ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2019 р. Справа № 922/1663/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Казмерчук М.Т.

за участю представників:

прокурора: Перегонцева Н.С., посвідчення № 044395 від 04.10.2016 р.

позивача: не з"явився

відповідача:не з"явився

в межах підготовчого провадження, в порядку статей 228, 229 ГПК України, у справі за позовом Уманської місцевої прокуратури, м. Умань в інтересах держави в особі

Відділу освіти Христинівської районної державної адміністрації, м. Христинівка

до Приватного підприємства "Укрдидактик", м. Харків

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 34 517,5 грн.,-

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно

апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/1663/19

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/1663/19 за позовом Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Відділу освіти Христинівської районної державної адміністрації, до Приватного підприємства "Укрдидактик" про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 34 517,50 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 червня 2019 року позовну заяву та додані до неї документи повернуто Уманській місцевій прокуратурі. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу керівника Уманська місцева прокуратура задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 05 червня 2019 року у справі № 922/1663/19 скасовано. Справу передано на розгляд господарського суду Харківської області.

28 жовтня 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, позовну заяву Уманської місцевої прокуратури залишено без руху. Надано прокуророві строк в п`ять днів, з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: оригінал платіжного доручення № 403 від 22 березня 2019 року; оригінал доказів надіслання копії позовної заяви разом з додатками іншим учасникам справи; належним чином посвідчених доказів, вказаних в якості додатку до позову. 08 листопада 2019 року, на виконання вимог ухвали суду, від прокурора надійшов супровідний лист про усунення недоліків (вх. № 26933). Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 02 грудня 2019 року. Протокольною ухвалою від 02 грудня 2019 року долучено до матеріалів справи відзив відповідача.

Шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено ухвалення Великою палатою Верховного суду ухвали від 07 листопада 2019 року у справі № 912/2385/19.

У підготовчому засіданні 16 грудня 2019 року прокурор зазначила, що у вирішенні даного питання посилається на розсуд суду.

Розглянувши питання застосування ст. 228 та 229 ГПК України суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації господарським судом права на зупинення провадження в справі з підстав, які передбачені п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, є подібність правовідносин, які є предметом дослідження в даній справі з правовідносинами, які переглядатимуться Великою Палатою Верховного Суду в іншій справі.

Прокурор, обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів держави в особі в особі Відділу освіти Христинівської районної державної адміністрації, посилається на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та зазначає, що уповноваженим органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах виступає Відділ освіти Христинівської районної державної адміністрації, який, незважаючи на те, що несплата штрафних санкцій та пені у зв`язку з укладанням додаткової угоди №1/1 до договору № 47 від 16 жовтня 2018 року, є порушенням не лише економічних інтересів держави, а й становить публічний (суспільний інтерес) в розрізі норми ст. 53 Конституції України, не вживає жодних активній дій, що свідчить про бездіяльність останнього (Відділу освіти Христинівської районної державної адміністрації).

Спеціальним законом, яким визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, є Закон України «Про прокуратуру», відповідно до ч. 3 ст. 23 якого прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Згідно з офіційно опублікованими відомостями з Реєстру судових рішень судом встановлено, що Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного господарського суду постановив у господарській справі № 912/2385/18, провадження у якій було відкрито за позовом прокурора, ухвалу про передачу справи разом із касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Передаючи на розгляд Великої палати Верховного Суду вище зазначену справу, колегія суддів касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, зокрема, вказав на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Окрім того, за позицією Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

У контексті зазначених питань колегія суддів касаційного господарського суду у складі Верховного суду посилається на правовий висновок, викладений у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 про те, що з метою підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів, прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Колегія суддів зазначає, що цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц стосовно відсутності необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але зауважує, що у справі, що переглядається, на відміну від справи № 587/430/16-ц, розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Також колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наводить різну судову практику з наведеного питання у судах загальної юрисдикції різних рівнів.

Велика Палата Верховного Суду своєю ухвалою від 07 листопада 2019 року прийняла до розгляду справу № 912/2385/18, зазначаючи при цьому, що відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

За приписами ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Аналогічну норму містить ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України від 22.12.2005 "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, під яким розуміється - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 912/2385/18 є такою, що зареєстрована.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду в справі № 912/2385/18 щодо вказаної правової проблеми (здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором) сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, та принципу пропорційності, господарський суд вважає, що у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи № 912/2385/18 матимуть значення при вирішенні справи № 922/1663/19 та підлягатимуть застосуванню у даному спорі.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді "Верховенство права", схваленій на 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25 - 26 березня 2011 року, також зазначала, що однією зі складових принципу верховенства права є юридична визначеність, яка є істотно важливою для питання довіри до судової системи та верховенства права. У цій доповіді також вказано, що юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункти 44, 46).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою дотримання вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" про обов`язковість врахування висновків про застосування норм права в подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду, а також враховуючи, що висновок, наданий Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18 може вплинути на оцінку правомірності звернення прокурора з позовом у даній справі, господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Керуючись статтями 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 922/1663/19 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали підписано 16 грудня 2019 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1663/19