РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2019Справа № 910/14001/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 6347,12 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 6347,12 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив строки доставки вантажу.

Суд своєю ухвалою від 15.10.2019 відкрив провадження у справі № 910/14001/19, постановив розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому суду відзиві визнав, що прострочив строк доставки вантажу на 3 повні доби, але зазначив, що прострочення виникло з поважних причин та просив зменшити суму штрафу до 634,71 грн.

Так, наразі не припинена антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

За твердженням відповідача, вся залізнична мережа регіональної філії «Донецька залізниця» знаходиться в зоні проведення АТО. Станція Авдіївка знаходиться на підконтрольній українській владі території, але фактично є тупиковою, так як з літа 2014 року припинено сполучення зі станцією Донецьк та станцією Ясинувата. В результаті бойових дій інфраструктурні об`єкти станції знаходяться в пошкодженому стані. Частина колій станції зруйновані та не використовуються в роботі, частина колій залишається не електрифікованою.

Позивач у відповіді на відзив на позов заперечив проти зменшення розміру штрафу, посилаючись на таке.

Ускладнення транспортного сполучення не є обставинами непереборної сили та не веде до звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань. Отже, відповідач не довів належними засобами доказування факт відсутності його вини у порушенні зобов`язання та існування підстав для звільнення його від відповідальності.

Позивач також зазначив, що місто Авдіївка знаходиться біля лінії зіткнення, і позивач здійснює свою діяльність при форс-мажорних обставинах, у зв`язку з цим, господарська діяльність підприємства була порушена. Також підприємство дуже часто знаходилось без стабільного електропостачання, під постійними обстрілами. Ці обставини унеможливлюють нормальне функціонування підприємства, яке в свою чергу ускладнюється відсутністю сировини для виробництва та порожніх вагонів через несвоєчасне виконання залізницею своїх зобов`язань за договором перевезення.

Після початку ведення бойових дій на території м. Авдіївка підприємству довелося зіткнутися з відсутністю половини замовлень на продукцію, що спричинило зупинку ряду основних цехів. Наразі позивач зазнає гостру нестачу сировини для виробництва продукції, що може привести до повного зупинення підприємства.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до договору перевезення вантажів залізничним транспортом по залізничній накладній № 47991179 відповідач зобов`язався доставити на адресу приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» кислоту сірчану, вантажовідправник державне підприємство «Схід ГЗК».

Відповідно до статті 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно з п. 8 «Правил видачі вантажів», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Вагон № 50235225, 50492685 був відправлені зі станції Жовті Води ІІ Придніпровської залізниці та прибули на станцію Авдіївка з порушенням терміну доставки, що підтверджено штемпелем станції призначення у графі 51 залізничної накладної. Відстань перевезення зазначена у графі 30 залізничної накладної.

Так, за накладною № 47991179, згідно зі штемпелем станції відправлення, вантаж відправлений 09.04.2019, доставлений 16.04.2019, про що повідомлено одержувача 16.04.2019 о 10 год. 00 хв., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної, та отриманий позивачем 16.04.2019, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати 31735,60 грн. Відстань від станції відправлення Жовті Води II Придніпровської залізниці до станції призначення Авдіївка Донецької залізниці складає 391 км. Норма доставки: 2 доби + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям). Всього термін доставки 3 доби. Фактично: 6 діб.

Згідно з п. 1.1, п. 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до п. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на __число ___місяць» (п. 2.1 Правил).

Згідно з п. 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

За пунктом 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Як зазначено вище, відповідач повинен доставити вантаж за 3 доби, а доставив за 6 діб, тобто з простроченням на 3 доби.

За таких обставин відповідач повинен сплатити 6347,12 грн штрафу (31735,60*20%).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання можливості зменшення розміру неустойки, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до норм чинного законодавства, зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, є правом, а не обов`язком суду.

Водночас, наведені відповідачем обставини не є тими винятковими обставинами, які, на думку суду, можуть бути покладені в основу рішення про зменшення розміру неустойки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, код 40075815) на користь приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (проїзд Індустріальний, м. Авдіївка, Донецька область, 86065, код 00191075) 6347,12 грн. штрафу, 1921,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. А. Ковтун