ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
12.12.2019 Справа № 5006/19/124/2012
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., розглянувши заяву по справі №5006/19/124/2012 Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія, м. Київ, у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, м. Київ
до Приватного підприємства Чара, м. Маріуполь, Донецька область,
про стягнення заборгованості за кредитним договором №СМ 102/159/2006 в розмірі 1 924 501,02 грн., а саме: заборгованості за кредитом в сумі 1 230 952,20 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 693 548,82 грн.
Представники сторін:
від стягувача: не з`явився;
від боржника: не з`явився.
02.12.2019 року до господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія надійшла заява за вих. №29/1652 від 25.11.19р. про видачу дублікату наказу господарського суду Донецької області по справі №5006/19/124/2012 від 01.03.2013р. та поновлення строку на його пред`явлення до виконання .
Ухвалою суду від 03.12.2019 року прийнято зазначену заяву та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.12.2019 року о 12:00 год.
Заява мотивована тим, що у зв`язку з початком процедури ліквідації юридичної особи боржника ПП Чара, 07.04.2013 року державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ для подальшого виконання до ліквідаційної комісії ПП Чара. Стягувач зазначає, що намагався отримати оригінал наказу та звертався з листами до ПП Чара, однак боржник наказ не повернув.
В судове засідання 12.12.2019 року представники сторін не з`явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
За змістом ч. 2 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Таким чином, суд розглядає заяву без участі учасників.
Щодо поновлення строку на пред`явлення до виконання наказу господарського суду Донецької області по справі №5006/19/124/2012 від 01.03.2013р. стягувач зазначає, що на виконання рішення господарського суду Донецької області від 12.02.2013 року видано відповідний наказ, який 23.05.2013 року пред`явлено до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, яким відкрито провадження на виконання зазначеного наказу. 07.04.2013 року державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з припинення юридичної особи боржника ПП Чара та передано виконавчий документ для подальшого виконання ліквідаційній комісії ПП Чара. Посилаючись на чинну редакцію ЗУ Про виконавче провадження, стягувач вважає, що відповідна підстава не передбачає закінчення виконавчого провадження, крім того, заборона органам держаної виконавчої служби вчиняти виконавчі дії щодо боржника закінчились 05.10.2016р., тому строк пред`явлення сплив лише 05.10.2019р., однак стягувач вважає поважною причиною пропущення строку на пред`явлення до виконання наказу, оскільки він звертався до господарського суду Донецької області з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Дослідивши матеріали заяви про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу, суд зазначає наступне.
За змістом п.7 ч.1 ст. 49 зазначеного Закону (в редакції станом на червень 2013 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнанням боржника банкрутом.
Проте, як свідчить витяг з ЄДР долучений судом до матеріалів заяви, запис про прийняття рішення про припинення юридичної особи ПП Чара була внесена 26.11.2008 року. Із змісту витягу вбачається , що 22.10.2009 року відносно боржника була порушена справа про банкрутство, 18.04.2012 року та 21.06.2012 року внесено запис про судове рішення про припинення справи про банкрутство.
16.01.2015 року до ЄДР внесено запис про відміну рішення засновків щодо припинення ПП Чара.
Згідно із ст. 67 Закону України Про виконавче провадження (в редакції станом на 7.06.2013 року) у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку, а виконавче провадження закривається.
За змістом ст. 23 зазначеного Закону строки пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документу до виконання . Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу , у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Згідно із ст. 22 Закону строки пред`явлення виконавчих документів були встановлені в один рік.
Таким чином, враховуючи переривання строку та скасування рішення засновників про припинення ПП Чара, про що стало офіційно відомо 16.01.2015 року (реєстрація в реєстрі ЄДР), суд вважає, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання повинен був починатися з 17.01.2015 року та спливати 16.01.2016 року.
05.10.2016 року набув чинності Закон України Про виконавче провадження, яким було встановлені строки пред`явлення виконавчого документу до виконання три роки. Розділом XIII прикінцевих та перехідних положень встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Отже, збільшення строків пред`явлення до виконання виконавчих документів, призвело до збільшення строків до 16.01.2018 року. Якщо погодитися із позицією заявника про початок перебігу строків пред`явлення виконавчих документів до виконання з моменту набрання чинності нової редакції Закону Про виконавче провадження, строк також сплинув 5.10.2019 року. Проте, заявник звернувся із відповідною заявою 2.12.2019 року.
Суд зазначає, що заявником не наведено жодного обґрунтування пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Стягувач, як особа, яка зацікавлена у належному виконанні рішення суду, мав можливість протягом встановленого законом строку використовувати права надані законом, контролювати процес виконавчого провадження,скористатися правом стягнення, отримувати інформацію відносно боржника в межах доступних публічних офіційних ресурсів ( доступ до ЄДР згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», диспуту до реєстру виконавчих проваджень тощо). Проте, стягувач надає докази своєї активної поведінки щодо зацікавленості у виконанні рішення суду та пошуку виконавчого документу лише з червня 2019 року (лист-відповідь виконавчої служби від 7.06.2019 року на адресу ТОВ «Довіра та гарантія»).
Аналізуючи аргументи боржника щодо пропущення строку заміни сторони виконавчого провадження в ухвалі від 10.05.2019 року, постановленої в межах цієї справи, суд зазначив, що у відповідності до ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Судом зазначено, що , у даному випадку, вирішуючи позитивно питання щодо заміни сторони за наказом у справі № 5006/19/124/2012, суд, керуючись ст. 334 ГПК України, не вирішує питання щодо строків звернення стягувача за примусовим виконанням судового рішення до компетентних органів та осіб, а лише визнає за заявником право стягувача із наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 52 ГПК України та ст. 514 ЦК України, щодо обов`язковості для нього всіх прав, умов та наслідків, які були вчинені та в яких перебувала особа, яку правонаступник замінив.
Таким чином, суд розглядає обставини, пов`язані із поновленням строку, з моменту виникнення права на примусове стягнення за наказом у особи, визначеної в наказі, незалежно від того, що стягувач замінювався в порядку ст. 334 ГПК України.
У відповідності до ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.
У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
За змістом Закону України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».
Проте, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Зокрема, у п. 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії» Європейський Суд з прав людини визначив термін давності, як передбачене законом право порушника не піддаватися попередженню або суду після закінчення певного терміну після здійснення правопорушення. Як зазначив ЄСПЛ, строки давності, які характерні для національних правових систем Держав-учасниць, відповідають декільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису судового акту.
За позицією суду, причина пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є поважною, якщо обставини, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, якщо ці обставини, виникли об`єктивно, незалежно від волі стягувача та якщо ці обставина підтверджується належними і допустимими доказами.
Суд зазначає, що заявником не наведено жодного обґрунтування пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Стягувач, як особа, яка зацікавлена у належному виконанні рішення суду, мав можливість протягом встановленого законом строку використовувати права надані законом, контролювати процес виконавчого провадження,скористатися правом стягнення, отримувати інформацію відносно боржника в межах доступних публічних офіційних ресурсів ( доступ до ЄДР згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», диспуту до реєстру виконавчих проваджень тощо). Проте, стягувач надає докази своєї активної поведінки щодо зацікавленості у виконанні рішення суду та пошуку виконавчого документу лише з червня 2019 року (лист-відповідь виконавчої служби від 7.06.2019 року на адресу ТОВ «Довіра та гарантія»).
Стосовно обґрунтування поважності пропуску строку у зв`язку із зверненням до суду з заявою про зміну сторони виконавчого провадження, суд зазначає, що заявник став власником майнових прав до боржника відповідно до договору факторингу у вересні 2017 року. За змістом розділу 4 Договору факторингу від 8 вересня 2017 року, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» констатувало, що воно ознайомлено з фактичним станом Портфеля заборгованості, до якого увійшли вимоги до боржника у цієї справі, та не має до цього жодних зауважень. За змістом п. 6.3 зазначеного договору, всі гарантії ,надані боржниками щодо заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору . Разом з правом вимоги Фактору переходять всі інші, пов`язані з ним права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій Боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним законодавством, право на всі суми, які Фактор одержить від Боржників на виконання його вимог та інше.
Проте, заявником не наведено належних обґрунтувань поважності та неможливості одночасного звернення із відповідним заявами до суду протягом двох років з моменту придбання прав вимоги.
Відсутність доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення до виконання наказу суду з боку первісного стягувача та заявника, за позицією суду є підставою для відмови в задоволені заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», як наслідок втілення принципу правової визначеності учасників правовідносин в правовій державі.
Щодо видачі дублікату наказу господарського суду Донецької області по справі №5006/19/124/2012 від 01.03.2013р., стягувач зазначив, що намагався отримати оригінал наказу та звертався неодноразово з листами до ПП Чара, однак боржник наказ не повернув.
Згідно з п.19.4 Перехідних положень ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Враховуючи висновки суду про сплив строку, встановленого для пред`явлення наказу по справі №5006/19/124/2012 від 01.03.2013р. до виконання, підстави для задволення заяви в цієї частині відсутні.
Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія про видачу дублікату наказу господарського суду Донецької області по справі №5006/19/124/2012 від 01.03.2013р. та про поновлення строку для пред`явлення його до виконання .
Керуючись ст. 234, 329, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України,суд,-
У задоволенні заяви за вих. №29/1652 від 25.11.19р. Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія про видачу дублікату наказу господарського суду Донецької області по справі №5006/19/124/2012 від 01.03.2013р. та поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст ухвали складено та підписано 17.12.2019р.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.