РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019Справа № 910/11854/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення 29763,87 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про стягнення 29763,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачено різницю між фактичним розміром шкоди (96806,04 грн), завданим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася через порушення водієм автомобіля «Toyota Prius», д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 правил дорожнього руху та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/6021715 (67042,17 грн). Враховуючи те, що на момент вчинення зазначеного порушення ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з Управлінням патрульної поліції у м. Харкові, позивач просить стягнути з Департаменту патрульної поліції грошові кошти у розмірі 29763,87 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 суд ухвалив: позовну заяву заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення, якими конкретними доказами підтверджуються твердження позивача про те, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Управлінням патрульної поліції м. Харкова; надати такі докази чи зазначити про неможливість їх подання; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

23.09.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки у справі №910/11854/19 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначити на 22.10.2019; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи, встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У судове засідання 22.10.2019 прибув представник позивача, представники відповідача не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. У судовому засіданні представник позивача подав додаткові документи.

У судовому засіданні 22.10.2019 оголошено перерву до 03.12.2019.

18.11.2019 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову з підстав того, що позивач добровільно зменшив позовні вимоги у справі №922/1586/17 на коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а тому позивач не вправі вимагати в межах даної справи стягнення з відповідача грошових коштів, які становлять нестягнутий коефіцієнт фізичного зносу у справі №922/1586/17.

22.11.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшли пояснення до позовної заяви, відповідно до яких позивач вказує, що відповідач помилково застосовує до порядку здійснення виплати страхового відшкодування положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У судове засідання 03.12.2019 представники сторін не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 03.12.2019 оголошено перерву до 10.12.2019.

У судове засідання 10.12.2019 представники сторін не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 10.12.2019, за відсутності представників сторін, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.12.2019 судом було прийнято, складено та підписано скорочене рішення.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017 року між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №17/17-Т/Х/01, згідно з яким ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Mini Cooper», д/н НОМЕР_2 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

23 січня 2017 року на вул. Ромена Ролана, 12, в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ТОYOTA PRIUS», д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 та «MINI COOPER», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року по справі № 638/2453/17 дорожньо-транспортна пригода сталася 23.01.2017 в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм «ТОYOTA PRIUS» (д/н НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортному засобу марки «MINI COOPER», д/н НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

На замовлення страховика суб`єктом оціночної діяльності ФОП Тертичний А.В. було проведено огляд пошкодженого ТЗ та складено Звіт № 35/01/17 від 29.01.2017), згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «MINI COOPER», д/н НОМЕР_2 склала 96670,15 грн., а відповідно рахунку-фактури ТОВ «Баварія-моторс» № 64 від 25.01.2017 р. -96806,04 грн.

На підставі умов договору страхування наземного транспорту № 17/17-Т/Х/01, розрахунку суми страхового відшкодування від 06.02.2017, страхового акту № 006.00066117-1 від 06.02.2017 та вищевказаного рахунку-фактури, позивач, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатив страхове відшкодування в сумі 96806,04 грн. Факт оплати підтверджений копією платіжного доручення №60503 від 08.02.2017.

Вказані обставини встановлені в рішенні Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17, відповідно до полісу АК/6021715 від 19.09.2016 строком з 26.09.2016 по 25.09.2017 відповідач здійснював страхування цивільно-правової відповідальності працівників Департаменту Національної поліції України під час керування ними забезпеченим транспортним засобом TOYOTA PRIUS, д/н НОМЕР_4 (згодом 28.12.2016 номерний знак було змінено на 113526, проте VIN код залишився незмінним). Страхування здійснювалось на умовах і підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За вини ОСОБА_1 , який керував вищевказаним транспортним засобом, сталася ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль «MINI COOPER», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова 21.02.2017.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ТОУОТА PRIUS», д/н НОМЕР_3 , була застрахована ТДВ «Міжнародна страхова компанія» (поліс № АК/6021715), рішенням Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17 встановлено, що ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» має до відповідача право зворотної вимоги.

У рішенні Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17 вказано, що первісно позивач у позові просив стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування - 96806,04 грн. Визнавши обґрунтованою аргументацію відповідача щодо необхідності застосування коефіцієнту зносу, позивач в подальшому зменшив суму позовних вимог до 67042,17 грн. Ця сума розрахована з урахуванням зносу транспортного засобу, що підтверджується додатковим Звітом №35-1/01/17 «Про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин» від 30.06.2017.

Як зазначено у рішенні Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17, змінені (зменшені) позовні вимоги ґрунтуються на Звіті, який складений після здійснення ТОВ «Баварія Моторс» ремонту та після отримання ТОВ «Баварія Моторс» оплати за ремонт, тому використання тієї вартості нормогодини, що встановлена ТОВ «Баварія Моторс», повністю відповідає вимогам п.8.5.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092, з огляду на що суд у справі №922/1586/17 дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, рішеннм Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17, яке набрало законної сили, позов задоволено, стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 67042,17 грн. матеріальної шкоди та 1600 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач зазначає, що відповідачем не сплачено різницю між фактичним розміром шкоди (96806,04 грн), завданим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася через порушення водієм автомобіля «Toyota Prius», д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 правил дорожнього руху та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/6021715 (67042,17 грн). Враховуючи те, що на момент вчинення зазначеного порушення ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з Управлінням патрульної поліції у м. Харкові, позивач просить стягнути з Департаменту патрульної поліції грошові кошти у розмірі 29763,87 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, відповідно акту виконаних робіт ТОВ «Баварія-моторс» № 107 від 21.02.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля «MINI COOPER», д/н НОМЕР_2 склала 96806,04 грн.

Як встановлено судом, на підставі умов договору страхування наземного транспорту № 17/17-Т/Х/01, розрахунку суми страхового відшкодування від 06.02.2017, страхового акту № 006.00066117-1 від 06.02.2017 та рахунку-фактури №64 від 25.01.2017, позивач, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатив страхове відшкодування в сумі 96806,04 грн. Факт оплати підтверджений копією платіжного доручення №60503 від 08.02.2017.

Як встановлено у рішенні Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17, позивач, з урахуванням необхідності застосування коефіцієнту зносу, зменшив суму позовних вимог до 67042,17 грн., що розрахована з урахуванням зносу транспортного засобу, що підтверджується додатковим Звітом №35-1/01/17 «Про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин» від 30.06.2017.

Так, в силу пункту 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як зазначено у рішенні Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №922/1586/17, змінені (зменшені) позовні вимоги ґрунтуються на Звіті, є законними та обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого.

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі №753/4696/16-ц.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент вчинення спірної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ТОYOTA PRIUS», д/н НОМЕР_3 та вина якого в вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року по справі № 638/2453/17, перебував у трудових відносинах з Управлінням патрульної поліції міста Харкова. Вказаний факт не заперечувався відповідачем.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Оскільки невідшкодованою частиною збитку, завданого за наслідками спірної дорожньо-транспортної пригоди, є сума у розмірі 29763,87 грн., суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача, з яким ОСОБА_1 , винний у вчиненні спірної дорожньо-транспортної пригоди, перебував у трудових відносинах, грошових коштів у розмірі 29763,87 грн.

При цьому, щодо доводів відповідача, покладених в основу заперечень по справі, суд зазначає, що такі доводи спростовуються викладеним вище.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ідентифікаційний код: 40108646) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код: 33908322) грошові кошти у розмірі 29763 (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.12.2019

Суддя Ю.В. Картавцева