ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Справа № 915/1435/19

м. Миколаїв.

Позивач Приватне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль",

54020, Каботажний спуск, 18, м. Миколаїв;

Відповідач Миколаївська міська рада,

54027, вул. Адміральська, буд. 20, м. Миколаїв;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Управління комунальної власності Миколаївської міської ради,

54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

2. Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради,

54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЗВИТОК МК-2016",

54000, м. Миколаїв, вул. Південна, 49А, кв.6;

4. Фізичну особу підприємця Грянний Є.В.,

АДРЕСА_1 ;

5. ГО "Допомога вимушеним переселенцям "Нове життя",

54018, вул. Молодогвардійська, 34;

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ НИКСТРОЙ"

54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, 75А/1, офіс 206,

7. Миколаївський обласний центр народної творчості та культурно-освітньої

Роботи, 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 41,

8. ГО "Обєднання матерів та дружин військовослужбовців "Оберіг",

54500, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінград, 22, кв.39,

9. Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області,

54003, м. Миколаїв, пр. Центральний, 288,

10. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНСТВО

"СВІДОК ІНФО", м. Миколаїв, вул. Архітектора Старова, 2/6 корпус 4, кв.71,

11. Благодійний фонд "Центр волонтерів",

м. Миколаїв, вул. М. Морська, 1,

12. Фізична особа підприємець Чумачова О.А.,

АДРЕСА_2, 13 . ГО "Миколаївське дитяче творче об`єднання "АлісокГрад",

54018, м. Миколаїв, пров. Південий, 30.

Про: визнання укладеним договору про постачання теплової енергії № 4999, -

Суддя Коваль С.М.

За участі серетаря судового засідання Сьянової О.С.

Представники

Від позивача: Вірченко І.П., довіреність № 09-01/11 від 21.02.19;

Від відповідача: Дріпко Г.В. -довіреність від 04.01.2019 № 39/02.02.01-22/0206/14/19;

СУТЬ СПОРУ:

Позов поданий про визнання договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4999 укладеним.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем Закону України "Про теплопостачання".

У відзиві наданим відповідачем останній просить у задоволенні відмовити, оскільки Миколаївська міська рада є неналежним відповідачем.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 27.11.2019 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Обставини справи.

Миколаївська міська рада є власником нежитлових приміщень, які знаходяться в м. Миколаєві за адресами: вул. Чайковського 27; вул. Будівельників 18; пр. Богоявленський 45; вул. Космонавтів 56-Б; вул. Космонавтів 68-а; вул. Новосільська 5; вул. Даля 28; вул. Адміральська 41; вул. Корабелів 16; вул. 6а Слобідська 11; вул. Заводська 3/2; пров. Південний 30/5, які є споживачами теплової енергії в розумінні Закону України "Про теплопостачання".

Відповідно ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Приватним акціонерним товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" на підставі Закону України "Про теплопостачання" був підготовлений проект договору №4999 з додатками № 1 та № 2, які є його невід`ємними частинами та неодноразово направлений відповідачу для підписання, з метою врегулювання договірних відносин.

Так на лист №127-ю від 02.02.2017 відповідачем надано відповідь №1277/02.02.01-04/14/17 від 11.05.2017 в якій останній не заперечує проти наявності права власності на нежитлові приміщення та не заперечує щодо їх утримання. За твердженням позивача відповідач ухиляється від укладання Договору у зв`язку з невизначеністю обсягів площі належного йому нерухомого майна.

Позивачем супровідними листами від 13.07.2017 за №10/1000 та від 26.02.2019 №10-1/345 направлявся проект Договору №4999 з додатками для підписання відповідачу, але відповіді на вказані листи позивач не отримав.

Станом на теперішній час відповідач ухиляється від укладення договору про надання послуг з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову позивач посилається на ст.ст. 1, 16, 19, 24 Закону України „Про теплопостачання", ст.ст. 11, 15, 16, 322, 509, ст.ст. 20, 179-184 Господарського кодексу України, та просить суд визнати договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4999 укладеним.

Відповідач, як вже вище вказано, свого представника в судове засідання направив, відзив на позовну заяву надав, у якому заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позову з наступного:

- у наданому проекті договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №4999 не зазначено істотні умови договору як вимоги до якості послуг, ціна послуги, порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуг, порядок та умови розірвання договору;

- Миколаївська міська рада діє не на підставі статуту, як зазначено у проекті договору №4999, а на підставі Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні";

- не подано доказів фактичного отримання відповідачем послуг теплової енергії по кожному нежитловому приміщенню, а також наявності системи опалення по кожному нежитловому приміщенню;

- не підтверджено відносин, які виникли між сторонами до укладення договору та не ураховано що з 01.10.2016 по теперішній час частина приміщень знаходиться у орендному користуванні, а тому договір повинен укладатись з орендарями.

Треті особи, повідомлені належним чином про дату, час та місце, своїх представника в судове засідання не направили, пояснення по суті позову надали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України докази мають бути належними та допустимими.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГК України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюється на основі договорів.

Централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води є комунальними послугами, відносини, що виникають у процесі створення, надання та споживання яких між виробниками, виконавцями, споживачами регулює Закону України „Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст. 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Виходячи з приписів ст. 187 ГК України, предметом судового розгляду можуть бути тільки спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовлення, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський спір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Обмеження права осіб вимагати у судовому порядку укладення договору пов`язано перш за все зі свободою договору, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Споживачем житлово-комунальних послуг, відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги", є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Отже, обов`язок укладення договору покладено виключно на споживача.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 № 6-110цс12.

За твердженням приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль", Миколаївська міська рада є власником нежитлових приміщень, які знаходяться в м. Миколаєві за адресами: вул. Чайковського 27; вул. Будівельників 18; пр. Богоявленський 45; вул. Космонавтів 56-Б; вул. Космонавтів 68-а; вул. Новосільська 5; вул. Даля 28; вул. Адміральська 41; вул. Корабелів 16; вул. 6а Слобідська 11; вул. Заводська 3/2; пров. Південний 30/5, а тому є споживачем теплової енергії в розумінні Закону України "Про теплопостачання".

Позивач посилається на лист відповідача №1277/02.02.01-04/14/17 від 11.05.2017 за яким Миколаївська міська рада не заперечує проти наявності права власності на нежитлові приміщення та не заперечує щодо їх утримання.

Згідно наданих Миколаївською міською радою договорів (а.с.91-92, 94-95,102-104, 115-116, 118-119,123-126, 127-18,129-130, 131-132, 134-136, 144-145, 147-148) частина зазначених вище нежитлових приміщень, власником яких є Миколаївська міська рада, передано управлінням комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі положення в оренду та безоплатне користування за договорами позички.

Отже, позивачем не доведено у розумінні ст.ст. 73, 74 ГПК України, фактичного отримання саме Миколаївською міською радою послуг постачання теплової енергії по кожному нежитловому приміщенню.

Інших доказів щодо отримання Миколаївською міською ради послуги постачання теплової енергії по кожному нежитловому приміщенню не подано.

Суд позбавлений права збору доказів з власної ініціативи (ч. 4 ст. 74 ГПК України), і клопотань щодо витребування відповідних доказів позивачем суду не подано.

Відповідно до умов ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони визначають зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, а у випадках передбачених законом іншим органом державної влади. Сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В свою чергу, ст. 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Як випливає з проекту договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №4999, такі істотні умови договору як вимоги до якості послуг, ціна послуги, порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуг, порядок та умови розірвання договору не погоджувалися із Миколаївською міською радою.

До того ж, слід зазначити, що у преамбулі проекту договору позивач вказує, що Миколаївська міська рада діє на підставі Статуту, натомість суд звертає увагу, що Миколаївська міська рада є колегіальним органом та діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, включення до проекту п. 9.1 Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 4999 такої умови: «Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2019 р. відповідно до вимог частини 3 статті 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин, ідо виникли до укладання договору, а саме з 01.10.2016 р., але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань.» як до умов договору при вирішенні питання щодо укладення договору в судовому порядку, суд вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

За змістом частини 2 статті 187 Господарського кодексу України днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше, вважається день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору.

Таким чином, умови договору щодо застосування до відносин, що виникли між сторонами до укладення такого договору, може встановлюватися за взаємною згодою сторін, тому включення такої умови до умов договору при вирішенні питання щодо укладення договору в судовому порядку, є необґрунтованим.

Отже, у разі задоволення позову про визнання договору укладеним, договір вважався б укладеним з дати набрання чинності судовим рішенням.

Приписами статей 12,13,14 Цивільного кодексу України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Враховуючи, що істотні умови запропонованого проекту договору №4999 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який позивач просить вважати укладеним між приватним акціонерним товариством "Миколаївська теплоелектроцентраль" та Миколаївською міською радою, не відповідають вимогам законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Доводи відповідача стосовно того, що належним відповідачем по справі є Управління комунальної власності Миколаївської міської ради, а не Миколаївська міська рада, необґрунтовані, оскільки у відповідності до п.п. 1.1, 1.2 Положення "Про управління комунальної власності Миколаївської міської ради" від 23.02.2017 № 16/32 управління комунального майна Миколаївської міської ради є виконавчим органом Миколаївської міської ради та підзвітне і підконтрольне міській раді, підпорядковане виконавчому комітету міської ради, міському голові, заступнику міського голови відповідно до розподілу обов`язків.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладенні договорів, на сторону яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозиції іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозиції кожної із сторін.

Таким чином, оскільки у позові відмовлено, судовий збір у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 130, 195, 220, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 09.12.2019.

Суддя С.М.Коваль.