТ "НАК "Нафтогаз України" природного газу за спірний період, позивачем наведено положення законодавства за якими він вважає їх безпідставними, такими що не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

31.10.2019 до господарського суду надійшло клопотання відповідача (вх.№3020/19) про поновлення строку для подання відзиву на позов та заява про долучення до матеріалів справи копії документів.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 23.09.2019 встановлено відповідачу строк для подання відзиву - протягом 15 днів після вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі від 23.09.2019 отримано Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кропивницький 26.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, останнім днем для подання відзиву є 11.10.2019. В той же час відзив на позовну заяву подано відповідачем до відділення поштового зв`язку 11.10.2019, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті.

Враховуючи зазначене, відповідачем не пропущено строк для подання відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим підстави для задоволення клопотання про поновлення строку для подання відзиву відсутні.

31.10.2019 на адресу суду надійшла заява КЕВ м. Кропивницький у якій він додатково зазначає, що позивач при розрахунку вартості природного газу за жовтень-листопад 2016 року застосував ціну природного газу, яка сформувалася протягом газового місяця (липень 2019 року - 6 682,54 грн за 1 тис.куб.м., в той час як станом на момент подання вказаної заяви на сайті позивача оприлюднено ціну природного газу за серпень 2019, яка становить 5002, 31 грн, при застосуванні якої вартість спожитого природного газу становить менше суми, заявленої позивачем.

Протокольною ухвалою від 11.11.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України до 18.11.2019 року об 11 год. 00 хв.

У підготовчому засіданні 18.11.2019 були присутні представники позивача та відповідача.

Представником позивача підтримано позовні вимоги у повному обсязі та подано письмові пояснення від 18.11.2019 (вх.№34530/19) якими додатково зазначено, в матеріалах судової справи наявні докази, які підтверджують відсутність постачальника природного газу у відповідача за спірний період, які були надані самим відповідачем під час подання відзиву.

Ухвалою від 19.11.2019 позовну заяву Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишено без руху. Акціонерному товариству "Укртрансгаз" надано строк на усунення недоліків, а саме зобов`язано визначитись із предметом позову та надати суду докази доплати судового збору у розмірі 1 636,76 грн.

28.11.2019 на адресу суду від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшла заява про усунення недоліків. На виконання вимог ухвали суду від 19.11.2019, позивачем надано до суду докази доплати судового збору у сумі 1 636,76 грн та зазначено про те, що вимоги викладені в позовній заяві не є альтернативними.

Ухвалою від 29.11.2019 продовжено розгляд справи № 912/2643/19. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання у справі № 912/2643/19 призначено на 09.12.2019 о 10:00 год.

Ухвалою від 09.12.2019 закрито підготовче провадження у справі № 912/2643/19 та призначено до судового розгляду по суті за заявою сторін у цей же день, на 09.12.2019 об 11:10 год.

У судовому засіданні 9.12.2019 були присутні повноважні представники позивача та відповідача. Також, господарським судом досліджено наявні докази у справі.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справу розглянуто в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційним відділом міста Кропивницький у жовтні та листопаді 2016 року набуто з газотранспортної системи 11,000 тис. куб.м. природного газу, власником якого є АТ "Укртрансгаз".

Водночас, для здійснення відбору відповідачем у жовтні - листопаді 2016 року природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ВАТ "Кіровоградгаз", останній повинен був мати постачальника відповідних обсягів природного газу.

Позивачем у позовній заяві вказано про те, що за відсутності постачальника відповідних обсягів природного газу відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання з посиланням на положення абз.2 п.3 гл.5 розд.VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, та п.10 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. від 30.09.2015 №2496.

Проте, відповідач без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснив відбір 11,00 тис.куб.м. природного газу. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано Реєстри ВАТ "Кіровоградгаз" обсягів природного газу, що були використані споживачами по договорах з НАК "Нафтогаз України" за жовтень та за листопад 2016 року(а.с.14,18), відповідно до яких у графі "Обсяг згідно алокації" у рядку "Назва споживача" вказано фактичний відібраний відповідачем обсяг природного газу з газотранспортної системи в жовтні 2016 року - в розмірі 1,000 тис.куб.м. та у листопаді - в розмірі 10,000 тис.куб.м. Додатково на підтвердження вимог позивача ним надано Інформаціїї про надходження по точках входу, та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених на Операторів газорозподільних мереж, із зазначенням обсягів небалансу за 2016 рік(а.с.11,15) та Звіти про поділ фактичного обсягу природного газу ВАТ "Кіровоградгаз" за жовтень та листопад 2016 року (а.с.12-13, 16-17).

За твердженнями позивача, відбір відповідачем природного газу був здійснений з обсягів, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель, що підтверджується наданим Договором купівлі-продажу №-ВТВ від 30.05.2016 року, відповідно до п.1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві у травні-грудні 2016 року природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах Договору. На підтвердження поставки газу НАК "Нафтогаз України" за вказаним Договором позивачем додано акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 (а.с.19-20), від 30.11.2016 (а.с.21-22) та довідка списання газу на балансування головного бухгалтера АТ "Укртрансгаз"(а.с.10).

З огляду на викладене, на думку позивача, оскільки відповідачу в жовтні та листопаді 2016 року не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, останній вважає, що відбір 11,000 тим.куб.м. природного газу відповідачем був здійснений з обсягів природного газу позивача, який був придбаний ним за результатами проведення публічних закупівель та поданий до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС .

Таким чином, позивачем наголошено на тому, що відповідач набув природний газ позивача у жовтні та листопаді 2016 року без будь-якої правової підстави.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву були спростовані доводи позивача наступним чином. З приводу підстав відбору КЕВ м.Кропивницький у жовтні-листопаді 2016 року природного газу з газотранспортної системи останній зазначив, у той період КЕВ м.Кропивницький мав договір № 00370/16-ТЕ(Т)-18 від 31.10.2016 р. з ПАТ НАК "Нафтогаз України" на постачання газу в період з жовтня по грудень 2016 року, укладений за результатами переговорної процедури закупівлі UA-2016-10-13-000414-c. Пізніше, у листопаді 2016 року ПАТ НАК "Нафтогаз України" відмовився від підписання актів приймання-передачі природного газу у зв`язку з наявністю у КЕВ м.Кропивницький заборгованості за спожитий природний газ в минулі роки, внаслідок чого КЕВ м.Кіровоград був змушений 21.12.2016 р. підписати додаткову угоду про зменшення обсягів та періоду постачання природного газу за договором №00370/16-ТЕ(Т)-18 від 31.10.2016р.

Також, відповідач звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві при визначенні ціни позову безпідставно збільшив її вдвічі та зазначив, що відповідно до положень ст.1213 Цивільного кодексу України боржник має або повернути майно, або сплатити його вартість, в той час як позивачем зазначено обидві вимоги у позовній заяві.

Стосовно оплати природного газу на стадії реєстрації бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань, відповідачем зазначено, що у 2016 році органи Казначейської служби керувалися чинними на той час Методичними рекомендаціями щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань та поведення платежів, затвердженими наказом №68 від 29.04.2013р. Державної казначейської служби України відповідно до яких для здійснення вказаної оплати необхідно було подати договір та акт виконаних робіт ( у даному випадку акт приймання-передачі природного газу). Без подання акту неможливо було зареєструвати бюджетні фінансові зобов`язання та, відповідно, здійснити оплату.

При вирішенні даного спору господарський суд виходить з наступного.

27.11.2015 набрали чинності Кодекс газотранспортної системи (Кодекс ГТС), затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015, та Кодекс газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015. В подальшому до Кодексів вносились відповідні зміни.

Згідно п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ (у редакції, чинній на час дії спірних правовідносин) оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи;

постачальник природного газу (постачальник) суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;

споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу;

несанкціонований споживач фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу;

несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Відповідно до п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС (у редакції, чинній на час дії спірних правовідносин) небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу ХІІ цього Кодексу;

балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

У разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи (п.10 глави 3 Розділу XII Кодексу ГТС у редакції, чинній на час дії спірних правовідносин).

Замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій. Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій (п.1, п.2 розділу XIIІ Кодексу ГТС).

Згідно з п. п. 1-3 глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не підтверджено обставин укладення з певним постачальником відповідних договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди чи підтверджених номінацій, проте додано лист НАК "Нафтогаз України" у якому зазначено, що останнім мотивовано відмовлено щодо підписання актів приймання-передачі природного газу за жовтень та листопад 2016 року, у зв`язку із наявністю заборгованості за спожитий у минулі періоди природний газ, низьким рівнем розрахунків, відсутністю графіку погашення заборгованості, а також відсутністю підтвердження планового обсягу в номінаціях за відповідні місяці.

Таким чином, відповідач здійснив несанкціонований відбір природного газу в обсязі 11,000 тис.куб.м.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач має право зокрема на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Відповідно до розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; постачальник зобов`язаний забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього; споживач має право на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Пунктами 3, 4 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, встановлено, що по об`єктах споживачів, що не є побутовими, споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом місяця здійснюється рівномірно, виходячи з добової норми, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому місячний обсяг їх споживання не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добової норми (узгодженого графіка) та/або підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку. Споживач та його постачальник мають право на коригування підтверджених обсягів природного газу в установленому законодавством порядку, у тому числі впродовж поточного розрахункового місяця. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу за споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС. У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість (об`єм/обсяг), що розраховується за формулою.

У зв`язку з наявною відмовою НАК "Нафтогаз Україна" від укладеного Договору №00370/16 ТЕ(Т)-18 від 31.10.2016 р., відповідач не мав постачальника природного газу на спірний період, а отже не міг здійснювати відповідний відбір. Згідно Інформації про надходження на точках входу, та розподіл на точках виходу обсягів природного газу віднесених на Операторів ГРМ за жовтень та листопад 2016 року відповідне надходження у графі "вид точки" було здійснене "в т.ч. без підтверджених номінацій"(а.с.11,15).

Відповідно до ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Згідно зі ст.509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зі статті 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Главою 83 Цивільного кодексу України регулюють два види позадоговірних зобов`язань:

1) зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного набуття майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого);

2) зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої особи (потерпілого).

Зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути з її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідачем по справі було набуто 11,000 тис.куб.м. природного газу, а саме ним було збільшено кількість належного йому майна - природного газу, яке було набуте за рахунок іншої особи - АТ "Укртрнасгаз" та без відповідної правової підстави.

За змістом ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Позивачем у прохальній частині позовної заяви заявлено дві вимоги : немайнова - про повернення безпідставно набутого майна (природного газу в обсязі 11,000 тис. куб.м.) та майнова - про стягнення 73 507,94 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна.

Однак, відповідачем у заяві від 31.10.2019 зазначено, що при розрахунку вартості природного газу, використаного у жовтні та листопаді 2016 р. КЕВ м.Кропивницький позивач застосував ціну природного газу, яка сформувалась протягом газового місяця (липень 2019 року) - 6 682,54 грн за 1 тис.куб.м. в т.ч. ПДВ ( 6 682,54 х 11=73507,94 грн).

За твердженнями відповідача, станом на час розгляду справи, на сайті позивача оприлюднено ціну природного газу за серпень 2019 року, яка становить 5 002,31 грн, в т.ч. ПДВ. При застосуванні цієї ціни вартість спожитого природного газу становить 5 002,31 х 11 = 55 025,41 грн, що на 18 482, 53 грн менше суми, заявленої позивачем.

Враховуючи положення ст.1213 Цивільного кодексу України господарський суд бере до уваги вартість природного газу, яка визначена на момент розгляду судом справи, тобто 5 002,31 грн за 1 тис.куб.м., в т.ч. ПДВ., а отже вартість відібраного природного газу становить 55 025,41 грн.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно ( наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно).

Пунктом 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.03.2013 передбачено, що у випадках коли в позовній заяві альтернативно викладено майнові або немайнові вимоги, господарському суду слід у порядку підготовки справи до розгляду зобов`язати позивача визначитись з предметом спору і в зв`язку з цим вирішити питання, пов`язані зі сплатою судового збору у встановленому розмірі.

Господарським судом відповідною ухвалою зобов`язано позивача визначитись із позовними вимогами, проте останній вказав, що на його думку вони не є альтернативними.

Однак, суд звертає увагу позивача, що вказана вимога про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набутий природний газ в обсязі 11,000 тис.куб.м. припускає неможливість виконання судового рішення. Більше того, задоволення позову в повному обсязі призведе до подвійного стягнення суми боргу, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ "Укртрансгаз" в частині стягнення вартості безпідставно набутого майна (на момент розгляду судом справи ) у розмірі 55 025,41 грн.

В зщадоволенні решти позовних вимог суд відмовляє з огляду на безпідставність їх заявлення позивачем.

З урахуванням вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи висновки господарського суду про наявність підстав для частково задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються в даному разі на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, пров. Училищний, буд. 8, ідентифікаційний код 08541051) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) вартість безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 11000 куб.м., що становить 55 025, 41 грн., а також судовий збір в сумі 825,38 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Квартирно-експлуатаційному відділу міста Кропивницький (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, пров. Училищний, буд. 8) та Акціонерному товариству "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1).

Повне рішення складено 16.12.2019.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.