ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Справа № 925/633/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - Пилипас І.Я. - представник за довіреністю,

від відповідача - Патрікєєва І.В. - адвокат,

Сидорук К.М. - директор,

від третьої особи - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

м. Черкаси

до колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець",

с. Ягубець, Христинівський район, Черкаська область

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

державного реєстратора Виконавчого комітету Іванівської

сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа

Віктора Івановича, с. Іванівка, Уманський район, Черкаська

область

про відновлення становища об`єктів нерухомого майна шляхом

скасування рішень про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області до державного реєстратора Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа Віктора Івановича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа Віктора Івановича від 26 грудня 2018 року про внесення змін у найменування правокористувача у зв`язку з перетворенням державного підприємства "Ягубець" у колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" щодо об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0034), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0016), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0015), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0014), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0013), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0017), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0018), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0040), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0038), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0037), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0036), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0035), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0033), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0032), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0004), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0008), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0007), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0006), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0024), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0023), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0022), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0021), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0020) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02 липня 2019 року.

Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 02 липня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 14 серпня 2019 року.

14 серпня 2019 року до суду від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулося 14 серпня 2019 року було оголошено перерву до 14 год. 30 хв. 22 серпня 2019 року.

21 серпня 2019 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній просив суд відновити становище об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0034), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0016), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0015), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0014), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0013), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0017), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0018), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0040), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0038), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0037), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0036), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0035), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0033), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0032), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0004), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0008), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0007), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :04:001:0006), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0024), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0023), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0022), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0021), реєстраційний номер: 46 (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0020) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке існувало до порушення, шляхом скасування:

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №44839619 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44841811 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44839200 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44839619 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44837570 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44840130 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 4485340 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44845548 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44838459 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46:

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44838874 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44841171 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44840700 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44844730 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44842154 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44844296 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44845742 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44833946 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44842853 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44836581 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44843520 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44842582 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44844081 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44843780 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44837022 від 26 грудня 2018 року на земельну ділянку на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 46.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22 серпня 2019 року заяву Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21 серпня 2019 року про зміну предмету позову прийнято до розгляду.

Замінено первісного відповідача - державного реєстратора Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа Віктора Івановича на належного відповідача - колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець".

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державного реєстратора Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапа Віктора Івановича.

Клопотання колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" про розгляд справи спочатку задоволено. Вирішено розгляд справи здійснювати спочатку.

Відкладено підготовче засідання на 01 жовтня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01 жовтня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 04 листопада 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 05 грудня 2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач вказував, що внесення запису державним реєстратором від 26 грудня 2018 року про внесення змін до найменування правокористувача у зв`язку з перетворенням державного підприємства "СГП "Ягубець" в колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" до Державного реєстру речових прав у зв`язку з його перетворенням, суперечить порядку та підставам здійснення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зазначали, що при перетворенні юридичної особи правонаступник набув право користування земельними ділянками, яке виникло у його попередника згідно із законодавством, чинного на момент виникнення такого права.

Також відповідач вказував, що господарюючі суб`єкти, які користуються земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, не зобов`язані вчиняти дії, пов`язані із переоформленням такого права.

Рішення від 26 грудня 2018 року про внесення змін у найменування правокористувача у зв`язку з перетворенням жодним чином не порушує права позивача, оскільки до проведення реєстраційних дій в грудні 2018 року правокористувачем в Державному реєстрі 23 земельних ділянок було державне підприємство "СГП "Ягубець".

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами викладеними відповідачем у відзиві та зазначав, що відповідачем не було наведено жодного обґрунтування та не надано жодного доказу, який би доводив відповідність оскаржуваних рішень та реєстраційних дій порядку та підставам здійснення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, передбаченим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" визначено вичерпний перелік підстав для державної реєстрації права постійного користування на земельну ділянку. Інших документів, на підставі яких можуть бути внесені відомості про постійного користувача земельною ділянкою до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, законодавством не передбачено.

Передавальний акт майна єдиного комплексу державного підприємства "СГП "Ягубець" до статутного капіталу колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" не містить положень про передачу відповідачу 23 земельних ділянок в порядку приватизації майна державного підприємства "СГП "Ягубець".

Відповідач є новоствореною юридичною особою приватної форми власності, а тому право постійного користування на землю від державного підприємства "СГП "Ягубець" державної форми власності в порядку ст. ст. 106, 108 ЦК України, ст. 59 ГК України не набуло.

Також позивач зазначив, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000184 по факту вчинення шахрайських дій, пов`язаних із незаконним заволодінням (придбанням права) землями колишнього державного підприємства "СГП "Ягубець" і фактичним протиправним використанням цих земель з 2014 року і по теперішній час, що завдало державі матеріальних збитків у великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Станом на сьогодні слідство триває. Здійснюється слідчі дії на встановлення обставин вчинення злочинних дій по захопленню державних земельних ділянок та визначення розміру збитків, завданих державі протиправним користуванням колективним сільськогосподарським підприємством "Ягубець" земельних ділянок з 2016 року по теперішній час.

Водночас, позивач вважає, що розпорядником 23 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені держави є Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області.

Головним управлінням будь-яких розпорядчих документів щодо

відчуження або передачу вказаних земель у постійне користування відповідачу не приймалось.

Таким чином, прийняття держаним реєстратором рішень та вчинення реєстраційних дій щодо колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" як постійного користувача 23 земельних ділянок без правовстановлюючих документів, порушує права Головного управління, яке діє від імені та в інтересах держави, що спростовує доводи відповідача про відсутність порушеного права позивача оскаржуваними рішеннями та діями.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце проведення судового засідання була належним чином повідомлена, що підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

В судовому засіданні, яке відбулося 05 грудня 2019 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/633/19.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю виходячи з наступного:

Черкаським окружним адміністративним судом та Київським апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи №823/1619/16 за позовом колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" до Відділу Держгеокадастру у Христинівському районі у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у Черкаській області, треті особи - Ягубецька сільська рада Христинівського району Черкаської області, Регіональне відділення Фонду державного майна України у Черкаській області, ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії (т.2 а.с.6-13) встановлено, що Елітно-насінницькому радгоспу "Ягубець" було надано у постійне користування 2598,8 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ЧР № 16-6 від 28 травня 1996 року.

Наказом Української академії аграрних наук від 11 листопада 1991 року №273 Елітно-насінницький радгосп "Ягубець" перейменовано в Дослідне господарство "Ягубець".

Наказом Української академії аграрних наук від 25 лютого 1998 року № 28 Дослідне господарство "Ягубець" перейменовано у Дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва, яке на підставі Наказу Української академії аграрних наук "Про передачу дослідних господарств Української академії аграрних наук до сфери управління Мінагрополітики України" від 10 грудня 2004 року № 447/94 передано до сфери управління Міністерства аграрної політики України.

Наказом Міністерства аграрної політики України "Про перейменування Дослідного господарства "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва" від 29 червня 2005 року №294 Дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва перейменовано у Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець". Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" є правонаступником Дослідного господарства "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку підприємств, які підлягають приватизації відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" та операції з безоплатної передачі частки державного майна (акцій) яких працівникам і прирівняним до них особам звільняються від оподаткування" від 23 лютого 2011 року №127, зокрема Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" включено до переліку підприємств, які підлягають приватизації відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" та операції з безоплатної передачі частки державного майна (акцій) яких працівникам і прирівняним до них особам звільняються від оподаткування.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про передачу функцій управління майном Державного підприємства "Сільськогосподарського підприємства "Ягубець" від 30 грудня 2013 року №777 Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" передано до сфери Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області "Про перетворення Державного підприємства "СГП "Ягубець" у колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" від 03 грудня 2015 року №12-АПК Державне підприємство "СГП "Ягубець" перетворено у колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець", а також визнано колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" правонаступником всіх майнових прав і зобов`язань Державного підприємства "СГП "Ягубець".

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області "Про припинення юридичної особи" від 04 грудня 2015 року №13-АПК юридичну особу - Державне підприємство "СГП "Ягубець", припинено шляхом перетворення у Колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець".

12 лютого 2016 року здійснено запис про державну реєстрацію припинення Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" 2000170.

Також місцевим адміністративним судом під час розгляду справи було встановлено, що колективне сільськогосподарське підприємство "Ягебець" як суб`єкт господарювання зареєстроване 12 лютого 2016 року, ідентифікаційний код - 00709460 за основним видом діяльності "вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур" та є правонаступником державного підприємства "сільськогосподарське підприємство "Ягубець", , що вбачається з витягу з ЄДРПОУ.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.191 ЦК України, підприємство є єдиним (цілісним) майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно ч.2 ст.191 ЦК України, до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" є правонаступником Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" всіх майнових прав, включаючи права на земельні ділянки.

Після перетворення ідентифікаційний код юридичної особи залишився незмінним.

У відповідності до статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Тобто, ліквідації юридичної особи - Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" в розумінні ст.110 ЦК України не відбулося.

Водночас, судом під час розгляду справи встановлено, що 26 грудня 2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області Косолапом Віктором Івановичем було прийнято рішення (т. 1 а.с.106-128) в результаті яких було внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зміни до найменування правокористувача 23 земельними ділянками, у зв`язку з перетворенням Державного підприємства "СГП "Ягубець" у колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець".

Саме прийняття наведених вище рішень державним реєстратором про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало причиною виникнення даного спору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, право або інтерес позивача, який діє від імені та в інтересах держави та вважає себе розпорядником земельних ділянок, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права користування землею іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права (частина друга статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Якщо судом буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права, то це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача. Тому за позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди відповідачем є не суб`єкт держаної реєстрації прав, а особа, щодо права якої здійснено такий запис.

При цьому судом було враховано аналогічний правовий висновок наведений Великою Палатою Верховного Суду у справі №915/127/18.

Проте, всупереч наведеній правовій позиції позивач просить суд відновити становище об`єктів нерухомості саме шляхом скасування рішень державного реєстратора, а не скасування запису.

Тобто, позивач в даному випадку обрав неналежний спосіб захисту свого інтересу, оскільки самі рішення із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є виконаними (вичерпали свою дію).

В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 лютого 2019 року (т.1 а.с.91), складеного під час проведення перевірки старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель зазначається, що рішенням Ягубецької сільської ради народних депутатів від 25 лютого 1994 року за №3 Елітно-насінницькому радгоспу "Ягубець" на праві постійного користування було передано землі площею 2598,8 га для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акта на право постійного користування (серія ЧР №16-16), що зареєстрований 28 травня 1996 року в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №19.

Також в акті вказано, що наказом Української академії аграрних наук від 25 серпня 1998 року №28 змінено назву Елітно-насінницького радгоспу "Ягубець" на дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, яке 10 грудня 2004 року на підставі наказу Української академії аграрних наук № 447/94 передано у підпорядкування Міністерства аграрної політики України. Згідно з розпорядженням Христинівської районної державної адміністрації від 25 травня 2004 року №83 вказана земельна ділянка зменшена до 2 116,27 га. Дослідне господарство "Ягубець" Черкаського інституту агропромислового виробництва передане до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України спільним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і Української академії аграрних наук від 10 грудня 2004 року № 447/94 "Про передачу дослідних господарств Української академії аграрних наук до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України".

Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 червня 2005 року № 204 дослідне господарство "Ягубець" перейменовано на державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець".

Після проведення інвентаризації земель державної власності на 23 земельні ділянки (кадастровий номер :02:001:0032; кадастровий номер :02:002:0018; кадастровий номер :02:001:0034; кадастровий номер :02:001:0033; кадастровий номер :02:002:0017; кадастровий номер :02:002:0016; кадастровий номер :02:001:0035; кадастровий номер :02:001:0036; кадастровий номер :02:002:0015; кадастровий номер :02:001:0037; кадастровий номер :02:002:0013; кадастровий номер :02:002:0014; кадастровий номер :02:001:0040; кадастровий номер :02:001:0038; кадастровий номер :04:001:0008; кадастровий номер :04:001:0007; кадастровий номер :04:001:0006; кадастровий номер :03:002:0004; кадастровий номер :03:001:0024; кадастровий номер :03:001:0023; кадастровий номер :03:001:0021; кадастровий номер :03:001:0020; кадастровий номер :03:001:0022) загальною площею 1834,0411 га 20 листопада 2013 року було зареєстровано право власності за державою, в особі Головного управління Держгеокадастру Черкаській області.

Саме позивач надав суду даний письмовий доказ.

Відповідно до статті 125 ЗК України (чинної на даний час) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ч.3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст.22 ЗК України в редакції закону від 18.12.1990 № 561-XII (чинній на момент отримання підприємством та реєстрації акту на землю) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

У відповідності до цієї статті підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 108 ЦК України встановлено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, викладеній у постанові від 21 лютого 2011 року № 21-3а11.

При цьому, Верховний Суд України у даній постанові від 21 лютого 2011 року № 21-3а-11 вказав, що приписи підпункту "в" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Таким чином, з наведених вище обставин слідує, що земельні ділянки було надано вперше радгоспу "Ягубець" на підставі рішення Ягубецької сільської ради народних депутатів у 1994 році, а Держаний акт на землю зареєстрований 28 травня 1996 року.

Незважаючи на викладене, 01 липня 2014 року Головне управління Держземагенства у Черкаській області за клопотанням державного підприємства приймає 23 накази (т.1 а.с.184-206) якими фактично повторно надає державному підприємству "Сільськогосподарське підприємство "Ягубець" (яке лише змінило назву з Елітно-насінницького радгоспу "Ягубець") земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в постійне користування, загальною площею 1834,0411 га.

Державну реєстрацію права постійного користування за наведеними вище наказами було здійснено 16 липня 2014 року.

Проте, дані обставини не спростовують того факту, що право постійного користування цією ж землею виникло у підприємства ще 28 травня 1996 року.

Згідно ч. 2 ст. 92 ЗК України (в чинній редакції закону) права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі.

Обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року.

Так, Конституційний Суд України рішенням від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа № 1-17/2005) визнав неконституційним положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди юридичних осіб, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але відповідно до норм Земельного кодексу України не можуть мати їх на такому праві - без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

При цьому, Конституційний Суд України вказав на наступне:

- пункт 6 Перехідних положень Кодексу зобов`язує громадян та юридичних осіб переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки. При переоформленні права постійного користування у довгострокову оренду її строк визначається "відповідно до закону", що є неконкретним у зв`язку з невизначеністю цього закону, як і закону, який встановив би порядок переоформлення;

- Конституційний Суд України вважає, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 1 січня 2008 року потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України. У зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку;

- громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою;

- Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 6 Перехідних положень Кодексу через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

Чинне законодавство не містить чіткого регулювання щодо порядку переоформлення права користування земельними ділянками, тобто приведення його у відповідність до діючої редакції ЗК України. Відтак, у господарюючих суб`єктів, які користуються земельними ділянками на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, чітко не встановлений законом обов`язок та строк вчинення дій, що пов`язані із переоформленням такого права на право власності або право оренди, до законодавчо визначеної та встановленої нормативно-правовими актами відповідної процедури.

Також Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), положення пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року N 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене, особа, яка користується земельною ділянкою на праві постійного користування за Законом не може бути позбавлена права на таке користування.

На відповідні відносини щодо такого користування поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.

Ці норми не лише гарантують право "мирного володіння майном" в розумінні Конвенції, та як "речове право", захищеного статтею 41 Конституції України, але і обмежують у можливості припинити відповідне право.

Судом також враховано, що порядок набуття, виникнення, а також припинення права постійного користування земельною ділянкою врегульовано саме нормами ЗК України.

Відповідач не відноситься до суб`єктів, які за чинною (на момент перетворення підприємства у колективне) редакцією ст.92 ЗК України мають право отримати землю в постійне користування.

Проте, ЗК України в редакції Закону № 2768-III, який передбачав, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності набув чинності 25 жовтня 2001 року, а підприємство - радгосп "Ягубець" на цей час уже набуло право постійного користування землею і фактично саме з вини держави не могло до моменту реорганізації в колективне підприємство переоформити своє законне право постійного користування в інший правовий титул.

В той же час, рішення про припинення права постійного користування чи про вилучення земельної ділянки уповноваженим на те органом до цього часу не приймалося.

Суд вважає, що за даних обставин відповідач володіє та користується спірними земельними ділянками на законних підставах та має право (зберігає і надалі) на переоформлення його права користування в інший правовий титул згідно чинного законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі "Кантоні проти Франції", заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі "Вєренцов проти України", заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі "S. W. проти Сполученого Королівства", заява № 20166/92, § 36).

Позбавлення юридичної особи права на майно лише з тих підстав, що державне підприємство було реорганізовано шляхом перетворення в іншу організаційно-правову форму, не відповідало б на думку суду принципам справедливості, забезпечення гарантій прав на землю, верховенства права та "мирного володіння майном".

Судом було також враховано, що під час розгляду адміністративної справи №823/1619/16 в касаційному порядку Верховний Суд в своїй постанові вказав, що при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державного підприємства, колективне сільськогосподарське підприємство "Ягубець" є правонаступником права користування землею площею 1834,0411 га реорганізованого шляхом перетворення державного підприємства.

Верховний Суд також вказав, що таким чином спростовуються доводи відповідача про не підтвердження колективним сільськогосподарським підприємством "Ягубець" права користування землею, а також відносно того, що площа земельної ділянки становила 282,2289 га. (п.п.36, 37 постанови ВС, т.2 а.с.18).

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

За таких обставин суд вважає, що прийняття держаним реєстратором рішень та вчинення реєстраційних дій щодо колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" як постійного користувача 23 земельних ділянок жодним чином не порушує в даному випадку права позивача, оскільки такі дії стосуються виключно особи, яка на законних правах користується майном та реєстратора таких прав.

Державний реєстратор не вносив змін до відомостей реєстру що стосуються права власності держави на землю.

Водночас судом враховано, що особливості державної реєстрації речових прав на земельні ділянки врегульовано п.п. 811 - 814 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Зокрема, п. 811 Порядку передбачено, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, що заявляє свої права.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, якщо такі права набуті згідно з рішенням органу влади чи органу місцевого самоврядування, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Пунктом 812 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.

Проте, на момент внесення державним реєстратором записів про зміни в назві підприємства - правокористувача земельними ділянками саме підприємство вже мало право користування землею.

Сам Порядок безпосередньо не встановлює перелік документів, які необхідно надати державному реєстратору у тому разі коли право за особою вже було зареєстровано, проте в подальшому відбулося перетворення юридичної особи.

Відповідно до п. 101 Порядку під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.

Відомості, отримані відповідно до абзаців першого та другого цього пункту, обов`язково зберігаються в електронній формі в Державному реєстрі прав та додаються до відповідної заяви для подальшого використання державним реєстратором.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Статтею ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі:

- державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

- та інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що радгосп "Ягубець" отримав державний акт на право постійного користування землею до 1 січня 2013 року, а відповідач є правонаступником державного підприємства "Ягубець" (яке в свій час неодноразово було перейменовано, тобто підприємство лише змінювало свою назву після радгоспу) і відповідач надав державному реєстратору докази правонаступництва (наказ Фонду від 03 грудня 2015 року №12-АПК), то відповідно державний реєстратор діяв правомірно, оскільки таким чином держава офіційно визнала і підтвердила факт набуття підприємством речових прав на нерухоме майно - право постійного користування, яке є дійсним.

З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому в позові суд відмовляє повністю.

Інші доводи сторін суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують вищенаведених встановлених судом обставин.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" про відновлення становища об`єктів нерухомого майна шляхом скасування рішень про державну реєстрацію - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 року.

Суддя А.В.Васянович