ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Справа№ 910/6842/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Горда В.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 03.12.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс"

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 15.08.2019 (повну ухвалу складено 20.08.2019)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" на рішення заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А.

у справі №910/6842/17 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс"

до Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Державна казначейська служба України

2) Міністерство молоді та спорту України

3) Державне агентство інфраструктурних проектів України

про стягнення 34 427 700, 67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" задоволено частково: стягнуто з Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" 27301103,30 грн. інфляційних втрат, 2507285,60 грн. 3% річних, 207798,17 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 у справі № 910/6842/17 рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 у частині відмови у стягненні 1575697,81 грн. 3% річних скасовано з прийняттям нового рішення про задоволення в позову в цій частині з новим розподілом судових витрат.

На виконання вказаних вище рішення та постанови господарським судом першої інстанції видано накази від 16.02.2018 № 910/6842/17.

Короткий зміст скарги

05.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на рішення заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А., в якій просило: визнати неправомірними та скасувати постанови заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. від 08.07.2019 № 2/14 "Про результати перевірки виконавчого провадження" та від 08.07.2019 "Про виправлення описки в процесуальному документі" у виконавчому провадженні № 59375932; зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 59375932 накласти арешт на кошти на рахунках ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" у банках та інших фінансових установах, в тому числі на рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Мегабанк" (код банку 351629).

Обґрунтовуючи скаргу, ТОВ "Автопорт "Південний-Плюс" зазначило, що оскаржуваною постановою скасовано постанову державного виконавця від 26.06.2019 № 59375932 у частині накладення арешту на кошти ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на рахунку № НОМЕР_1 у АТ "Мегабанк" та знято арешт із коштів у межах суми, необхідної для виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів. Однак, чинним законодавством не передбачено такої підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника, як використання рахунку для виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів. Крім того, таких рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, у зв`язку з чим державний виконавець зобов`язаний накласти арешт на кошти, що знаходяться на цьому рахунку.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та її мотиви

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 у справі №910/6842/17 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" на рішення заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні №59375937 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що винесення заступником начальника управління оскаржуваних постанов здійснено у відповідності до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати неправомірними та скасувати постанови заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. від 08.07.2019 № 2/14 "Про результати перевірки виконавчого провадження" та від 08.07.2019 "Про виправлення описки в процесуальному документі" у виконавчому провадженні № 59375932; зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 59375932 накласти арешт на кошти на рахунках ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" у банках та інших фінансових установах, в тому числі на рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Мегабанк" (код банку 351629). Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, визнав встановленим обставини, що мають значення для справи, які не доведені фактично, висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають дійсним обставинам справи.

Позивач вказує на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме, справу розглянуто за відсутності апелянта, якого не повідомлено належним чином про дату, час та місце засідання суду.

Крім того, скаржник зазначає, що неправильно застосовано норми матеріального права, а саме не застосовано вимоги статей 1, 48, 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що чинне законодавство України не передбачає такої підстави для знання арешту з майна (коштів) боржника - як використання рахунку боржника для виплати заробітної плати, сплати податків та інших зборів. В свою чергу, поняття рахунку зі спеціальним статусом визначено Порядком відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 №758. Так, за доводами апелянта, рахунок № НОМЕР_1 , який обліковується на Акціонерному товаристві «Мегабанк» та належить Державному підприємству «НСК «Олімпійський», не є рахунком зі спеціальним статусом, у зв`язку з чим на кошти, що на ньому зберігаються виконавець зобов`язаний накласти арешт.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, відповідачем подано відзив, у якому ДП «НСК «Олімпійський» просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач вказує, що оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції врахував і застосував норми законодавства про працю, що гарантують і захищають право на своєчасну оплату праці навіть в умовах арештованого рахунку.

Третіми особи та ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 03.12.2019 представники третіх осіб -1, 2 та ДВС не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштових відправлень (штрих-код 032 вх. №09.1-04/118887/19, 016 вх. №09.1-04/118895/19, 024 вх. №09.1-04/118882/19; 160 вх. №09.2-04/124196/19, 179 вх. №09.2-04/124193/19, 152 вх. №09.2-04/123623/19).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників позивача, відповідача та третьої особи-3, враховуючи строки розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників третіх осіб-1, -2 та ДВС, оскільки вони не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції, 03.12.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59375932 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.02.2019 у справі № 910/6842/17 про стягнення з ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" 27301103,30 грн. інфляційних втрат та 2507285,60 грн. 3% річних, а також стягнення виконавчого збору в розмірі 2980838,89 грн.

19.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору в загальному розмірі 32789227,79 грн.

В подальшому, 26.09.2019 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору в загальному розмірі 32789227,79 грн., які обліковуються на всіх рахунках у банківських установах, у т.ч. на всі рахунки в АТ "Мегабанк".

Постановою від 08.07.2019 № 2/14 про результати перевірки виконавчого провадження № 59375932 (з урахуванням постанови від 08.07.2019 про виправлення описки у процесуальному документів) заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. скасовано постанову державного виконавця від 26.06.2019 у частині накладення арешту на кошти ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на рахунку № НОМЕР_1 , який обліковується у АТ "Мегабанк", у межах суми, необхідної для виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, а також знято арешт з коштів на рахунку № НОМЕР_1 у межах вказаної суми.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, згідно заяви ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" від 04.07.2019 № 7-2/336 рахунок № НОМЕР_1 у АТ "Мегабанк" використовується для виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, що підтверджується відповіддю АТ "Мегабанк" від 04.07.2019 № 10-5822.

Не погоджуючись із даною постановою, позивачем подано скаргу на рішення заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А., в якій просить: визнати неправомірними та скасувати постанови заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. від 08.07.2019 № 2/14 "Про результати перевірки виконавчого провадження" та від 08.07.2019 "Про виправлення описки в процесуальному документі" у виконавчому провадженні № 59375932; зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 59375932 накласти арешт на кошти на рахунках ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" у банках та інших фінансових установах, в тому числі на рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Мегабанк" (код банку 351629).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні скарги ТОВ «Автопорт «Південний-Плюс», з огляду на таке.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

За наведеними нормами державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта. Відтак, з метою забезпечення дотримання наведеного положення державному виконавцю відповідно до статті 18 Закону надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідною для вчинення виконавчих дій відповідно до меж повноважень та в порядку, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням інших нормативно-правових актів.

Частиною 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як вбачається з укладеного між ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський", як клієнтом, та АТ "Мегабанк", як банком, договору від 26.02.2018 № 40.11.001379 банківських рахунків, останнє відкриває клієнту рахунок № НОМЕР_1 , з якого зобов`язується, зокрема, здійснювати операції з виплати заробітної плати працівникам, сплати податків, податкових та інших обов`язкових платежів до бюджету.

Крім того, у матеріалах справи міститься лист від 04.07.2019 № 10-5822 АТ "Мегабанк", в якому зазначено про використання ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" рахунку № 5 для виплати заробітної плати, сплати податків, податкових та інших обов`язкових платежів.

За приписами статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятись від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно з частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Таким чином право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано та захищається державною, своєчасність та розмір якої не може бути поставлений в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

При цьому, пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з частиною 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За наведених обставин винесення заступником начальника управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. постанови від 08.07.2019 № 2/14 (та постанови від 08.07.2019 про виправлення описки) щодо скасування постанови державного виконавця від 26.06.2019 про накладення арешту та зняття одночасно вказаною постановою арешту з грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 , що використовується ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" для виплати заробітної плати, податків та інших обов`язкових платежів, у межах суми, необхідної для їх виплати, здійснено у відповідності до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для визнання таких постанов протиправними та їх скасування.

Виходячи з викладеного, також не підлягає задоволенню вимога скаржника зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 59375932 накласти арешт на кошти на рахунках ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" у банках та інших фінансових установах, у тому числі на рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Мегабанк" (код банку 351629). Дана вимога визнається судом необґрунтованою за встановлених обставин щодо правомірності зняття арешту заступником начальника управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. з грошових коштів зі вказаного рахунку у межах суми, необхідної для виплати заробітної плати, податків та інших обов`язкових платежів.

Щодо посилання апелянта на неправильне застосування судом першої інстанції положень ст.ст. 1, 48, Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів зазначає, що позивач не вказує, в якій саме частині судом неправильно застосовано зазначені норми. Оскільки стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, містить визначення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень, а ст. 48 цього Закону визначає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Стосовно посилання на неправильне застосування ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», що визначає підстави для зняття виконавцем арешту з майна (коштів) боржника, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що він враховує дану норму лише в частині такої підстави як отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання, та залишає поза увагою подальше формулювання, а саме та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Так, суд першої інстанції врахував умови договору банківських рахунків від 26.02.2018 № 40.11.001379, укладеного між ДП «НСК «Олімпійський» (як клієнтом) та АТ «Мегабанк» (як банком), за яким останнє відкриває клієнту рахунок № НОМЕР_1 , з якого зобов`язується, зокрема, здійснювати операції з виплати заробітної плати працівникам, сплати податків, податкових та інших обов`язкових платежів до бюджету, а також лист АТ «Мегабанк» від 04.07.2019 № 10-5822, в якому зазначено про використання ДГІ «НСК «Олімпійський» зазначеного рахунку для виплати заробітної плати, сплати податків, податкових та інших обов`язкових платежів.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції застосував зазначену норму Закону України «Про виконавче провадження» з дотриманням принципу пропорційності, при всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.

Таким чином, суд першої інстанції врахував і застосував норми законодавства про працю, що гарантують і захищають право на своєчасну оплату праці. При цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правомірність застосування судом першої інстанції вказаних вище норм законодавства про оплату праці.

Викладеним вище спростовуються також доводи, викладені у апеляційній скарзі, стосовно неповного з`ясування судом першої інстанції обставини, що мають значення для справи, визнання встановленими обставини, що мають значення для справи, які не доведені фактично, і про те, що висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають дійсним обставинам справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопорт «Південний-Плюс» на рішення заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А.

Колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними посилання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме, що оскаржувану постанову було прийнято за відсутності позивача не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопорт «Південний-Плюс» на рішення заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. у справі №910/6842/17; судове засідання призначено на 15.08.2019. Згідно штампу канцелярії суду, дану ухвалу було направлено сторонам 09.08.2019.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих-кодом 558 (а.с. 193, том ІІ), ухвалу суду від 07.08.2019 скаржник отримав 28.08.2019, тобто вже після судового засідання.

Разом з тим, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих-кодом 558, ухвалу суду від 07.08.2019 направлено скаржнику на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та зазначену ним в апеляційній скарзі, а саме: 49000, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 3, 4 статті 102 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Враховуючи те, що ухвалу суду від 07.08.2019 про призначення до розгляду скарги ТОВ «Автопорт «Південний-Плюс» було направлено на належну адресу позивача, у строки, визначені процесуальним законом, та скорочені строки розгляду скарг на рішення посадової особи органу державної виконавчої служби (протягом десяти днів), колегія суддів дійшла до висновку, що ТОВ «Автопорт «Південний-Плюс» було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання.

Крім того, звертаючись до суду з відповідною скаргою, ТОВ «Автопорт «Південний-Плюс» було обізнане про встановлені статтею 342 Господарського процесуального кодексу України скорочені строки розгляду такої скарги та повинно було вчиняти дії, спрямовані на виконання належним чином своїх обов`язків щодо отримання поштової кореспонденції.

Частиною 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 у справі № 910/6842/17 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 267, 270, 275, 276, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" на ухвалу 15.08.2019 у справі № 910/6842/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 у справі № 910/6842/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/6842/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повний текст складено:16.12.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка