ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. Справа№ 51/255

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Корсака В.А.

Сітайло Л.Г.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

позивача Охромєєв Ю.Г.

відповідача Лєбєдєв О.М.

ВДВС не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційної скарги суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 02.10.2019

у справі № 51/255 ( суддя Ягічева Н.І.)

за скаргою на неправомірні дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та скасування Постанови №23860210 від 25.10.2011 про відкриття виконавчого провадження

за позовом житлово-будівельного кооперативу "Авіатор-4";

до суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича;

про стягнення 1449427,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2010, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2010, позов задоволено частково; стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича на користь ЖБК "Авіатор-4" основний боргу 276 429,80 грн з орендної плати, 13 958,75 грн 3% річних, 171 902,90 грн неустойки в подвійному розмірі плати за користування чужою річчю, 99 575,59 грн комунальних послуг і експлуатаційних витрат, державне мито в сумі 5 618,67 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 100,23 грн.

08.11.2010 на виконання вказаного рішення видано наказ.

Ухвалою від 17.09.2019 клопотання суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича про відміну постанови про відкриття виконавчого провадження у справі №51/255, яка за своїм змістом є скаргою боржника на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у справі №51/255, залишено без розгляду.

01.10.19 до Господарського суду міста Києва від суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича надійшла скарга на неправомірні дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та скасування Постанови №23860210 від 25.10.2011 про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 скаргу суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича на неправомірні дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та скасування Постанови №23860210 від 25.10.2011 про відкриття виконавчого провадження, залишено без розгляду.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, суб`єкт підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєв О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.10.2019 у справі №51/255, направити справу для розгляду до суду першої інстанції, стягнути з ВДВС суму судового збору, сплачену за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилався на те, що суд, визнав факт виявлення в справі нових обставин, тим більше що питання протизаконних дій виконавця в суді вже розглядалось. Але, датою виявлення таких обставин су, чомусь рахує з 15.08.2019р. хоча виявлення таких обставин відноситься до розгляду господарським судом заяви ЖБК Авіатор-4 та СПД-ФЛ Лебедева О.М. про затвердження Мирової угоди, в які розглядаються відносини між Стягувачем та Боржником. В той же час, в скарзі Боржника на дії Виконавця, відносини розглядаються між іншим суб`єктами, а саме між Боржником та Виконавцем. Відповідач стверджує, що дата виявлення нових обставин щодо неправомірності дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження згідно постанови №23860210 від 25.01.2011 може враховуватись тільки з моменту виявлення таких обставин. Оскільки фактом отримання таких доказів є дата 02.09.2019 (дата отримання Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань (міститься в матеріалах справи), то і підрахунок терміну повинний здійснюватися саме з цієї дати. Також за твердженням скаржника суд, посилається ще і на недотримання Скаржником норм ст.341 ГПК України, в якому зазначено що «Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права». Саме на цьому посиланні судом скарга від 01.10.2019 і залишена без розгляду. Судом таке твердження є помилковим і неправомірним з наступних причин. Оскільки ні процесуальний закон, ні судова практика поки що не дають універсального правила для застосування для будь-якого випадку формули вирахування моменту дізнання, слід відмітити, що ця норма є не більше і не менше як суб`єктивним тлумаченням цієї умови кожною окремою особою, а раз так, то для її застосування потрібна чітка фіксація моменту дізнання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019 апеляційну скаргу суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Корсак В.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного господарського суду від 06.11.2019 у справі №51/255 залишено без руху апеляційну скаргу суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича на ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.10.2019 у справі №51/255, з підстав зазначених у її мотивувальній частині, а саме, відсутності сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

18.11.2019 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла уточнювальна та додаткова інформація, в додатках до якої міститься доказ сплати судового збору за апеляційне оскарження у розмірі 1921,00 грн.

Колегією суддів було встановлено, що скаржником було виконано вимоги ухвали суду в зазначений в ній термін.

Ухвалою Північного господарського суду від 19.11.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 51/255 та призначено праву до розгляду на 11.12.2019.

11.12.2019 ЖБК "Авіатор-4" було подано відзив на апеляційну скаргу у якому позивач просив суд ухвалу залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

У судове засідання 11.12.2019 представник ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві не з`явися, не повідомивши суд про причини неявки. При цьому колегія суддів відзначає, що про час та місце розгляду апеляційної скарги у даній справі ВДВС був повідомлений судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення ухвали суду його уповноваженій особі.

Враховуючи вказану обставину, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича на ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.10.2019 у справі №51/255 за відсутності представника ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши вказані докази встановила наступне.

У відповідності до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В силу ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За правилами ст. 113, 115 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 36 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 N01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року", а також відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" викладено правову позицію, згідно з якою скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями, зокрема, ГПК.

Відповідно до пункту 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, з доданням до неї документів. У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Таким чином, скарга на дії державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга на постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №23860210 від 25.01.2011 подана до суду 01.10.2019.

Для оскарження рішень, дій (бездіяльності) державної виконавчої служби встановлено десятиденний строк, відлік якого починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

У поданій скарзі скаржник вказує, що 15.08.2019 винесено ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, під час ознайомлення з матеріалами справи були виявлені нові обставини, які змінюють відносини сторін.

Скаржник зазначає, що від дати встановлення нових обставин (15.08.2019) до дня подання скарги (01.10.2019) минув термін у 2,5 місяці, що свідчить про пропущення 10-денного строку для оскарження дій (рішень) державного виконавця передбачений ст.341 ГПК України.

В резолютивній частині скарги, скаржник просить поновити пропущений строк на оскарження дій державного виконавця.

Колегія суддів приймає до уваги те, що скаржник не позбавляється права на захист його порушеного права за умови подання клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин такого пропуску та визнання судом причин пропуску цього строку поважними. Дана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.

Отже, оскільки скаржник звернувся до суду зі скаргою по справі №52/255 після закінчення процесуального строку, встановленого законом, а також ним не було обґрунтовано місцевому господарському суду причини пропуску такого строку, колегія суддів дійшла до висновку про те, що місцевим господарським судом було зроблено вірний висновок про залишення такої скарги без розгляду.

При цьому колегія суддів враховує приписи частин 1 та 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд вважає за необхідне наголосити, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

За таких обставин підстави для зміни або скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 02.10.2019 у справі № 51/255 відсутні, так само як і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Лєбєдєва Олексія Миколайовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.10.2019 у справі № 51/255 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №51/255.

Повний текст постанови складено та підписано 12.12.2019.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.А. Корсак

Л.Г. Сітайло