ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

10.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4516/19

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Запоріжжя

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання протиправним та скасування рішення

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача (заявника): не з`явився

Від відповідача: Максименко С.М., начальник управління нормативно-правової роботи департаменту правового забезпечення

Від третьої особи-1: Шестіріков В.В., адвокат, діє на підставі посвідчення адвоката №2100

Від третьої особи-2: Булгакова Ю.М., адвокат

С У Т Ь С П О Р У :

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулося до Господарського суду із позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії Дніпровської міської ради щодо прийняття рішення від 24.07.2019 № 32/47 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Коменергосервіс" на баланс КП "Теплоенерго" котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії та інших активів".

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради щодо прийняття рішення від 24.07.2019 № 32/47 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Коменергосервіс" на баланс КП "Теплоенерго" котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії та інших активів".

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що спірне рішення прийняте відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства України щодо його прийняття, а саме, з порушенням ч.3 ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації". За змістом цієї статті проект рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 № 32/47 мав бути оприлюднений не пізніше як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття, тобто - до 25.06.2019. Проте проект рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 № 32/47 не було оприлюднено на офіційному веб-сайті відповідача. Цим рішенням відповідач надав дозвіл Комунальному підприємству "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради на передачу на баланс КП "Теплоенерго" котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії та інших активів, чим порушені права, свободи та інтереси:

- Комунального підприємства "Коменергосервіс", основним видом діяльності якого є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря населенню, юридичним особам, державним установам та організаціям шляхом експлуатації котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії та інших активів. Рішенням міської ради від 15.07.2009 №39/48 Підприємство визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання споживачів лівобережної частини міста Дніпра. Тому, виконання КП "Коменергосервіс" спірного рішення в частині передачі КП "Теплоенерго" перелічених у Переліку об`єктів, приведе до неможливості ведення основного виду діяльності та виконання договірних зобов`язань перед ДТЕК Придніпровська ТЕС, населенням та юридичними особами АНД, Індустріального та Самарського районів м. Дніпра, при наявності діючих на протязі з 04.01.2016 по 31.12.2019 договорів постачання теплової енергії.

- порушені права Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в частині належного виконання з боку КП "Коменергосервіс" договірних зобов`язань за діючими на теперішній час трьома договорами постачання теплової енергії у вигляді гарячої води від 04.01.2016 №317-Д3-ПрТЗС, №318-ДЗ-ПрТЗС, № 319-ДЗ-ПрТЗС. Станом на 31.05.2019 сума заборгованості Підприємства за вищезазначеними

договорами складає 143 267 232,51 грн.;

- порушені права інших фізичних та юридичних осіб, розташованих в Амур-Нижньодніпровському, Індустріальному та Самарському районах м. Дніпра, які на теперішній час знаходяться у договірних відносинах з КП "Коменергосервіс" щодо отримання послуг на постачання теплової енергії, які являються кінцевими споживачами по вищезазначеним 3-м договорам постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

Правовою підставою своїх вимог позивач зазначає частину третю статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", частину п`яту статті З Регламенту Дніпровської міської ради VII скликання, ст. ст. 509, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 29.09.2010 № 17-рн/2010.

26 листопада 2019 року від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до господарського суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 № 32/47 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Коменергосервіс" на баланс КП "Теплоенерго" котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії та інших активів";

- заборонити Комунальному підприємству "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії направлені на передачу з балансу котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії, інших активів будь-яким третім особам.

Позивач вважає, що при невжитті заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнитися виконання:

- рішень Господарського суду Дніпропетровської області по справам № 904/2096/19, № 904/2095/19, №904/2235/19 та їх невиконання взагалі, а також ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів АТ "ДТЕК Дніпроенерго", за захистом яких він звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області по даним справам;

- погіршитися фінансове становище АТ "ДТЕК Дніпроенерго", наслідком чого може бути неможливість закупівлі вугілля, а відповідно і до зупинки енергоблоків. При цьому, суттєво підвищиться навантаження на інші станції та енергомережі країни, що спричинить відключення електричної енергії, значно підвищиться ризик виникнення аварійних ситуацій на об`єктах електроенергетики України. Зупинення роботи енергоблоків стягувача призведе до зупинення постачання електричної та теплової енергії, в т.ч. населенню та об`єктам соціальної інфраструктури.

Позивач, здійснивши аналіз спірного рішення, дійшов висновку, що після передачі вказаного майна іншому комунальному підприємству, КП "Коменергосервіс" не зможе здійснювати господарську діяльність щодо постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, а отже отримувати грошові кошти для розрахунку з АТ "ДТЕК Дніпроенерго". Також позивач не виключає можливість у Дніпровської міської ради, згідно п.п.3.1. п.3, п.п. 10.1. п.10 Статуту КП "Коменергосервіс" на проведення таких дій, як:

1) відчуження повністю усього майна КП "Коменергосервіс", яке знаходиться у комунальній класності і закріплюється за відповідачем на праві господарського відання, на користь третіх осіб;

2) припинення КІІ "Коменергосервіс" шляхом його реорганізації або шляхом ліквідації за своїм рішенням, а також використання з боку КП "Коменергосервіс" коштів, які знаходяться та в майбутньому будуть надходити на його рахунки, не у рахунок погашення заборгованості за отриману теплову енергію.

06 грудня 2019 року від третьої особи-1, Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради, до господарського суду надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову мотивовані наступним.

Щодо ускладнення виконання рішень господарського суду Дніпропетровської області по справам № 904/2095/19, № 904/2096/19 та № 904/2235/19. Позивач залишив поза увагою те, що навіть у випадку фактичної передачі теплового обладнання згідно рішення Дніпровської міської ради № 32/47 з балансу КП "Коменергосервіс" на баланс КП "Теплоенерго", КП "Теплоенерго" стане правонаступником всіх боргових зобов`язань Відповідача за договорами № 317-ДЕ-ПрТЕС, № 318-ДЗ-ПрТЗС, № 319-ДЗ-ПрТЗС від 04.01.2016р., про стягнення заборгованості за якими і були ухвалені рішення господарського суду Дніпропетровської області по справам № 904/2095/19, № 904/2096/19 та № 904/2235/19. В свою чергу, з примусового виконання рішень господарського суду Дніпропетровської області по справам № 904/2095/19 та № 904/2096/19 вже відкриті виконавчі провадження, які наразі зупинено.

Щодо погіршення фінансового становища позивача третя особа-1 зазначає про те, що КП "Коменергосервіс" є не єдиним його споживачем, підприємство отримує кошти за надання своїх послуг і від інших споживачів. На підтвердження свого скрутного фінансового становища позивачем не надано будь-яких доказів (звіти про фінансовий результат і т.п.);

- обгрунтованість зазначених позивачем порушень є предметом розгляду даної справи і має бути досліджена судом при ухваленні рішення по справі, а не при розгляді клопотання про забезпечення позову, Позивач не зазначає як, які саме права, свободи і інтереси його та інших фізичних та юридичних осіб порушуються оскаржуваним рішенням.

Стосовно тарифів на теплову енергію вказує, що починаючи з лютого 2019 року КП "Коменергосервіс" було вимушене придбавати у позивача теплову енергію за ціною 844,18 гри. за 1 Гкал, а реалізовувати її населенню за ціною 781,27 грн./Гкал., що на 62,91 грн/Гкал менше за ціну придбання. Зазначена різниця в тарифах також спричинила наявність заборгованості перед Позивачем не з вини КП "Коменергосервіс".

Щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення. Позовна заява і заява про забезпечення позову зводяться до наявності заборгованості у КП "Коменергосервіс", що встановлено рішеннями суду. У зв`язку з початком опалювального періоду 2019-2020 роки здійснено запуск усього теплового обладнання КП "Коменергосервіс", в тому числі і вказаного для передачі на баланс КП "Теплоенерго" в оскаржуваному рішенні позивача. Зазначене повністю виключає технологічну і технічну можливість передачі котелень та теплового обладнання за оскаржуваним рішенням позивача до кінця опалювального періоду, а це орієнтовно до квітня 2020 року.

09 грудня 2019 року від третьої особи-2, Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, до господарського суду надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову мотивовані тим, що:

- позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували реальну необхідність забезпечення позову у даній справі;

- переконання позивача про істотне ускладнення виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області суду, які набрали законної сили, є нічим необґрунтованим припущенням;

- у зв`язку з початком опалювального періоду 2019-2020 років КП "Теплоенерго" здійснено запуск всіх обладнань, у тому числі й переданих КП "Коменергосервіс" на підставі актів приймання-передачі зумовлених виконанням оскаржуваного рішення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 призначено до розгляду у судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про забезпечення позову на 28 листопада 2019 року. З 28.11.2019 розгляд заяви відкладено на 10.12.2019.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення міської ради та заборони комунальному підприємству вчиняти будь-які дії направленні на передачу з балансу, господарський суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

Приписами частин першої, другої ст. 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини першої ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та законних інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя.

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тобто, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст.73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними і адекватними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, своєю чергою, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, а також можливість реального і ефективного виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оскільки доводи наведені у заяві, не свідчать про явну протиправність дій при прийнятті вказаного рішення, а відтак така протиправність повинна бути встановлена в ході розгляду даної справи з наданням оцінки фактам та обставинам, які будуть встановлені судом в процесі розгляду справи, суд не вбачає підстав задовольнити вимогу позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 №32/47 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Коменергосервіс" на баланс КП "Теплоенерго" котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії та інших активів".

У разі забезпечення позову на даній стадії у той спосіб, який визначений пунктом першим заяви про забезпечення позову, без дослідження обставин справи та без доказів призведе до фактичного вирішення судом спору по суті, призведе до порушення принципу рівності усіх учасників перед судом та нівелює вимоги статей 13,14 Господарського процесуального кодексу України, яка вказує на змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування судом всіх обставин справи, що суперечить інституту забезпечення позову.

Вимога позивача про заборону Комунальному підприємству "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії направлені на передачу з балансу котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії, інших активів будь-яким третім особам задоволенню не підлягає з наступних підстав:

у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання,

посилання позивача на наявність відкритих виконавчих проваджень у справах № 904/2096/19, №904/2095/19, №904/2235/19 майнового характеру, учасниками яких є відповідачі, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання або слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення, оскільки є припущеннями, не підтвердженими належними доказами (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19; від 25.02.2019 у справі №922/2673/18 та від 02.04.2019 у справі №918/702/18);

твердження позивача про можливе погіршення фінансового становища АТ "ДТЕК Дніпроенерго" та можливе відключення електричної енергії, зупинення енергоблоків на підтверджено жодними доказами. На підтвердження свого скрутного фінансового становища Позивач не надав будь-яких доказів (звіти про фінансовий результат і т.п.);

позивачем не надано жодних доказів вчинення відповідачем дій з відчуження майна КП "Коменергосервіс", яке знаходиться у комунальній класності і закріплюється за КП "Коменергосервіс" на праві господарського відання, на користь третіх осіб та припинення КІІ "Коменергосервіс" шляхом його реорганізації або шляхом ліквідації за своїм рішенням;

позивач зазначає, що спірним рішенням порушені права, свободи та інтереси КП "Коменергосервіс", АТ "ДТЕК Дніпроенерго" та інших фізичних та юридичних осіб, розташованих в Амур-Нижньодніпровському, Індустріальному та Самарському районах м. Дніпра, які на теперішній час знаходяться у договірних відносинах з КП "Коменергосервіс" щодо отримання послуг на постачання теплової енергії, які являються кінцевими споживачами по вищезазначеним 3-м договорам постачання теплової енергії у вигляді гарячої води. Зазначені доводи позивача судом не приймаються, оскільки позивач може звертатися з позовом до суду лише на захист власних порушених прав та інтересів.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, те, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника), а заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому унеможливить захист його інтересів чи позбавлять його можливості звернутися до суду у випадку наявності реальної загрози порушення його прав, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 74, 86, 136, 137, 141 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Дніпровської міської ради від 24.07.2019 № 32/47 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Коменергосервіс" на баланс КП "Теплоенерго" котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії та інших активів";

- заборони Комунальному підприємству "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії направленні на передачу з балансу котелень, теплових розподільчих пунктів, насосних станцій, мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання, вузлів обліку теплової енергії, інших активів будь-яким третім особам відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 10.12.2019 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 11.12.2019

Суддя Н.М. Євстигнеєва