УХВАЛА

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/16768/19
Суддя Сташків Р.Б., розглянувши позовну заяву ТОВ "Колосс Груп"

до ТОВ "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" про стягнення заборгованості 1 740 506,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов.

В ухвалі від 02.12.2019 судом було встановлено, що вказана позовна заява подана без додержання усіх вимог, передбачених ст. 164 ГПК України. З огляду на виявлені недоліки суд залишив позовну заяву без руху, встановив строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви, зокрема, встановив такий спосіб усунення недоліків позовної заяви:

- шляхом подання суду доказів сплати ТОВ "Колосс Груп" судового збору у встановлених порядку і розмірі, з зазначенням позивача платником у платіжному документі (платіжному дорученні, квитанції тощо), та з зазначенням в призначенні платежу відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором, або - шляхом подання суду документів, які підтверджують підстави звільнення заявника позову від сплати судового збору відповідно до закону;

- шляхом подання суду документів - додатків до позову (доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) в оригіналах або в належним чином засвідченій копіях.

16.12.2019 Позивач подав суду заяву про усунення недоліків, з тексту якої вбачається, що Позивачем ухвалу від 02.12.2019 про залишення позову без руху було отримано шляхом ознайомлення з нею 11.12.2019, як такою, що розміщена у відкритому доступі та веб порталі судової влади, який, в свою чергу, дає посилання на судовий документ, розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Вказаною заявою Позивач виправив один недолік позову, а саме, надав суду документи - додатки до позову (докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) в належним чином засвідченій копіях.

Другий недолік позову Позивач не виправив, а саме, не надав суду доказів сплати ТОВ "Колосс Груп" судового збору у встановлених порядку і розмірі, з зазначенням позивача платником у платіжному документі, і також (або) не надав суду документів, які підтверджують підстави звільнення заявника позову від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, Позивач, посилаючись на відносини представництва між ним та ОСОБА_2, стверджував, що на сплату судового збору за платіжним дорученням вона була уповноважена довіреністю №112 від 01.10.2019.

Як вбачається з тексту документу, вказаною довіреністю Позивач дійсно уповноважує ОСОБА_2, зокрема, здійснювати будь-які платежі, але не від власного імені, а від імені товариства.

Крім того, відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Тобто, вказаною довіреністю Позивач уповноважував ОСОБА_2 на сплату судового збору саме від свого імені - від імені довірителя, а не від імені довіреної особи, ОСОБА_2.

При цьому, в ухвалі від 02.12.2019 суду вказав, що згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Тобто, вказаною нормою Закону допускається можливість здійснення фактичної оплати судового збору іншою особою, але платником у відповідному документі, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, має бути вказана саме особа, яка звертається до суду, оскільки це прямо передбачено ст. 2 Закону України "Про судовий збір" ("...платниками судового збору є ...особи...які звертаються до суду..."), та обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти, чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, враховуючи положення статті 2 Закону України "Про судовий збір", надана суду квитанція № 0.0..1 від 25.11.2019 на суму 26107,60 грн., платником за якою є ОСОБА_2 , не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви ТОВ "Колосс Груп" до Господарського суду міста Києва, оскільки ОСОБА_2 не є особою, яка звертається до суду з даним позовом (позивачем). Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 910/23408/17, від 17.01.2019 у справі № 922/4734/16;

Отже, у встановлений судом строк з отримання ухвали позивач всі недоліки позову, встановлені ухвалою, не усунув.

З огляду на наведене, у зв`язку з закінченням строку на усунення недоліків, позовна заява підлягає поверненню заявнику згідно з ч. 6 ст. 174 ГПК України.

Керуючись ст. 174 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути заявнику. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суддя Р.Б. Сташків