УХВАЛА

12 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/556/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув заяву Приватного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів"

про відвід суддів Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. від розгляду справи

у справі за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів"

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа № 911/556/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019.

09.12.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" про відвід суддів Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. від розгляду справи № 911/556/18.

Заява мотивована тим, що неодноразове оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду вищезазначеної касаційної скарги спричинило необ`єктивне затягування судового процесу з порушенням строків визначених частиною 1 статті 306 Господарського процесуального кодексу України.

Вказані обставини викликають у заявника сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. при розгляді даної справи.

У якості нормативної підстави для відводу заявник визначив пункт 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2019 визнано заявлений Приватним акціонерним товариством "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" відвід суддям Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. у справі № 911/556/18 необґрунтованим, справу передано для вирішення питання про відвід в порядку частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України.

11.12.2019 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про відвід визначено суддю Банаська О. О.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" про відвід суддів Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. від розгляду справи № 911/556/18 суд дійшов таких висновків.

Статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальним рішенням суддів щодо оголошення перерв в судових засіданнях у даній справі не свідчить про їх упередженість та не є підставою для відводу останніх відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

За результатами розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" про відвід суддів Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. від розгляду справи № 911/556/18 суд дійшов висновку, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості суддів та могли б бути підставою для відводу у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" про відвід суддів Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. від розгляду справи № 911/556/18, слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" про відвід суддів Кролевець О. А., Губенко Н. М., Мамалуя О. О. від розгляду справи № 911/556/18.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Банасько