ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" грудня 2019 р. Справа № 903/795/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представників позивача: адвоката Петрушина А.С., адвоката Полячука С.І., позивача Михайліченка М.В.,

представника відповідача: адвоката Ольховського М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Михайліченка Марка Володимировича

до відповідача Фізичної особи-підприємця Михайліченко Лілії Володимирівни

про повернення безпідставно набутого майна

встановив: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача повернути безпідставно набуте майно загальною вартістю 652 565,50 грн., а саме: вітрину закриту зі склом і підсвіткою у кількості 10 одиниць загальною вартістю 25600 грн.; вітрину відкриту вартістю 10130 грн.; прилавки прямі у кількості 9 одиниць загальною вартістю 19935 грн.; прилавок кутовий зовнішній у кількості 1 одиниця вартістю 1935грн.; систему відео нагляду загальною вартістю 37 360 грн.;промислові товари інтимного призначення вартістю 413602 грн.; офісну та комп`ютерну оргтехніку на загальну суму 12000 грн., РОSТ-термінал "ПриватБанк" (SIVО0Н3Р), серійний номер 12257СТ71776209 балансовою вартістю 5000 грн.; б/в меблі та металевий сейф з документами, які знаходяться в приміщенні магазину "Казанова" за адресою: м.Луцьк, вул.Огієнка, 20; товари, що знаходяться за цією ж адресою у "Центрі ритуальних послуг": ручки та хрести вартістю 53150 грн., лампадки вартістю 24 874 грн., набори для поховання вартістю 11 695 грн, труни лаковані вартістю 6500 грн., домовина лакована вартістю 2600 грн., хрести металеві вартістю 5400 грн., стрічка на вінки вартістю 980 грн., товар для оздоблення вінків та трун вартістю 1397,50 грн., каркаси для вінків вартістю 8007 грн., всього на суму 114603,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на використання відповідачем майна, що належить позивачу на праві власності, без достатньої правової підстави. Позивач вказує, що з метою перешкоджання його підприємницькій діяльності, 14.09.2019 року відповідачем було встановлено інші замки у приміщенні магазину "Казанова" та "Центр ритуальних послуг", де знаходяться належні позивачу на праві приватної власності матеріальні цінності, що унеможливлює доступ позивача до належного йому майна.

Ухвалою суду від 09.10.2019р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

04.11.2019р. відповідач надіслав на адресу суду відзив (вх. №01-57/12339/19), в якому заперечує проти позову. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

11.11.2019р. від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх.№01-57/12701/19), в якій позивач не погодився з доводами відповідача, зазначеними у відзиві на позовну заяву.

18.11.2019р. позивач подав клопотання (вх. №01-57/13023/19), в якому просив витребувати у відповідача первинні документи, які підтверджують господарські операції з реалізації промислових товарів інтимного призначення та інших товарів за адресою: м.Луцьк, вул.Огієнка, 20 за період з 15.09.2019 року по даний час; виписку по банківському рахунку, відкритому на ім`я відповідача як фізичної особи-підприємця у ПАТ "Райфайзен банк Аваль", за період з 15.09.2019 року по даний час. Також, позивач просить суд витребувати у ВП ГУНП у Волинській області відомості та документи за фактом звернення позивача про перешкоджання доступу до ТМЦ від 14.09.2019 року.

Також, 18.11.2019р. позивач подав клопотання (вх. №01-84/114/19), в якому просив призначити у справі судово-бухгалтерську експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: яка вартість майна та товарів, що знаходяться у приміщенні за адресою: м.Луцьк, вул.Огієнка, 20; чи наявні майно та товари, придбані позивачем у ТОВ "Софтленд Україна" згідно Договорів, наявних в матеріалах справи, у приміщенні за адресою: м.Луцьк, вул.Огієнка, 20; чи майно та товари, які знаходяться у приміщенні за адресою: м.Луцьк, вул.Огієнка, 20, ідентичні тим, які придбані позивачем у ТОВ "Софтленд Україна" згідно Договорів, наявних в матеріалах справи.

У зазначеному клопотанні позивач просив доручити проведення експертизи Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 19.11.2019р. продовжено строк підготовчого провадження до 08.01.2020р. та відкладено підготовче засідання на "18" грудня 2019р; встановлено сторонам строк до 12.12.2019р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів пов`язаних з розглядом справи, які з поважних причин не були подані до суду сторонами в обґрунтування їх доводів та заперечень.

22.11.2019р. позивачем подано до суду пояснення (вх. №01-57/13246/19), в якому зазначено, що позивачем правильно обрано спосіб захисту його порушеного права як власника, шляхом пред`явлення позову про повернення безпідставно набутого майна, що передбачено ст.1212 ЦК України.

05.12.2019р. позивачем подано до суду клопотання від 04.12.2019р. (вх. №01-57/13803/19), в якому він просить суд витребувати у відповідача виписку по банківському рахунку, відкритому на ім`я Михайліченко Л.І. як фізичної особи- підприємця у ПАТ «ПриватБанк» за період з серпня 2019р. по даний час, для встановлення фактів того, які саме товари були реалізовані відповідачем за вказаний період.

Також, 05.12.2019р. позивачем подано пояснення від 04.12.2019р. (вх. №01-57/13800/19), в якому зазначено, що доказом здійснення позивачем підприємницької діяльності в орендованому приміщенні за адресою: м.Луцьк, вул.Огієнка, 20 є те, що орендна плата за використання вказаного приміщення сплачувалася саме позивачем із рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на його ім`я фізичної особи- підприємця, про що свідчить додана до матеріалів справи виписка про рух коштів.

Твердження відповідача у відзиві про те, що з 2002 року вона самостійно займається підприємницькою діяльністю в двох магазинах «Казанова» та «Центр ритуальних послуг» за адресою м.Луцьк, вул.Огієнка,2 не відповідають дійсності, оскільки реалізація товарів без залучення найманих працівників є неможливою та є порушенням законодавства. Позивач і відповідач займаються одними і тими ж видами господарської діяльності, що підтверджується Свідоцтвом платника Єдиного податку Серія №611885 від 01.01.2012р де вказана адреса місця здійснення діяльності та види діяльності, виданого на ім`я позивача- ФОП Михайліченко М.В.

Трудові договори наймані працівники добровільно переуклали з ФОП Михайліченко М.В., подавши ФОП Михайліченко Л.В. заяви про звільнення. Документи щодо звільнення не підроблені, наймані працівники припинили свою співпрацю з ФОМ Михайліченко Л. В . добровільно, не бажаючи в подальшому перебувати у трудових відносинах з нею.

Отримання доходу ФОП Михайліченком М.В. від реалізації товарів в магазині «Казанова» підтверджується виписками по рахунках, відкритих у фінансових установах на ім`я ФОП Михайліченко М.В., з яких чітко вбачається, що в період з 2016 року по вересень 2019 року саме на банківський рахунок, відкритий на його ім`я, надходили кошти від реалізації товарів в магазині «Казанова».

03.09.2019р. відповідач самовільно зняла POS термінал позивача і встановила свій, що підтверджується записами з камер відео-спостереження. Також в матеріалах справи наявні відео-докази викрадення документів Михайліченко Л.В. та ОСОБА_5 13.09.2019 року.

Вказані докази підтверджують той факт, що відповідач- Михайліченко Л.В. та ОСОБА_6 завчасно готувались до безпідставного заволодіння належним позивачу майном, а також викрадення документів, які б могли додатково довести підставність позовних вимог позивача.

Крім цього, позивач зазначає, що первісний договір оренди приміщення за адресою: м.Луцьк, вул.Огієнка, 20, було укладено 22.12.2003 року саме з ФОП Михайліченко М.В.

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.02.2011 року у справі 5004/127/11 підтверджується факт здійснення позивачем підприємницької діяльності за вказаною адресою. Даний факт є преюдиційним, тобто таким, що не потребує доведення.

13.12.2019р. відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив від 11.12.2019р. (вх. №01-57/14094/19), в якому зазначив, що вважає обставини, про які вказує позивач у відповіді на відзив від 11.11.2019р., клопотанні про призначення судово-бухгалтерської експертизи від 18.11.2019р., клопотанні про витребування доказів від 18.11.2019р., поясненні від 04.12.2019р., клопотанні про витребування доказів від 04.12.2019року, такими що не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, 13.12.2019р. відповідач подав клопотання про витребування доказів від 11.12.2019р. (вх. №01-57/14095/19), в якому зазначив, що в періоди з 2016р по 2019р., ТОВ «Софтленд Україна» здійснювало відповідачу поставку товарів інтимного призначення, які згодом реалізовувались відповідачем в орендованому приміщенні магазину «Казанова», що розташований по вул. Огієнка, 20 у м. Луцьку, що спростовує доводи позивача. Оскільки договори, укладені між відповідачем та ТОВ «Софтленд Україна» в 2017 та 2018 р.р. та відповідні видаткові накладні поставки та оплати товарів у відповідача відсутні, тому 14.11.2019 року на адресу ТОВ «Софтленд Україна» відповідачем було направлено лист з проханням надати копії договорів поставки товарів, укладених між ТОВ «СОФТЛЕНД УКРАЇНА» та фізичною особою- підприємцем Михайліченко Лілією Володимирівною в 2017 та 2018 роках; видаткові накладні за договорами укладеними в 2017 та 2018 роках; видаткові накладні за договором №014/19 від 03.01.2019р. Однак, зазначений лист повернувся відповідачу, як зазначено в довідці УКРПОШТИ «За закінченням терміну зберігання».

Враховуючи те, що відповідачем було вчинено всі необхідні дії щодо отримання зазначених документів від ТОВ «Софтленд Україна», проте останнє не отримує вхідну кореспонденцію, тому дане клопотання не було подано у встановлений строк з поважних причин.

В зазначеному клопотанні відповідач просить витребувати від ТОВ «Софтленд Україна» () належним чином завірені копії договорів, укладених між ТОВ «СОФТЛЕНД УКРАЇНА» та відповідачем- фізичною особою-підприємцем Михайліченко Лілією Володимирівною за період з 2016 по 2019 роки, в тому числі договір №036/18 від 01.01.2018р.; договір №014/19 від 03.01.2019р.; видаткові накладні або інші документи, що свідчать про поставку та оплату товарів за укладеними договорами.

Розглянувши 18.12.2019р. у підготовчому судовому засіданні клопотання сторін та заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотань сторін з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ,4 ст 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частинами 1-3 ст. 81 ГПК України передбачено, що учасники справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до частин 4, 5, 8, 9, 10 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В клопотаннях про витребування доказів сторонами не зазначено, які саме дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, містять документи, що витребовуються; яким чином докази, що витребовуються стосуються предмета доказування; не зазначено обставин, які може підтвердити цей доказ або аргументи, які він може спростувати; не зазначено поважних причин неможливості отримати самостійно особою, яка подає клопотання, докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні органів досудового розслідування чи суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Як передбачено ч.2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Враховуючи підстави та предмет позову, обставини про вартість та реалізацію спірного майна та товарів не є предметом доказування у даній справі.

Для вирішення господарського спору та прийняття рішення у справі господарський суд на підставі доказів, що відповідають вимогам ст. ст. 76, 77 ГПК України (мають бути належними, допустимими та відповідати вимогам щодо певного засобу доказування) має враховувати лише ті встановлені та досліджені обставини справи, що мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивач та відповідачка перебували у шлюбі з 12.11.1994 року по 26.04.2018р., та займалися підприємницькою діяльністю.

19.03.2018р. між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спільного майна подружжя. Спірне майно, що просить повернути позивач, як безпідставно набуте відповідачем, не було предметом договору від 19.03.2018р. про поділ спільного майна подружжя.

Предметом спору у даній справі є повернення безпідставно набутого майна. Отже предметом доказування у даній справі є факт належності позивачу спірного майна на праві власності та утримання відповідачем даного майна без достатньої правової підстави, а також факт незаконного заволодіння відповідачем спірним майном.

Заявлені сторонами клопотання про витребування доказів та клопотання позивача про призначення судово-бухгалтерської експертизи є безпідставними, оскільки не стосуються предмета спору. Як вже зазначалося вище предметом спору у даній справі є повернення безпідставно набутого майна, а не компенсація чи повернення коштів за рахунок реалізованого майна, встановлення вартості реалізованого майна.

Крім цього, сторонами на надано суду належних і допустимих доказів того, що сторонами вичерпано усі можливості щодо самостійного отримання і подання таких доказів суду.

З огляду на зазначене та з врахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, заявлені клопотання сторін не підлягають до задоволення.

За результатами підготовчого засідання, враховуючи строки підготовчого провадження та відсутність інших клопотань сторін, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті відповідно до п.3 ч.2 ст.185 ГПК України.

Згідно ч.ч.1-3 ст.120 ГПК суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Керуючись ст.ст. 120, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

1. Клопотання позивача про витребування доказів від 18.11.2019р., 04.12.2019р. та про призначення судово-бухгалтерської експертизи від 18.11.2019р. залишити без задоволення.

2. Клопотання відповідача про витребування доказів від 11.12.2019р. залишити без задоволення.

3. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

4. Повідомити учасників справи про дату, час і місце розгляду справи по суті.

5. Встановити учасникам справи строк до 02.01.2020р. для подання суду пояснень та доказів, що стосуються предмета доказування, які з поважних причин не були подані до суду в обгрунтування їх вимог та заперечень.

6. Визнати обов`язковою явку представників сторін у судове засідання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.12.2019р.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Суддя О. Г. Слободян