ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
"12" грудня 2019 р. Справа № 906/569/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б.

судді Розізнана І.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство" та апеляційної скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -
Державного агентства лісових ресурсів України на рішення Господарського суду Житомирської області від 16 жовтня 2019 року в справі №906/569/19 (суддя - Прядко О.В.)
за позовом Першого заступника військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі:
Позивача 1: Міністерства оборони України
Позивача 2: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир
до Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
1) 643 Управління начальника робіт Міністерства оборони України
2) Військової частини НОМЕР_1
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -
Державного агентства лісових ресурсів України
про заборону ведення лісового господарства, використання лісового фонду на землях Міністерства оборони України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16 жовтня 2019 року в справі №906/569/19 задоволено позов Першого заступника військового прокурора Житомирського гарнізону (надалі - Прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (надалі - Позивач 1); Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир (надалі - Позивач 2) до Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство" (надалі - Відповідач) про заборону ведення лісового господарства, використання лісового фонду на землях Міністерства оборони України.
Водночас судом першої інстанції було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: 643 Управління начальника робіт Міністерства оборони України (надалі - Третя особа 1); Військової частини НОМЕР_1 (надалі - Третя особа 2), третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: Державне агентство лісових ресурсів України (надалі - Третя особа 3).
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Третя особа 3 звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з підстав, висвітлених в ній, просила рішення суду першої інстанції скасувати, та відмовити в позові в повному обсязі.
Також, не погоджуючись з винесеним рішенням, Відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в котрій просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Прокурора.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 9 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача та запропоновано сторонам в строк протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали направити до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу (том 2, а.с. 239).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Третьої особи 3 та запропоновано сторонам в строк протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали направити до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу (том 3, а.с. 54).
Під час проведення підготовчих дій у відповідності до статті 268 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу № 912/2385/18 разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Верховним Судом в ухвалі від 16 жовтня 2019 року в справі №912/2385/18 зазначено, що існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором.
На думку колегії суддів, закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.
Верховним Судом в ухвалі від 16 жовтня 2019 року в справі №912/2385/18 зазначено, що існує також інше питання, що потребує правового висновку, щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Так, відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до пункту 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Наслідки, визначені статтею 174 цього Кодексу, настають, якщо суд встановить відсутність підстави для звернення до відкриття провадження судом. Разом з тим, у Кодексі чітко не врегульовано, чи має суд право (обов`язок) перевіряти наявність (відсутність) таких підстав після відкриття і відповідно, які ж правові наслідки, якщо відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави встановлені судом після відкриття провадження у справі. Існування такої прогалини не сприяє забезпеченню єдності судової практики, тому її усунення матиме істотне значення для формування судової практики.
Аналіз судової практики щодо цього питання свідчить, що вона не є однаковою.
Таким чином, Верховним Судом зазначено, що у справі №912/2385/18 є також інші питання, які становить виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду. По-перше: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності. По-друге: які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, встановить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм.
Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Апеляційним господарським судом встановлено, що з позовом у даній справі звернувся Перший заступник військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах Позивачем 1 протягом тривалого часу жодних заходів для повернення спірної земельної ділянки не вжито.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у даній справі Прокурор підставно звернувся з даним позовом та обгрунтував в чому саме полягають порушення інтересів держави за захистом котрих він звернувся до суду та зазначив про неналежне здійснення функцій щодо захисту інтересів держави Позивачем 1 протягом тривалого часу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що у справі №906/569/19 досліджувалися обставини, аналогічні тим обставинам, що передав для вирішення Верховний Суд у справі №912/2385/18, які становить виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.
Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
За змістом пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як встановлено вище в даній ухвалі апеляційного суду, Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2019 року в справі №912/2385/18 прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24 березня 2020 року об 11 годині.
З метою дотримання єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принцип пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами, суд апеляційної інстанції з власної ініціативи відповідно до положень статті 228 Господарського процесуального кодексу України, вважає можливим зупинити провадження з власної ініціативи у справі №906/569/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.
Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 268, 270, 281-284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16 жовтня 2019 року в справі №906/569/19 для спільного розгляду з апеляційною скаргою Державного агентства лісових ресурсів України.
2. Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство" та апеляційною скаргою Державного агентства лісових ресурсів України на рішення Господарського суду Житомирської області від 16 жовтня 2019 року в справі №906/569/19 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18 за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів та оприлюднення повного тексту постанови.
3. Зобов`язати учасників справи повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про результати вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.
4. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.
5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.