ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"13" грудня 2019 р. Cправа № 902/1038/19
СУДОВИЙ НАКАЗ
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши
до боржника - Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 152630,04 грн за договором банківського обслуговування б/н від 16.03.2018,
09.12.2019 до суду надійшла заява Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни 152630,04 грн, з яких: 145894,13 грн - заборгованість за кредитом, 3404,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2552,52 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 779,20 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.
Заяву обґрунтовано невиконанням зі сторони боржника умов договору банківського обслуговування б/н від 16.03.2018 в частині повернення грошових коштів.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 дану заяву передано для розгляду судді Тварковському А.А.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.
У відповідності до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачі відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк у свою чергу має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами на власний розсуд .
За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 1072 ЦК України та частиною 22.9. ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунку, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921 грн.
Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу слідує, що її предметом є стягнення грошових коштів в розмірі 152630,04 грн, з яких: 145894,13 грн - заборгованість за кредитом, 3404,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2552,52 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 779,20 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом за умовами письмового договору банківського обслуговування б/н від 16.03.2018.
Згідно із ч.1 ст.154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 526, 1049, 1054, 1066, 1069, 1072, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.129 ГПК України, сплачені заявником судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 192 грн. підлягають стягненню з боржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
2. Суд повідомляє, що у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
3. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
6. Боржник за судовим наказом: Фізична особа-підприємець Усачова Юлія Володимирівна ( АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 ).
7. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
9. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
10. Строк пред`явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя А.А. Тварковський
Дата набрання судовим наказом законної сили "___"_________ 20___ року.
Дата видачі судового наказу стягувачу "___" ______________ 20___ року.