ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

09 грудня 2019 року Справа № 926/2277/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Вербицького Дмитра Олександровича

до Товаривства з обмеженою відповідальністю "Стоун Флауерс"

про стягнення боргу за виконані перевезення у сумі 76101,89 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Марущак Л.В.

Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Мазурашу М.Г.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Вербицький Дмитро Олександрович звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоун Флауерс" про стягнення боргу за виконані перевезення у сумі 76101,89 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06 листопада 2018 року, за допомогою електронної пошти, на адресу експедитора ФОП Вербицького Д.О. від замовника перевезення TOB "Стоун Флауерс" надійшли два разові договори-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом №06.01/11 та №06.02/11, які є складовими єдиного договору. Їх умови прийняті експедитором, підписані та засвідчений печаткою ФОП Вербицького Д.О. та направлені замовнику перевезення.

Далі позивач зазначає, що на підтвердження укладання договору перевезення були виготовлені коносаменти у вигляді міжнародних товаротранспортних накладних CMR №609758 та №477738, а до виконання перевезений залучений перевізник TOB «АФ-ТРАНС».

Позивач вказує, що відповідно до умов разових договорів-заявок ФОП Вербицький Д.О. організував виконання перевезення вантажу (кругорейс) за маршрутом м. Хмельницький - м. Кирджалі (Болгарія) - м. Чернівці - м. Львів. Належне виконання перевезення підтверджується відсутністю будь-яких зауважень чи застережень вантажоодержувача в накладних CMR та наявністю підпису та відтиску печатки вантажоодержувача в графі 24 CMR №609758 та підпису в графі 24 CMR №477738.

Позивач стверджує, що два окремі договори-заявки з двома окремими сумами були складені, на вимогу замовника, для виконання єдиного кругорейсу, однак, для здійснення оплати двома окремими платежами. При цьому, в першому договорі-заявці відображена сума, яка повинна бути сплачена за першу частину кругорейсу (м. Хмельницький - м. Кирджалі (Болгарія), а у другому договорі-заявці - відповідно за другу частину (м. Кирджалі (Болгарія) - м. Чернівці - м. Львів).

Позивач зазначає, що вартість перевезення, за змістом пункту «погоджена вартість послуг з перевезення вантажу» разового договору-заявки №06.01/11, складає 1000,00 євро. За змістом пункту «вид розрахунку та строки» цього ж разового договору-заявки, розрахунок безготівковий, здійснюється в день розвантаження. При цьому, як видно, з графи 24 накладної CMR №477738, день розвантаження, після завершення кругорейсу - 21 листопада 2018 року, а отже, не пізніше наступного дня, 22 листопада 2018 року.

Також позивач зазначає, що вартість перевезення, за змістом пункту «погоджена вартість послуг з перевезення вантажу» разового договору-заявки №06.02/11, складає 1400,00 євро. За змістом пункту «вид розрахунку та строки» цього ж разового договору-заявки, розрахунок безготівковий, здійснюється в день розвантаження у м. Львів. При цьому, як видно, з графи 24 накладної CMR №477738, день розвантаження - 21 листопада 2018 року, однак, місце розвантаження - м. Чернівці, оскільки саме замовник перевезення (відправник) вирішує де повинен здійснити розвантаження перевізник.

Позивач у поданому позові стверджує, що оригінали накладних CMR, рахунків та актів наданих послуг, що є додатковою підставою для здійснення оплати, за умовами п.3.1. разових договорів-заявок №06.01/11 та №06.02/11, були направлені на адресу відповідача рекомендованим листом з описом вкладення, однак залишення без уваги.

Позивач вказує, що курс євро до гривні, встановлений НБУ на дату розвантаження - 21 листопада 2018 року становив 31,709122 грн. за 1,00 євро. Таким чином загальна сума платежу 2400,00 євро (1000+1400) у перерахунку на гривні склала 76101,89 грн. При цьому, вказані кошти відповідачем сплачені позивачу не були.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача в погашення боргу за виконані перевезення 76101,89 грн. Одночасно, позивач просить суд покласти на відповідача обов`язок відшкодування судового збору у розмірі 1921,00 грн. та стягнути з відповідача витрати, понесені на правову допомогу адвоката у сумі 7500,00 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 10 жовтня 2019 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яке призначив на 28 жовтня 2019 року.

Також, означеною ухвалою запропоновано позивачу надати суду для огляду у судовому засіданні оригінали накладних CMR А № 477738 та А № 609758; докази надходження від відповідача, з допомогою електронної пошти, на адресу позивача разових договорів-заявок на перевезення вантажу від 06 листопада 2018 року № 06.01/11 та № 06.02/11.

22 жовтня 2019 року до суду від позивача надійшло клопотання про слухання справи без участі представника позивача за наявними у справі документами, одночасно позивачем подано заяву з оригіналами документів, витребуваних судом ухвалою про відкриття провадження у справі.

Суд задовольнив означену заяву та долучив до матеріалів справи оригінали документів наданих позивачем, а саме: оригінали накладних CMR А № 477738 та А № 609758; викопіюванні сторінки електронної пошти, з якої направлявся акцепт.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи по суті на 11 листопада 2019 року та продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позов.

11 листопада 2019 року, до початку судового засідання, представником відповідача подано суду відзив, в якому останній заперечує проти позову та вважає його безпідставним.

В обґрунтування поданого відзиву відповідач зазначає, що не заперечує про оформлення разового договору-заявки від 06.11.2018 року. Однак вказує, що дану заявку не було реалізовано, оскільки у відповідача не було в наявності товарів, необхідних для перевезення з м. Хмельницький до Болгарії.

Далі відповідач вказує, що в матеріалах справи є накладна типу CMR, в який відсутні будь які відомості про відповідача, оскільки в накладній зазначені відправник та отримувач інші підприємства, а саме з м. Хмельницький відправником є TOB «Фабрика дерева», що підтверджено підписом та печаткою в гр. 22 накладної, а отримувачем є підприємство «Terravia Ruse» Ltd.

Одночасно, відповідач зазначає, що замовником перевезення з Болгарії до України є фізична особа-підприємець Іванов Іван Недялков, а факт отримання вантажу останнім підтверджується копією митної декларації UA408150/2018/023978 від 20.11.2018 року.

Відповідач вказує, що позивач не надав жодного документу, який б підтверджував факт надання йому послуги з перевезення вантажу по маршруту Хмельницький - Кірджалі - Чернівці - Львів, а тому стверджує, що ним не отримано послугу по перевезенню вантажу, й тому він є неналежним відповідачем у даній справі

Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року відкладено розгляд справи по суті на 27 листопада 2019 року.

19 листопада 2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У поданій відповіді на відзив позивач вказує, що у відзиві відповідач не заперечує проти оформлення (укладення) разового договору-заявки від 06 листопада 2018 року, однак, стверджує, що її не було реалізовано. Позивач зазначає, що така заява відповідача суперечить наявним у справі доказам, оскільки відповідно до умов двох разових договорів-заявок, позивачем мало бути організоване перевезення (у вигляді кругорейсу) за маршрутом м. Хмельницький - м. Кирджалі (Болгарія) - м. Чернівці, м. Львів. Відповідно до графи «найменування (вид) вантажу» в Болгарію мали бути поставлені «пеллети на піддонах», у зворотному напрямку «камінь на піддонах». Завантаження спірного вантажу в Україні мало відбутися у с. Стуфчинці, Хмельницької обл., а завантаження в Болгарії - у м. Кирджалі. Таким чином, позивач вказує, що дані міжнародних товаротранспортних накладних CMR №609758 та №477738 частково співпадають з даними разового договору- заявки, а укладені на умовах Разових договорів-заявок накладні, підтвердили укладання цих договорів-заявок.

Стосовно того, що у накладних відсутні відомості про відповідача, позивач у поданій відповіді на відзив пояснюється це тим, що він був лише посередником у виконанні спірного перевезення, а не вантажовідправником, вантажоодержувачем чи перевізником, дані про яких вносяться в накладну CMR.

Також у поданій відповіді на відзив позивач вказує, що спір виник з договору (разових договорів-заявок) між позивачем та відповідачем і правовідносини між позивачем та його контрагентом, виходять за межі нього спору. В той же час, з метою уникнення будь-яких інсинуацій з боку відповідача, надав копію разового договору-заявки з перевізником.

У поданій відповіді на відзив позивач також зазначає, що після завершення перевезення Іванов І.Н. звернувся до ФОП Вербицького Д.О. з проханням про те, щоб здійснити часткову оплату від нього особисто, як вантажоодержувача, оскільки у ТОВ «СТОУН ФЛАУЕРС» відсутні вільні обігові кошти, а тому, йдучи на зустріч Іванову І.Н. , який є одним з керівників ТОВ «СТОУН ФЛАУЕС», враховуючи попередню співпрацю з організації інших перевезень Вербицький Д.О. , погодився на пропозицію Іванова виставивши йому рахунок на суму 12675.35 грн. з посиланням на укладений між ФОП Вербицьким Д.О. та ТОВ «СТОУН ФЛАУЕРС» разовий договір-заявку №06.01/11 від 06 листопада 2018 року, і цей рахунок дійсно був оплачений Івановим. При цьому, решта коштів за разовими договорами-заявками сплачена не була, а тому, вказані кошти у сумі 12675,35 грн. можуть бути зараховані судом, в якості часткового погашення боргу Товариством «СТОУН ФЛАУЕРС», здійсненого від імені ФОП Іванова І.Н., якщо він проти цього не заперечуватиме.

Таким чином, у поданій відповіді на відзив позивач вказує, що в іншій частині разових договорів-заявок, борг не погашений, а з рахуванням здійсненого ФОП Івановим І.Н. платежу, борг складає 63426,54 грн. При цьому, перевезення були виконані за договорами-заявками TOB «СТОУН ФЛАУЕРС» і підлягають оплаті саме цим підприємством, з можливим врахуванням платежу у сумі 12675,35 грн. дня погашення спірного зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27 листопада 2019 року суд відклав розгляд справи по суті на 09 грудня 2019 року.

13 травня 2018 року, у судовому засіданні при розгляді справи по суті, було заслухано пояснення представника відповідача, який підтримав викладені позиції в відзиві на позов.

Одночасно, 13 травня 2018 року, у судовому засіданні при розгляді справи по суті, судом було витребувано у представника відповідача для огляду оригінали доданих ним документів до відзиву на позов, а саме: інвойсу № від 16.11.2018 року, митної декларації 40800/2018/023978, накладної №477738, видаткового касового ордеру №1 від 09.11.2018 року, рахунку №199 від 09.11.2018 року, акту ОУ-00000211, рахунку №211 від 22.11.2018 року, акту ОУ-00000210, рахунку №210 від 22.11.2018 року, квитанції №4417643.

При цьому, представником відповідача не подано суду оригіналів наступних документів: митної декларації 40800/2018/023978, видаткового касового ордеру №1 від 09.11.2018 року, рахунку №199 від 09.11.2018 року, акту ОУ-00000211, рахунку №211 від 22.11.2018 року, акту ОУ-00000210, рахунку №210 від 22.11.2018 року, квитанції №4417643, а тому вказані докази не беруться судом до уваги.

Так, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, заслухавши представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

06 листопада 2018 року, за допомогою електронної пошти, на адресу експедитора ФОП Вербицького Д.О. від замовника TOB "Стоун Флауерс" надійшли два разових договора-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом №06.01/11 та №06.02/11 (далі договори-заявки). Їх умови прийняті експедитором ФОП Вербицьким Д.О., підписані та засвідчений його печаткою, і направлені замовнику перевезення TOB "Стоун Флауерс".

Умовами вказаних договорів-заявок визначено порядок взаємовідносин між сторонами, що виникають при плануванні, організації, здійсненні та розрахунку за міжнародні автомобільні перевезення вантажів транспортними засобами за заявками замовника.

Так, згідно підпунктів 1.1.-1.6. разових договорів-заявок №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року замовник замовляє, а експедитор надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень. Згідно з даним договором експедитор: здійснює перевезення власним або найманим автотранспортом; надає експедиторські послуги (планування перевезень, підбір та надання необхідного транспорту). Залучення інших експедиторів здійснюється у разі, коли експедитор не має можливості здійснити перевезення власним автотранспортом. У випадку необхідності замовник може доручити експедитору організувати комплектацію збірного вантажу, його перевалку, зберігання і оформлення на митному ліцензійному складі, додаткові послуги. Додаткові послуги, замовлені експедитору замовником відображаються та узгоджуються в цьому договорі-заявці. Конкретні умови кожного замовлення зазначаються в цьому договорі-заявці і узгоджуються з експедитором. Підтвердженим вважається договір-заявка, підписаний представниками сторін і скріплений печатками (штампами) замовника і експедитора. Підтверджений договір-заявка обов`язковий для виконання сторонами. Заявка, підписана представниками сторін і скріплена печатками (штампами) замовника і експедитора в електронному вигляді та передана за допомогою факсимільного (електронного зв`язку) має силу оригіналу та є обов`язковою для виконання. Експедитор здійснює перевезення без використання матеріальної бази замовника. При цьому експедитор залучає третіх осіб для виконання доручень замовника.

Відповідно до підпунктів 2.1.1.-2.1.4. разових договорів-заявок №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року замовник зобов`язується надати експедитору заявку не пізніше, ніж за 5 (п`ять) днів при міжнародному перевезенні, а при перевезенні по Україні - за 1 (один) день до дати завантаження. Заявки подаються за допомогою факсимільного (електронного) зв`язку. У заявці зазначаються: точна адреса завантаження/розвантаження, дата і час прибуття на завантаження, назва митного переходу на кордоні України, термін доставки, контактні особи та їх телефони, відомості про вантаж, включаючи вагу брутто, вартість послуг, додаткові умови. Узгодити з експедитором умови заявки. Забезпечити завантаження кожного автомобіля, наданого експедитором, пред`явити до перевезення вантаж, зазначений у заявці. Забезпечити своєчасне і правильне оформлення товарно-супровідних документів (міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR). книжок МДП (Carnet TIR) для міжнародних перевезень, ТТН - для внутрішніх перевезень, подорожніх листів), гарантійних (у тому числі необхідних при спільній транзитній процедурі) та інших документів, які гарантують безперешкодний рух по території і перетин кордонів країн відправлення, призначення і транзитних.

Підпунктами 2.2.1.-2.2.8. разових договорів-заявок №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року встановлено, що експедитор зобов`язується у випадку досягнення згоди сторін щодо умов конкретного перевезення вантажів, не пізніше 24 годин після отримання заявки направляти замовнику підтверджену заявку із зазначенням державного номера транспортного засобу (тягача і причепа) та прізвища водія (-їв). Забезпечити виконання всіх послуг, зазначених у підтвердженій заявці. Направляти у розпорядження замовника автомобілі у належному технічному стані, що відповідають вимогам, визначеним Замовником у Заявці. Забезпечити наявність у водіїв належним чином оформлених документів для безперешкодного виконання перевезень. Подати автомобілі під завантаження/розвантаження за адресою і в терміни, вказані в заявці. Забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до видачі вантажоодержувачу. Повідомляти замовника про виникнення будь-яких перешкод виконанню перевезення (ДТП, вилучення вантажу компетентними органами, відмова вантажоодержувача прийняти вантаж, спроба крадіжки або крадіжка вантажу тощо). Доставити і здати вантаж вантажоодержувачу.

Згідно з підпунктом 3.1. разового договору-заявки №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій та готівковій формі на умовах 100% оплати послуг на підставі рахунку-фактури, переданого експедитором замовнику за допомогою факсимільного (електронного) зв`язку, з наступним наданням експедитором оригіналу рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної (CMR/TTH) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та акту наданих послуг у строк, який зазначено в умовах перевезення.

Пунктом 7 разового договору-заявки №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року передбачено, що при виконанні міжнародних та внутрішніх перевезень за цією заявкою використовуються правила Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах (КДПВ/CMR) 1956 р. зі змінами і доповненнями, внесеними Протоколом від 05.07.1978 р., Митної Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП/TIR) 1975 р., Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ/ADR) 1957 р., Конвенції про спільну транзитну процедуру 1987 р., Європейської Угоди стосовно роботи екіпажів транспортних засобів, що здійснюють міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР/ESTR) 1970 р. та іншими міждержавними угодами. У питаннях, не врегульованих міжнародними актами, а також при виконанні внутрішніх перевезень Сторони керуються законодавством України. За фактом виконання перевезення сторони складають та підписують акт наданих послуг. У випадку, якщо відправлений експедитором замовнику акт наданих послуг ним не підписаний і письмово не заперечений протягом 5 (п`яти) днів з моменту його отримання замовником, він вважається прийнятим ним без змін та підлягає оплаті в повному обсязі. Даний разовий договір-заявка складений українською мовою в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної зі сторін. Обидва примірники мають однакову юридичну силу. Заявка, зміни та доповнення до неї узгоджені сторонами та отримані за допомогою факсимільного (електронного) зв`язку, мають юридичну силу оригіналу. Сторони зобов`язуються обмінятися оригінальними примірниками цих документів. Сторони констатують, що скріплення печаткою (штампом) підпису особи, яка підписала заявку від імені замовника/експедитора, є належним доказом того, що така особа має право підпису відповідних документів. Подання транспортного засобу до місяця завантаження є складовою частиною послуги перевезення вантажів. Суми вказані у цій заявці змінюються у випадку зміни курсу української гривні до долара США більш ніж на 10%. Разовий договір-заявка вступає в силу з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Так, згідно умов договору-заявки №06.01/11 від 06.11.2018 року замовник TOB "Стоун Флауерс" надає, а експедитор ФОП Вербицький Д.О. приймає до перевезення за маршрутом 1. м. Хмельницький (Україна) - м. Кирджалі (Болгарія) 2. м. Кирджалі (Болгарія) - м. Чернівці, м. Львів (Україна) від вантажовідправника 1., 2. TOB "Стоун Флауерс" 1. пеллети на піддонах вагою 22,5 т 2. камінь на піддонах 22,5 т. Точна адреса точок, дати та часу завантаження 1. Україна, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Стуфчинці 07.11.2018-08.11.2018 2. Болгарія, м. Кирджалі 12.11.2018-13.11.2018. Точна адреса точок, дати та часу вивантаження 1. Болгарія, м. Кирджалі 12.11.2018 2.1 Україна м. Чернівці 2.2 Україна м. Львів. Вантажоодержувач 1., 2. TOB "Стоун Флауерс". Погоджена вартість послуг з перевезення 1000,00 євро. Автомобіль та причіп/напівпричіп Мерседес НОМЕР_1 , Sommer СЕ5383ХТ.

Згідно умов договору-заявки №06.02/11 від 06.11.2018 року замовник TOB "Стоун Флауерс" надає, а експедитор ФОП Вербицький Д.О. приймає до перевезення за маршрутом 1. м. Хмельницький (Україна) - м. Кирджалі (Болгарія) 2. м. Кирджалі (Болгарія) - м. Чернівці, м. Львів (Україна) від вантажовідправника 1., 2. TOB "Стоун Флауерс" 1. пеллети на піддонах вагою 22,5 т 2. камінь на піддонах 22,5 т. Точна адреса точок, дати та часу завантаження 1. Україна, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Стуфчинці 07.11.2018-08.11.2018 2. Болгарія, м. Кирджалі 12.11.2018-13.11.2018. Точна адреса точок, дати та часу вивантаження 1. Болгарія, м. Кирджалі 12.11.2018 2.1 Україна м. Чернівці 2.2 Україна м. Львів. Вантажоодержувач 1., 2. TOB "Стоун Флауерс". Погоджена вартість послуг з перевезення 1400,00 євро. Автомобіль та причіп/напівпричіп Мерседес СЕ2656ВН, Sommer СЕ5383ХТ.

Так, належне виконання перевезення за вищевказаними договорами-заявками позивач підтверджує відсутністю будь-яких зауважень чи застережень вантажоодержувача в накладних CMR та наявністю підпису та відтиску печатки вантажоодержувача в графі 24 CMR №609758 та підпису в графі 24 CMR №477738.

При цьому, як вбачається з наданої позивачем міжнародної товарно-транспортної накладної CMR серіїї А №609758 відправником є ТОВ «ФАБРИКА ДЕРЕВА», а одержувачем TERRAVIA RUSE Ltd. Місце та дата завантаження вантажу Україна, с. Стуфчинці, 07.11.2018 р. Місце розвантаження вантажу Ruse, Bulgaria. Найменування вантажу та кількість місць 22 біг-бега, пелети паливні.

Також, як вбачається з наданої позивачем міжнародної товарно-транспортної накладної CMR серії А №477738 відправником є «ТЕРРАВИА РУСЕ» ЕООД (TERRAVIA RUSE Ltd), а одержувачем ФОП ИВАНОВ ИВАН НЕДЯЛКОВ (ФОП Іванов Іван Недялков). Місце та дата завантаження вантажу Україна, Русе, Болгарія. Місце розвантаження вантажу Чернівці, Україна. Найменування вантажу та кількість місць 14 палет, камень натуральний необроблений колотий SLANEC.

Згідно Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01 серпня 2006 року № 57-V, Україна приєдналась до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женеві (далі - Конвенція).

За змістом статті 1 Конвенції, вона застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на проживання і громадянство сторін.

У відповідності до статті 9 Конституції України, частини 1 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", дана Конвенція є невід`ємною частиною національного законодавства України, тому вона підлягає застосуванню судом до спірних правовідносин.

В частині 2 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" передбачено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Стаття 4 Конвенції передбачає, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Пунктом 1 статті 9 Конвенції визначено, що вантажна накладна є первинним доказом укладення договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Таким чином, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR серіїї А №609758 та CMR серії А №477738 є неналежним доказом, що підтверджує факт здійснення позивачем на виконання разових договорів-заявок №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року перевезення вантажу, відправником та отримувачем якого є відповідач.

Також суд зазначає, що позивачем не надано суду, як доказів, рахунків-фактур на оплату послуг та актів наданих послуг відповідачу за разовими договорами-заявками №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року. При цьому, позивачем надано суду лише опис вкладення у цінний лист поштового відправлення вказаних документів на адресу відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Так, позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати на користь позивача грошових коштів за укладеними між сторонами разовими договорами-заявками №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року.

Зокрема, доказів на підтвердження того, що разові договори-заявки №06.01/11 та №06.02/11 від 06.11.2018 року прийняті до виконання та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме - майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), а відтак - не доведено наявності порушеного права з боку відповідача, за захистом якого, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено наявності підстав для сплати на його користь з боку відповідача грошових коштів в сумі 76101,89 грн та відповідно - не доведено наявності порушеного відповідачем права позивача, за захистом якого останній звернувся до суду, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 76101,89 грн слід відмовити.

В порядку ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні 09 грудня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повне рішення складено та підписано 16 грудня 2019 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок