ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Справа № 915/213/19
м.Одеса, проспект Шевченка,29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної

суддів В.В. Бєляновського, К.В. Богатиря

Розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АВАТАР»

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24 вересня 2019 року про зупинення провадження

у справі №915/213/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АВАТАР»

до Приватного сільськогосподарського підприємства «КОЗИРСЬКЕ»

про стягнення 718277,44грн.

суддя суду першої інстанції: С.М. Коваль

час і місце постановлення ухвали: 24.09.2019р., 12.42год, м.Миколаїв, господарський суд Миколаївської області, зала судових засідань №3

встановив:

06.02.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АВАТАР» (надалі - позивач, ТОВ «НВК «АВАТАР») звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «КОЗИРСЬКЕ» (надалі - відповідач, ПСП «КОЗИРСЬКЕ»), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором поставки №21/07-2017 від 21.07.2017р. в сумі 718277,44грн., з яких 561972грн. основний борг, 90789грн. пеня, 16647,67грн. 3 % річних та 48868,77грн. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «НВК «АВАТАР» зазначило, що 21.07.2017р. між ним (Продавець) та ПСП «КОЗИРСЬКЕ» (Покупець) був укладений Договір поставки №21/07-2017 (надалі - Договір поставки), за умовами якого позивач передав відповідачу мікродобриво, відповідач не розрахувався за отриманий за договором товар, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 561972грн., на яку позивачем були нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати у зазначених у позовній заяві сумах.

З посиланням на норми ст.ст.693, 629, ч.1 ст.612, ч.2 ст.712, ст.ст.525, 526, 625 ЦК України, ст.193, ч.6 ст.265 ГК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

16.04.2019р. ПСП «КОЗИРСЬКЕ» подало місцевому господарському суду зустрічну позовну заяву до ТОВ «НВК «АВАТАР», в якій просило суд визнати недійсним договір поставки №21/07-2017 від 21.07.2017р.

Ухвалами господарського суду Миколаївської області:

- від 18.04.2019р. повернуто зустрічну позовну заяву ПСП «КОЗИРСЬКЕ»;

- від 25.04.2019р. зупинено провадження у справі до розгляду судом апеляційної інстанції скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019р. про повернення зустрічної позовної заяви.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019р. ухвалу господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019р. залишено без змін.

09.09.2019р. відповідач подав суду першої інстанції клопотання, в якому просив зупинити провадження у справі до вирішення справи №483/1551/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «НВК «АВАТАР» про визнання неправомірними дій щодо укладення Договору поставки №21/07-2017 від 21.07.2017р. та додатків до нього №1-6 з ТОВ «НВК «АВАТАР» та визнання недійсним вказаного договору.

В обґрунтування клопотання ПСП «КОЗИРСЬКЕ» зазначило, що у справі №915/213/19 ТОВ «НВК «АВАТАР» посилається на неналежне невиконання ПСП «КОЗИРСЬКЕ» умов договору поставки №21/07-2017 від 21.07.2017р. В той же час, 28.08.2019р. громадянка ОСОБА_1 звернулась до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ПСП «Козирське» про визнання неправомірними дій ПСП «Козирське» щодо укладення Договору поставки №21/07-2017 від 21.07.2017 р. та Додатків до нього з ТОВ «НВК «АВАТАР» та визнання недійсним цього Договору; ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.08.2019р. відкрито провадження у цивільній справі №483/1551/19 за позовом ОСОБА_1 . Враховуючи наявність справи №483/1551/19, з посиланням на норми п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, відповідач просив зупинити провадження у справі №915/213/19.

16.09.2019р. відповідач подав місцевому господарському суду пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, та, зокрема, зазначив, що надані позивачем копії видаткових накладних та актів приймання-передачі продукції підписані зі сторони покупця неуповноваженою особою, а рахунки фактури є односторонніми документами позивача; директор ПСП «КОЗИРСЬКЕ» не мав повноважень підписувати договір на придбання товару №21/07-2017 від 21.07.2017р., отже і жодних правових наслідків для сторін договір не створює; позивачем в підтвердження реальності поставки товару не надано товарно-транспорті накладні та сертифікати якості на товар; позивачем невірно здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.09.2018р. (суддя С.М. Коваль) клопотання ПСП «КОЗИРСЬКЕ» про зупинення провадження у справі задоволено; зупинено провадження у справі №915/213/19 до набрання законної сили рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №483/1551/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «КОЗИРСЬКЕ» про визнання недійсним договору поставки від 21.07.2017р. №21/07-2017 та додаткових угод до нього №1-6; зобов`язано сторін письмово повідомити суд про результати розгляду справи №483/1551/19.

Ухвала суду з посиланням на норму п.5 ч.1 ст.227 ГПК України вмотивована тим, що ураховуючи те, що у справі №483/1551/19, яка на даний час розглядається Очаківським Міськрайонним судом Миколаївської області, предметом спору є визнання недійсним договору поставки від 21.07.2017р. №21/07-2017 та додаткових угод до нього №1-6, на підставі яких стягується спірна загальна сума 718277,44грн., яка складається з 561972грн. основного боргу, 90789грн. пені; 16647,67грн. 3 % річних та 48868,77грн. інфляційних втрат, яка є предметом позову у даній справі, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та зупинити провадження у справі.

10.10.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АВАТАР» на ухвалу від 24.09.2019р. (надіслана поштою 08.10.2019р.), в якій скаржник просить скасувати оскаржену ухвалу, справу передати на розгляд господарського суду Миколаївської області та у разі призначення проведення відкритого судового засідання про розгляд апеляційної скарги забезпечити можливість участі представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «НВК «АВАТАР» зазначає наступне:

- предметом позову у справі № 915/213/19 є стягнення заборгованості з ПСП «Козирське» за укладеним із ТОВ «НВК «АВАТАР» договором поставки. До кола предмету доказування входить факт укладення договору, узгодження всіх істотних умов, передачі товару, факт оплати останнього.

-предмет позову з предметом доказування у повній мірі відповідають завданню господарського судочинства та корелюються із його компетенцією, з огляду на що відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення справи № 483/1551/19, а й відтак відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

- сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення, у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду цивільної справи, господарський суд Миколаївської області має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.

-ухвала господарського суду від 24.09.2019 року не містить оцінки ані аргументів позивача, викладених в запереченнях на клопотання про зупинення провадження, не містить обґрунтування, які саме обставини підтверджують неможливість розгляду даної справи без вирішення цивільної справи № 483/1551/19. Стороною відповідача також не надано підтверджуючих доказів неможливості повного та об`єктивного дослідження обставин справи і вирішення спору в межах справи № 915/213/19 без результатів вирішення цивільної справи.

- у разі задоволення Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області позовних вимог у справі № 483/1551/19 вдповідач по справі № 915/213/19 не позбавлений права після прийняття рішення та набрання ним законної сили у даній справи, звернутися до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. ст. 320-325 ГПК України.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду:

- від 11.10.2019р. витребувано у господарського суду Миколаївської області матеріали справи №915/213/19; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВа «НВК «АВАТАР» на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019р. у справі №915/213/19 до надходження матеріалів даної справи з господарського суду Миколаївської області;

- від 28.10.2019р. апеляційну скаргу залишено без руху;

- від 12.11.2019р. відкрито апеляційне провадження; постановлено розгляд апеляційної скарги ТОВа «НВК «АВАТАР» на ухвалу господарського суду Одеської області від 24.09.2019р. у справі №916/213/19 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких клопотань з процесуальних питань, до 29.11.2019р.

22.11.2019р. від ПСП «Козирське» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у її задоволенні, зазначаючи, що розгляд справи № 915/213/19 до розгляду Очаківським міськрайонним судом справи №483/1551/19 по суті створить значні перепони для сторін договору під час виконання рішення суду. Розгляд справи №915/213/19 без розгляду Очаківським міськрайонним судом питання про недійсність договору поставки призведе до ухвалення завідомо незаконного рішення, оскільки основний борг та/або штрафні санкції не виникнуть через недійсність правочину. Тим самим будуть порушені основні засади та принципи господарського судочинства, щодо справедливого, неупередженого та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із п.12 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АВАТАР» про стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки №21/07-2017 від 21.07.2017р.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «НВК «АВАТАР» зазначало, що відповідач не розрахувався за отриманий за договором №21/07-2017 від 21.07.2017р. товар та станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 561972грн., на яку позивачем були нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати у зазначених у позовній заяві сумах.

Предметом розгляду у справі №483/1551/19 є визнання неправомірними дій ПСП «Козирське» щодо укладення договору поставки №21/07-2017 від 21.07.2017р. та визнання вказаного договору недійсним.

Посилаючись на розгляд справи №483/1551/19 та положення п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, відповідач просив зупинити провадження у справі №915/213/19 до вирішення справи №483/1551/19.

До свого клопотання додав копію позовної заяви, з якої убачається, що з позовом до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області про визнання недійсним договору поставки звернулася головний бухгалтер ПСП «Козирське», яка вважає цей договір недійсним та пов`язує його виконання ПСП «Козирське» із неможливістю в подальшому виплачувати їй заробітну платню. Також до клопотання додано ухвалу про відкриття провадження у справі №483/1551/19 Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області

Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у даній справі, а також саме по собі зазначення про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду

При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

З огляду на викладене та приписи ст.234 ГПК України щодо змісту ухвали господарського суду, ухвала суду про зупинення провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновків, обґрунтування наявності обставин, що відповідно до ст.227 ГПК України зумовлюють обов`язковість зупинення провадження у справі саме у світлі положень п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.

Зазначивши про необхідність зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд у мотивувальній частині ухвали не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у справі № 483/1551/19, мотивів необхідності зупинення провадження у справі, обгрунтування об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №483/1551/19, яким чином наявні у справі №915/213/19 докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, що суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, яким унормовано, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проаналізувавши підстави, зазначені відповідачем в обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі № 915/213/19, колегія суддів констатує, що ПСП «Козирське» не обґрунтована об`єктивна неможливість розгляду даної справи у зв`язку із тим, що зібрані докази не дозволяють встановити (оцінити) обставини та факти, які є предметом судового розгляду.

Так, справи №483/1551/19 та №915/213/19 є пов`язаними, однак, сам факт пов`язаності справ не є достатньою підставою для зупинення провадження у справі у розумінні п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.

На переконання колегії суддів, оскарження у справі №483/1551/19 договору поставки від 21.07.2017р. №21/07-2017 не свідчить про неможливість розгляду справи №915/213/19, зважаючи також на презумпцію правомірності правочину (ст.204 ЦК України).

Предметом розгляду даної господарської справи є виконання сторонами договору поставки його умов; а саме, до предмету доказування входять: факт поставки, отримання відповідачем товару, вартість отриманого товару, наявність документів, що підтверджують розрахунок відповідача за товар, розмір заборгованості (у разі наявності), правильність та правомірність нарахованих штрафних санкцій, інфляційних та річних.

В контексті презумпції правомірності правочину об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення цивільної справи за позовом головного бухгалтера відповідача відсутня.

За таких обставин, вбачається, що суд першої інстанції помилково задовольнив клопотання ПСП «Козирське» та зупинив провадження у справі до вирішення справи №483/1551/19, порушивши норми процесуального права - п.5 ч.1 ст.227, п.3 ч.1 ст.234 ГПК України, оскільки ухвала є невмотивованою, а суд апеляційної інстанції не виявив підстав для зупинення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст.271 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АВАТАР» та скасування ухвали господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019р. про зупинення провадження у справі №915/213/19 у зв`язку із порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв`язку з скасуванням ухвали місцевого господарського суду, що перешкоджає подальшому провадженню в справі та передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, враховуючи, що судом апеляційної інстанції рішення по суті позовних вимог не приймалось, розподіл судового збору в справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної скарги, має здійснювати місцевий господарський суд при прийнятті рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 234, 236, 240, 269, 270, 271, 275, 280-284 ГПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АВАТАР» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24 вересня 2019 року у справі №915/213/19 скасувати.

Справу № 915/213/19 передати до господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку, згідно положень ст.ст. 286,288 ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя К.В. Богатир