ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019м. ДніпроСправа № 904/5265/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А. за участю секретаря судового засідання Сироїжко М.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській обл., 18.04.2002 р.)

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

13.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 10237грн., середній заробіток за час затримання розрахунку при звільненні за період з 29.09.2015р. по 12.11.2019р. в розмірі 175806,12грн.

15.11.2019р. ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.12.2019р. о 15:30.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

09.12.2019р. до суду надійшов відзив відповідача №53/юр від 03.12.2019р., у якому вимоги позивача визнано у повному обсязі.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 10.12.2019р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача Господарським судом Дніпропетровської області 11.06.15р. порушено провадження у справі № 904/4592/15 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Нормами ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Позивач 12.03.2009р. прийнятий на работу до відповідача, що підтверджується наказом №54 від 12.03.2009р.).

Наказом №101/ОПОП від 28.09.2015р. позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в всупереч вимогам КЗпП України, відповідач тривалий час не виплачує позивачу заробітну плату.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до абз. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як вбачається з довідки відповідача №49-р/335 від 09.12.2019р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 10237грн.

Відповідачем станом на 10.12.2019р. не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства, з огляду на що, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 10237грн.

Також позивач просить стягнути відповідача 175806,12грн. середнього заробітку за час затримання розрахунку при звільненні.

Як вбачається з довідки відповідача №49-р/335 від 09.12.2019р. розмір середньоденного заробітку позивача становить - 170,52грн.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Суд вважає за необхідне визначити суму середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, за період з 29.09.2015р. по 12.11.2019р. в розмірі 175806,12грн. (згідно розрахунку позивача).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 175806,12грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід віднести на відповідача, а саме 2637,10грн. стягнути на користь позивача та 1921грн. стягнути в дохід державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 94, 95, 97, 115, 117 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 185, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість із заробітної плати у розмірі 10237,00грн. (десять тисяч двісті тридцять сім грн. 00 коп.), середній заробіток за час затримання розрахунку при звільненні в розмірі 175806,12грн. (сто сімдесят п`ять тисяч вісімсот шість грн. 12 коп.), 2637,10грн. (дві тисячі шістсот тридцять сім грн. 10 коп.) судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь державного бюджету 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.12.2019

Суддя С.А. Примак