ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Справа №903/637/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.

суддя Коломис В.В.,

суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: не прибув;

відповідача: Книш Л.В. (ордер №000,063962 від 17.12.19р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дикун Віталія Петровича на рішення господарського суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року, м. Луцьк, суддя Кравчук А. М., повний текст складено 23 жовтня 2019 року, у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Козаревської Марії Олександрівни

до Фізичної особи-підприємця Дикун Віталія Петровича

про стягнення 47131,82 грн.

Судом роз`яснено представнику відповідача права та обов`язки, передбачені ст. 42, 46 ГПК України. Клопотань про розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції не надходило. Заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року, ФОП Козаревська М.О. звернулась до Господарського суду Волинської області з позовом до ФОП Дикуна В.П. про стягнення 47 131,82 грн. через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно заявки-договору перевезення з елементами договору транспортного експедирування.

16 жовтня 2019 року, рішенням господарського суду Волинської області було частково задоволено позов ФОП Козаревської М.О. до ФОП Дикун В.П. про стягнення 47 131,82 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 41 606,02 грн. - збитків та 1 695,78 грн. - судового збору, а у позові на суму 5 525,80 грн. - відмовлено.

ФОП Дикун В.П. у своїй апеляційній скарзі просить рішення в частині задоволених вимог скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки у заявці на перевезення від 28 березня 2018 року його не попереджалось про обов`язковість свідоцтва про допущення дорожнього транспорту до перевезення товарів під митними печатками та пломбами, в той час як транспортні засоби, подані ним до завантаження, були технічно придатні для використання та накладення пломб.

Зазначає, що за умовами заявки єдиним обов`язком перевізника, що стосувався пломбування, був обов`язок не виїжджати з місця митного оформлення без опломбування, що не відповідає обов`язку мати у наявності свідоцтво про допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення товарів під митними печатками та пломбами.

Вважає, що за ч.3 ст. 14 "Про транспортно-експедиторську діяльність", саме експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, яка організовувала вищевказане міжнародне перевезення з Німеччини до України та мала би довести до відома перевізника про необхідність мати в наявності свідоцтва про допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення товарів під митними печатками та пломбами, залучаючи його до перевезення.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують технічну непридатність оспорюваних транспортних засобів для пломбування та перевезення вантажу територією ЄС за транзитною декларацією Т1.

Обов`язкового пломбування при перевезенні вантажу за транзитною декларацією Т1 не відповідає практиці міжнародного перевезення та не передбачено ні Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, ні Конвенцією про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП від 1975 року, на які послався господарський суд Волинської області.

Вважає, що у даному випадку відбувся зрив перевезення з вини експедитора, але аж ніяк не неналежне виконання зобов`язань апелянтом.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ФОП Козаревська М.О. вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, натомість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки вона дійсно довела до відома ФОП Дикуна В.П. усю інформацію передану їй від безпосереднього замовника перевезення - ТОВ "ПРОЛОГ УКРАЇНА". В заявці отриманій від вказаного підприємства, вимоги про використання Свідоцтва про допущення не було. Проте, Північний апеляційний господарський суд у своїй постанові, у справі №920/910/18, зокрема вказав, що "..заявкою визначено перелік супровідних документів на вантаж, серед яких вказана транзитна декларація Т1, що свідчить про необхідність здійснення перевезення вантажу за процедурою зовнішнього транзиту Т1 територією Європейського Союзу, яка в свою чергу передбачає в обов`язковому порядку накладення пломб на вантажні відділення транспортних засобів протягом всього часу перевезення", тобто транспортний засіб мав бути технічно готовим для накладення митних пломб і таку технічну придатність транспортного засобу підтверджує саме Свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезень під митними печатками та пломбами.

У своїй відповіді на відзив ФОП Дикун В.П. зазначає, що невиконання зобов`язань по міжнародному перевезенню відбулося не внаслідок дій ФОП Дикуна В.П., а внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань експедитором ФОП Козаревською М.О., що представляла інтереси замовника ТОВ "Пролог Україна".

Він свої зобов`язання по Заявці №140318 від 28 березня 2018 року перед ФОП Козаревською М.О. виконав в повному об`ємі та на дату запланованого завантаження подав транспортний засіб Рено з півпричіпом, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Вказаний транспортний засіб був придатний для перевезення вантажів по міжнародним товаро-транспортним накладним, що були зазначені у Заявці, а саме: Т1 і CMR та був технічно придатним для накладення пломб.

Дані факти спростовують вину ФОП Дикуна В.П. у зриві перевезення та відсутність невиконання перевезення перевізником, так як в подальшому саме замовник відмовився від перевезення та оплатив простій.

25 листопада 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господасрького суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою ФОП Дикун В.П. та вирішено розглянути апеляційну скаргу ФОП Дикун В.П. без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

02 грудня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було задоволено клопотання ФОП Дикун В.П., вирішено розглядати його апеляційну скаргу з викликом сторін у судове засідання і призначено її розгляд на 18 грудня 2019 року.

У судовому засіданні представник відповідача надав свої пояснення відносно доводів та вимог апеляційної скарги, просить її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що прийняте всупереч вимогам матеріального і процесуального права, та відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги і відзиву, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

28 березня 2018 року, між ТОВ "Пролог Україна" і ФОП Козаревською М.О. було підписано Заявку №140318 на перевезення фільтраційного обладнання по маршруту 27568 Bremerhaven, DM - Ірпінь, Україна. (а.с.8)

28 березня 2018 року, між ФОП Козаревською М.О. та ФОП Дикуном В.П. було підписано Заявку №140318, шляхом обміну електронними листами, на перевезення з 04 по10 квітня 2019 року фільтраційного фільтраційного обладнання по маршруту 27568 Bremerhaven, DM - Ірпінь, Україна. (а.с.9)

Даною Заявкою сторони погодили поставку на умовах FCA Інкотермс-"Франко-перевізник" за транзитною декларацією Т1, відповідно до яких продавець здійснює поставку товару перевізнику чи іншій особі, призначеній покупцем, на площах продавця. За загальним правилом, умови FCA Інкотермс передбачають зобов`язання покупця (ТОВ "ЕКОСОФТ") за власний рахунок укласти договір перевезення товару з названого місця поставки.

Заявка також містить розділ "Спеціальні вимоги, умови та інструкції", відповідно до яких перед завантаженням водій зобов`язаний перевірити відповідність вантажу з зазначеними в заявці даними й у випадку розбіжностей не приступати до завантаження, а негайно проінформувати замовника, водій зобов`язаний перевіряти наявність усіх необхідних документів для перевезення вантажу і контролювати процес завантаження (п.1), а також не виїжджати з місця митного оформлення без пломби (п.5).

04 квітня 2018 року, на виконання заявки, перевізником ФОП Дикуном В.П. було надано під завантаження транспортні засоби RENAULT MAGNUM 480 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та SCHWARZMULLER SPA-3Е державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

06 квітня 2018 року компанія NOW SHIPPING & LOGISTICS GMBH (м. Гамбург, ФРН), яка здійснювала доставку товару згідно морської накладної TORD3729944 від 17 березня 2018 року, листом повідомила, що на етапі автомобільного перевезення товару з м. Бременхафен (Німеччина) до м. Ірпінь (Україна) по Заявці №140318 від 28 березня 2018 року, підписаній між ТОВ "Пролог Україна" (експедитор) і ФОП Козаревською М.О. (перевізник), митними органами Федеративної Республіки Німеччина відмовлено в оформленні транзитної декларації (Т1) на транспортні засоби державні реєстраційні номери НОМЕР_2 і НОМЕР_3, подані під завантаження перевізником ФОП Козаревська М.О. згідно Заявки №140318 від 28 березня 2018 року по причині відсутності Свідоцтва про допущення дорожнього транспортного засобу для перевезення товарів під митними печатками та пломбами на даний автомобіль і його непридатності для здійснення перевезення транзитного вантажу по території ЄС. В зв`язку з цим, виник простій транспортних засобів на митниці. В подальшому товар був перевантажений на інший транспортний засіб для перевезення в м.Ірпінь, Україна (ТОВ "Екософт"). (а.с.28)

10 квітня 2018 року, у зв`язку з неможливістю виконати міжнародне перевезення, стався простій транспортних засобів з вантажем на кордоні, за що ФОП Козаревська М.О. виставила ТОВ "Пролог Україна" рахунок №11 на суму 15 920,70 грн., який був сплачений останнім платіжним дорученням №1060 від 10 квітня 2018 року з формулюванням в графі "призначення платежу": "Штрафні санкції згідно рахунку №11 від 10/04/18 без ПДВ". (а.с.27)

10 квітня 2018 року, дані кошти в сумі 15 920,70 грн. були перераховані ФОП Козаревською М.О. на рахунок ФОП Дикуна В.П. платіжним дорученням №191 з формулюванням: "Штрафні санкції за простій авто за кордоном згідно рахунку фактури №СФ-0000038 від 10 квітня 2018". (а.с.26)

ТОВ "Пролог Україна" поніс додаткові витрати (збитки) за зберігання вантажу, а також за навантажувально-розвантажувальні роботи, пов`язані з перевантаженням вантажу в контейнері TCNU9350181 на інший транспортний засіб нового перевізника (ТОВ "Екософт"), який вже мав необхідне свідоцтво. Для надання вказаних послуг та виконання робіт було залучено Компанію С.Н. ROBINSON EUROPE B.V., яка за свої послуги (зберігання і перевантаження) виставила рахунок №6 від 12 квітня 2018 року на суму 800 Євро. (а.с.29)

05 липня 2018 року, листом №05/07-1 Київська митниця ДФС повідомила, що відповідно до інформації, яка міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС, відсутня інформація щодо видачі Свідоцтва про допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення товарів під митними печатками та пломбами на транспортний засіб з державними номерними знаками НОМЕР_2 і НОМЕР_3 . (а.с.30)

04 липня 2019 року, постановою Північного апеляційного господарського суду було задоволено апеляційну скаргу ТОВ "Пролог Україна", скасовано рішення господарського суду Сумської області від 07 лютого 2019 року у справі №920/910/18 за позовом ТОВ "Пролог Україна" до ФОП Козаревської М.О. про стягнення 42 735,82 грн. - збитків та штрафних санкцій по договору перевезення (шляхом підписання заявки) №140318 від 28 березня 2018 року та прийнято нове рішення, яким позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 41 606,02 грн. - збитків, 636,06 грн. - 3% річних, 493,74 - інфляційних втрат, 4 405,00 грн. - судового збору. (а.с.11-25)

16 серпня 2019 року, ФОП Козаревська М.О. звернулась до Господарського суду Волинської області з позовом до ФОП Дикуна В.П. про стягнення 47 131,82 грн. через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно заявки-договору перевезення з елементами договору транспортного експедирування. (а.с.4-7)

16 жовтня 2019 року, рішенням господарського суду Волинської області було частково задоволено позов ФОП Козаревської М.О. до ФОП Дикун В.П. про стягнення 47 131,82 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 41 606,02 грн. - збитків та 1 695,78 грн. - судового збору, а у позові на суму 5 525,80 грн. - відмовлено. (а.с.99-104)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За приписами ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 917 ЦК України, перевізник зобов`язаний надати транспортні засоби під завантаження у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", до міжнародних перевезень відноситься перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Статтею 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року (надалі - "Конвенція") визначено, що вона застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

За ст. 4 Конвенції, договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка і є міжнародним перевізним документом, що відображає шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" та ст. 6 Закону України "Про транзит вантажів", перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, а саме: міжнародною автомобільною накладною (СМR).

Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (надалі - Конвенція МДП) 1975 року стосується перевезення вантажів, що здійснюється без їхнього проміжного перевантаження, в дорожніх транспортних засобах, составах транспортних засобів або контейнерах, з перетинанням одного або декількох кордонів від митниці місця відправлення однієї з договірних сторін до митниці місця призначення іншої договірної сторони або тієї ж договірної сторони за умови, що деяка частина операції МДП між її початком і кінцем провадиться автомобільним транспортом.

Положення цієї Конвенції застосовуються за умови, що:

1) перевезення гарантуються гарантійними об`єднаннями і мають провадитися з застосуванням книжки МДП;

2) перевезення провадяться у дорожніх транспортних засобах, составах транспортних засобів або контейнерах, попередньо допущених до перевезення.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі 28 березня 2018 року, між ФОП Козаревською М.О. та ФОП Дикуном В.П. було підписано Заявку №140318 шляхом обміну електронними листами на перевезення з 04 по 10 квітня 2019 року фільтраційного обладнання по маршруту 27568 Bremerhaven, DM - Ірпінь, Україна. (а.с.9)

Даною Заявкою сторони погодили поставку на умовах FCA Інкотермс-"Франко-перевізник" за транзитною декларацією Т1, відповідно до яких продавець здійснює поставку товару перевізнику чи іншій особі, призначеній покупцем, на площах продавця. За загальним правилом, умови FCA Інкотермс передбачають зобов`язання покупця (ТОВ "ЕКОСОФТ") за власний рахунок укласти договір перевезення товару з названого місця поставки.

Заявка також містить розділ "Спеціальні вимоги, умови та інструкції", відповідно до яких перед завантаженням водій зобов`язаний перевірити відповідність вантажу з зазначеними в заявці даними й у випадку розбіжностей не приступати до завантаження, а негайно проінформувати замовника, водій зобов`язаний перевіряти наявність усіх необхідних документів для перевезення вантажу і контролювати процес завантаження (п.1), а також не виїжджати з місця митного оформлення без пломби (п.5).

04 квітня 2018 року, на виконання заявки, перевізником ФОП Дикуном В.П. було своєчасно надано під завантаження транспортні засоби RENAULT MAGNUM 480 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та SCHWARZMULLER SPA-3Е державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в морський порт м. Бремерхафен (ФРН), проте митне оформлення не було завершено, товар було вивантажено та відбувся простій транспортних засобів протягом 5 днів, який був оплачений ФОП Козаревською М.О. платіжним дорученням №191 від 10 квітня 2018 року ФОП Дикуну В.П.

Причиною відмови в оформленні транзитної декларації (Т1) на транспортні засоби, за повідомленням компанія NOW SHIPPING & LOGISTICS GMBH (м. Гамбург, ФРН), яка здійснювала доставку товару згідно морської накладної TORD3729944 від 17 березня 2018 року, явилось відсутності Свідоцтва про допущення дорожнього транспортного засобу для перевезення товарів під митними печатками та пломбами на даний автомобіль і його непридатності для здійснення перевезення транзитного вантажу по території ЄС.

Свідоцтво про допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення товарів під митними печатками та пломбами (надалі - Свідоцтво), це документ, зразок якого наведений в Додатку 4 до Конвенції МДП й засвідчує відповідність вантажного відділення автомобільного транспортного засобу міжнародним технічним вимогам, установленим Конвенцією МДП.

Таке Свідоцтво, відповідно до наказу Міністерства фінансів України №1064 від 09 жовтня 2012 року "Про порядок видачі Свідоцтва про допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення товарів під митними печатками та пломбами" видається тільки в тому разі, коли перевезення здійснюється на умовах Конвенції МДП особам, які мають допуск до процедури МДП.

Таке Свідоцтво, згідно інформації в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС, на спірну дату у відповідача було відсутнє.

Проте, в заявці №140318 на перевезення з 04 по 10 квітня 2019 року фільтраційного обладнання по маршруту 27568 Bremerhaven, DM - Ірпінь, Україна відсутня будь-яка інформація про необхідність наявності Свідоцтва для перевезення вантажу за вказаним маршрутом.

Зазначена обставина сторонами по справі не заперечується.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04 липня 2019 року, у справі №920/910/18, було задоволено позов ТОВ "Пролог Україна" до ФОП Козаревської М.О. про стягнення 42 735,82 грн. - збитків та штрафних санкцій по договору перевезення (шляхом підписання заявки) №140318 від 28 березня 2018 року та стягнуто з відповідача на користь позивача 41 606,02 грн. - збитків, 636,06 грн. - 3% річних, 493,74 - інфляційних втрат, 4 405,00 грн. - судового збору.

Після цього, ФОП Козаревська М.О. звернулась з позовними вимогами до ФОП Дикун В.П. про стягнення 47 131,82 грн. завданих збитків.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для стягнення збитків необхідною є наявність усіх її складових елементів - протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками та вини особи, яка їх спричинила, у завданні цих збитків.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

ФОП Козаревська М.О., звертаючись з даним позовом, підставою для виплати відшкодування зазначає постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 липня 2019 року, у справі №920/910/18, якою було задоволено позов ТОВ "Пролог Україна" до ФОП Козаревської М.О. про стягнення 42 735,82 грн. - збитків та штрафних санкцій на підставі Заявки №140318 від 28 березня 2018 року, якою стягнуто з неї на користь позивача 41 606,02 грн. - збитків, 636,06 грн. - 3% річних, 493,74 - інфляційних втрат, 4 405,00 грн. - судового збору, та якою встановлено, що поданий ФОП Дикуном В.П. транспортний засіб не був придатний для транзитного перевезення територією ЄС за транзитною декларацією Т1.

Проте, таке посилання ФОП Козаревської М.О. є безпідставним та неправомірним, оскільки за ст. 51 ГПК України, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Як вбачається з змісту зазначеної вище постанови Північного апеляційного господарського суду, ФОП Дикун В.П. не є учасником провадження по даній справі, ФОП Козаревська М.О. не заявляла клопотання про залучення його до участі у справі, як третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору і останнього не було залучено до справи з ініціативи суду, тому ФОП Козаревська М.О. позбавлена можливості покликатись на вищевказану постанову суду, так як таке судове рішення не має юридичних наслідків для ФОП Дикуна В.П. при розгляді даної справи.

В той же час, ФОП Козаревська М.О. в заявці №140318 на перевезення з 04 по 10 квітня 2019 року фільтраційного обладнання по маршруту 27568 Bremerhaven, DM - Ірпінь, Україна відсутня інформація про обов`язковість Свідоцтва ФОП Дикуна В.П. не повідомляла, подані під завантаження транспортні засоби RENAULT MAGNUM 480 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та SCHWARZMULLER SPA-3Е державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в морський порт м. Бремерхафен (ФРН) були придатні для транзитного перевезення територією ЄС за транзитною декларацією Т1, процедура якої вимагає накладення печаток та пломб.

Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи доказів, що після вивантаження товару з транспортних засобів RENAULT MAGNUM 480 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та SCHWARZMULLER SPA-3Е державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 поїхав по транспортному замовленню №382 експедитора ТОВ "СУПП "Равтранс", згідно якого було здійснено міжнародне перевезення м. Ельмсгорн (Німеччина) - м. Київ (Україна), яке відбулося за міжнародною товаро-транспортною накладною CMR E 011104 від 09 квітня 2018 року.

Також, вбачається з матеріалів справи, що у період з 13 по 19 березня 2018 року транспортним засобом RENAULT MAGNUM 480 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та SCHWARZMULLER SPA-3Е державний реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснювалося міжнародне перевезення сполученням м. Житомир (Україна) - м. Дейвен (Нідерланди), за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 13 березня 2018 року та транзитною декларацію Т1 серії MRN №18PL302060NS1ID0F1 від 17 березня 2018 року.

У період з 28 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року вищевказаним транспортним засобом здійснювалося міжнародне перевезення зі сполученням м. Вінниця (Україна) - м. Фірзен (Німеччина), за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №128420 від 28 грудня 2017 року та транзитною декларацію Т1 серії MRN №18PL302060NS1CRV52 від 06 січня 2018 року.

Тобто, здійснюванні відповідачем вищевказані міжнародні перевезення транспортними засобами НОМЕР_2 /НОМЕР_3, що безпосередньо передували оспорюваному перевезенню та після оспорюваного перевезення, підтверджують ту обставину, що транспортні засоби відповідача в технічному розумінні були придатними для транзитного перевезення територією ЄС за транзитною декларацією Т1.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що транспортні засоби відповідача в технічному розумінні були придатними для транзитного перевезення територією ЄС за транзитною декларацією Т1, а про необхідність Свідоцтва про допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення товарів під митними печатками та пломбами на транспортний засіб з державними номерними знаками НОМЕР_2 і НОМЕР_3 відповідач не був обізнаний через дії позивача, у нього відсутній склад цивільного правопорушення, який є необхідною умовою для настанні цивільної відповідальності у відшкодуванні заявлених позивачем збитків, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Пунктом 2 ч.1 ст. 275 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Щодо застосування до даних правовідносин строків позовної давності, колегія суддів зазначає, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку з спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки заявлені ФОП Козаревською М.О. позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх безпідставність, суд не бере до уваги заяву ФОП Дикуна В.П. про застосування строків позовної давності.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ФОП Дикуна В.П. та скасування рішення господарського суду Волинської області від 16 жовтня 2019 року та відмовити у задоволенні заявленого позову.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги у сумі 2 881,50 грн. (т.1 а.с.128), у зв`язку з її задоволенням, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дикуна Віталія Петровича - задоволити.

Рішення господарського суду Волинської області області від 16 жовтня 2019 року у справі №903/637/19 - скасувати.

Прийняти нове рішення - в позові відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Козаревської Марії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь фізичної особи-підприємця Дикуна Віталія Петровича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) 2 881,50 (дві тис. вісімсот вісімдесят одну грн. п`ятдесят коп.) грн. - судового забору за подачу апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Волинської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Справу №903/637/19 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "19" грудня 2019 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.