РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/9811/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Фізичної особи-підприємця Хайнацького Леоніда Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141. м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 33; ідентифікаційний код: 34353904)

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фізична особа-підприємець Алісіменко Сергій Олексійович ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 )

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17; ідентифікаційний код: 21708016)

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» (03190, м. Київ, вул. Саратовська, буд. 37, офіс 5; ідентифікаційний код: 42100015)

про визнання іпотеки припиненою та вчинення дій

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Хайнацького Леоніда Анатолійовича з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про визнання іпотеки припиненою та вчинення дій.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що позичальником за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 були у повному обсязі виконані зобов`язання, передбачені вказаним кредитним договором, у в`язку з чим іпотека за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 припинилась (у зв`язку з припиненням основного зобов`язання).

Однак, засіданням комісії відповідача щодо виявлення нікчемними трансакцій, правочинів (договорів) Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» від 12.09.2017, на порядок денний було винесено питання про розгляд результатів додаткової перевірки правочинів, що були укладені протягом 1 року до запровадження в банку тимчасової адміністрації та які містять (можуть містити) ознаки нікчемності, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», по операціям з погашення кредитної заборгованості ФОП Алісімнка С.О. за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012.

За результатами розгляду документів додаткової перевірки було вирішено рекомендувати уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів на ліквідацію банку визнати нікчемним правочин ФОП Алісіменка С.О.; відновити в балансі банку Кредитний договір №805/980-ЮО від 17.02.2012 відповідно параметрів на дату визнання нікчемності операції з погашення заборгованості за кредитом з одночасним відображенням на балансі і депозитів, за рахунок яких відбулося погашення кредиту - 01.09.2014.

За таких обставин позивач у позовній заяві просив суд: 1) визнати іпотеку за Договором іпотеки від 15.10.2012 №805/980-ЮО/І припиненою; 2) зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень з №1 по №6 (групи приміщень 310 (в літ А), загальною площею 66,9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 44 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що належать Фізичній особі-підприємцю Хайнацькому Леоніду Анатолійовичу, накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А., запис про державну реєстрацію обтяжень в Державному реєстрі прав на нерухоме майно №354930, внесений 15.10.2015 до Державного реєстру іпотек на підставі Договору іпотеки від 15.10.2012 №805/980-ЮО/І, зареєстрованого в реєстрі за №2134.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Хайнацького Леоніда Анатолійовича залишено без руху; встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 25.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 відкрито провадження у справі №910/9811/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04.09.2019; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця Алісіменка Сергія Олексійовича; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

29.08.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що протоколом №23 від 12.09.2017 вирішено визнати нікчемним правочин ФОП Алісіменка С.О., відновити на балансі Кредитний договір №805/980-ЮО від 17.02.2012, оскільки кошти на рахунок Алісіменка С.О. надійшли з поточних рахунків третіх осіб як безвідсоткова фінансова допомога третіх осіб. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» було повідомлено Алісіменка С.О. про нікчемність правочину від 01.09.2014.

У підготовчому засіданні 04.09.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державну організацію (установу, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12.09.2019.

09.09.21019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

09.09.2019 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 1 надійшли письмові пояснення на позов, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 12.09.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 09.10.2019.

19.09.2019 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення на позов, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 09.10.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 16.10.2019.

15.10.2019 позивачем подано письмове повідомлення про правонаступництво, в якому позивач вказав на те, що 30.09.2019 між банком та ТОВ «ФК «Рікард» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 перейшло до ТОВ «ФК «Рікард».

У підготовчому засіданні 16.10.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 06.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 витребувано у Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» належним чином засвідчену копію Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав від 30.09.2019 разом з усіма додатками до нього.

18.10.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд викласти п. 4 прохальної частини позовної заяви у наступній редакції: «Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні записи про іпотеку та обтяження нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень з №1 по №6 (групи приміщень №10 (в літ. А), загальною площею 65,4 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 44 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що належать фізичній особі - підприємцю Хайнацькому Леоніду Анатолійовичу, а саме:

- Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про державну реєстрацію іпотеки №354930, внесений 15 жовтня 2012 року 18:04:02 до Державного реєстру іпотек за номером 13118844 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року № 805/980-ЮО/І, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №2134;

- Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про державну реєстрацію обтяжень №354993, внесений 15 жовтня 2012 року 18:08:36 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 13118947 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року № 805/980-ЮО/І, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2134;

- Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про обтяження №13118947, внесений 15 жовтня 2012 року 18:08:36 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 13118947 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року №805/980-100/1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2134».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 підготовче засідання у справі №910/9811/19 призначено на 08.11.2019 (у зв`язку з перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці 06.11.2019).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 заяву позивача, подану 18.10.2019, залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків заяви.

30.10.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, до якої позивачем були долучені докази усунення недоліків поданої до суду 18.10.2019 заяви, яка була залишена без руху ухвалою суду від 23.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 заяву позивача від 18.10.2019 (з врахуванням заяви від 30.10.2019) прийнято до розгляду, встановлено відповідачу строк для подання письмових пояснень по справі (враховуючи заяву позивача про зміну предмета позову).

У підготовчому засіданні 08.11.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард»; підготовче засідання відкладено на 20.11.2019.

12.11.2019 до Господарського суду міста Києва від третьої особи 1 надійшли письмові пояснення по справі, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 20.11.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 судове засідання у справі №910/9811/19 призначено на 05.12.2019 (у зв`язку з перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці 04.12.2019).

05.12.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник позивача у судове засідання 05.12.2019 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 27.11.2019 (наявна в матеріалах справи).

При цьому, позивачем було подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 05.12.2019, за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання 05.12.2019 не з`явився, про призначене судове засідання повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03141. м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 33), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення у зв`язку з тим, що за вказаною адресою адреса не знаходиться, та поштовим конвертом, в якому ухвала суду надсилалась на адресу відповідача.

Крім того, про розгляд Господарським судом міста Києва 05.12.2019 справи №910/9811/19 відповідач повідомлявся за адресою: 04073, м. Київ, вул. Бандери, буд. 16 (фактична адреса, вказана позивачем у позовній заяві, за якою відповідачем отримувалась поштова кореспонденція суду, зокрема, ухвала про відкриття провадження у справі), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення (за письмовою заявою одержувача) та поштовим конвертом, в якому ухвала суду надсилалась на адресу відповідача.

Представник третьої особи 1 у судове засідання 05.12.2019 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 27.11.2019 (наявна в матеріалах справи).

Представник третьої особи 2 у судове засідання 05.12.2019 не з`явився, про призначене судове засідання повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17), що підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що ухвала суду була отримана третьою особою 04.12.2019.

Представник третьої особи 3 у судове засідання 05.12.2019 не з`явився, про призначене судове засідання повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03190, м. Київ, вул. Саратовська, буд. 37, офіс 5), що підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що ухвала суду була отримана третьою особою 02.12.2019.

Крім того, третя особа 3 була повідомлена про розгляд Господарським судом міста Києва 05.12.2019 справи №910/9811/19 телефонограмою від 27.11.2019 (наявна в матеріалах справи).

У судовому засіданні 05.12.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Хайнацький Леонід Анатолійович є власником нежилих приміщень з №1 по №6 (групи приміщень №10) в літ. А, загальною площею 65,40 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, буд. 44 , на підставі Договору купівлі-продажу від 18.06.2007, укладеного з Відділом приватизації комунального майна Подільського району міста Києва, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. (зареєстрований в реєстрі за №К-2418).

З Технічного паспорта на вказані нежитлові приміщення, складеного Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна станом на 30.01.2009 (відкоригований станом на 30.01.2009), вбачається, що загальна площа вказаного об`єкту становить 66,9 кв.м. (загальна площа збільшилась на 1,5 кв.м. за рахунок уточнення лінійних розмірів та демонтажу некапітальної перегородки).

15.10.2012 між Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» (іпотекодержатель) та Фізичною особою-підприємцем Хайнацьким Леонідом Анатолійовичем (іпотекодавець) укладено Договір іпотеки №805/980-ЮО/І (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А., зареєстрований в реєстрі за №2134), відповідно до умов якого іпотекодавець виступає майновим поручителем по зобов`язанням Фізичної особи-підприємця Алісіменка Сергія Олексійовича (позичальник).

Відповідно до п. 1 Договору іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 цим договором забезпечується належне виконання позичальником вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору №805/980-ЮО від 17.02.2012 (кредитний договір), укладеного між позичальником та іпотекодержателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, у тому числі щодо повернення позичальником коштів, отриманих в рахунок кредитної лінії у розмірі 3000000 грн., на строк з 17.02.2012 по 16.02.2013 включно; сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 29,0% річних та комісій у розмірі, в порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання позичальником інших зобов`язань, передбачених кредитним договором, у повному обсязі на умовах і в строки, визначені в кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов`язань), в тому числі зобов`язань щодо сплати неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків. Також іпотекою, встановленою цим договором, забезпечуються вимоги щодо відшкодування будь-яких витрат та збитків, пов`язаних з порушенням (неналежним виконанням) позичальником умов кредитного договору та/або іпотекодавцем умов цього договору, а також вимог іпотекодержателя щодо відшкодування витрат іпотекодержателя, пов`язаних з пред`явленням вимог за кредитним договором та зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим договором, а також витрат на утримання і збереження предмета іпотеки.

Згідно з п. 1.1 Договору іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №10) в літ. А, загальною площею 66,9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, буд. 44.

Відповідно до п. 5.4 Договору іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення і діє до повного виконання основного зобов`язання позичальником і іпотекодержателем за кредитним договором.

У п. 5.8 Договору іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 сторони погодили, що договір укладається за місцем знаходження іпотекодержателя та домовились про накладення заборони відчуження переданого в іпотеку нерухомого майна.

15.03.2013 між сторонами укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012, яким сторони домовились викласти п. 1 розділу 1 договору іпотеки у новій редакції, зазначивши, що цим договором забезпечується належне виконання позичальником вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору №805/980-ЮО від 17.02.2012 (кредитний договір), укладеного між позичальником та іпотекодержателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, у тому числі щодо повернення позичальником коштів, отриманих в рахунок кредитної лінії у розмірі 3000000 грн., строком до 14.02.2014 включно; сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 29,0% річних та комісій у розмірі, в порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання позичальником інших зобов`язань, передбачених кредитним договором, у повному обсязі на умовах і в строки, визначені в кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов`язань), в тому числі зобов`язань щодо сплати неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків. Також іпотекою, встановленою цим договором, забезпечуються вимоги щодо відшкодування будь-яких витрат та збитків, пов`язаних з порушенням (неналежним виконанням) позичальником умов кредитного договору та/або іпотекодавцем умов цього договору, а також вимог іпотекодержателя щодо відшкодування витрат іпотекодержателя, пов`язаних з пред`явленням вимог за кредитним договором та зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим договором, а також витрат на утримання і збереження предмета іпотеки.

Судом встановлено, що 15.10.2012 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію іпотеки №354930 (державний реєстратор - приватний нотаріус Маргарян Л.А.; підстава виникнення іпотеки - Договір іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012; боржник - Алісіменко Сергій Олексійович , іпотекодавець - Хайнацький Леонід Анатолійович , іпотекодержатель - Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк»; предмет іпотеки - нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №10) в літ. А, загальною площею 66,9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, буд. 44 ).

Крім того до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.10.2012 внесено запис про заборону на вказане нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження №13118947); підстава обтяження - Договір іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012; об`єкт обтяження - нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №10) (в літ. А) загальною площею 65,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Волоська, буд. 44 ; власник - Хайнацький Л.А , обтяжувач - Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк».

Також, 15.10.2012 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №354993 про державну реєстрацію обтяжень; підстава виникнення - Договір іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012; вид обтяження - заборона на нерухоме майно; особа, права якої обтяжуються - Хайнацький Л.А. , обтяжувач - Публічнн акціонерне товариство «Міський комерційний банк».

Відповідно до Довідки вих. №17.1/6761 від 03.09.2014, виданої Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» позичальнику за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 - Фізичній особі-підприємцю Алісіменку С.О., станом на 02.09.2014 Кредитний договір №805/980-ЮО від 17.02.2012 закрито у зв`язку з його повним погашенням 01.09.2014, заборгованість за кредитом та процентами за користування ним відсутня.

Крім того, судом встановлено, що у липні 2018 року Фізична особа-підприємець Алісіменко С.О. звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» Оберемко Р.А., в якому просив суд: - визнати повністю нечинним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» Оберемко Р.А. про нікчемність правочину, викладеного у протоколі №23 засідання комісії щодо виявлення нікчемних трансакцій, правочинів (договорів) ПАТ «Міський комерційний банк» від 12.09.2017; - скасувати повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» Оберемко Р.А. про нікчемність правочину, викладене у листі від 12.12.2017 року вих. 1521, а саме про нікчемність від 01.09.2014 року з погашення заборгованості за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 за рахунок депозитних коштів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2019 у справі №826/7281/18 закрито провадження у справі з огляду на неналежність розгляду у порядку адміністративного судочинства заявлених позовних вимог. (позивачу було роз`яснено, що встановлена правова природа оскаржуваного рішення про визнання правочину нікчемним унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому вказані позовні вимоги не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі в господарських судах).

Вказана ухвала залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №826/7281/18 та набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом у справі №826/7281/18 (відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2019 у справі №826/7281/18 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №826/7281/18) встановлено, що між ПАТ «КОНВЕРСБАНК» та Фізичною особою-підприємцем Алісіменком Сергієм Олексійовичем 17 лютого 2012 року було укладено Кредитний договір № 805/980-ЮО з наступними змінами та доповненнями до нього, згідно якого Банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 1 200 000,00 грн. Згідно п.1.3. Дата повернення кредиту - 16 лютого 2013 p., відповідно до п. 1.5. Процентна ставка 29 % річних.

Борг по Кредитному договору №805/980-ЮО від 17.02.2012 був погашений за рахунок надання/повернення ФОП Алісіменком С.О. безвідсоткової фінансової допомоги третіми особами (джерело такої допомоги - депозити третіх осіб), а саме: грошові кошти надійшли з поточних рахунків фізичних осіб, як безвідсоткова фінансова допомога третіх осіб, зокрема від ОСОБА_3 у розмірі 202422,48 грн, від ОСОБА_4 у розмірі 200000,00 грн, від ОСОБА_5 у розмірі 204546,15 грн, від ОСОБА_6 у розмірі 200000,00 грн, від ОСОБА_7 у розмірі 206031,37 грн.

Таким чином, обставини погашення заборгованості за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 встановлені судом у справі №826/7281/18.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 732 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 124 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Міський комерційний банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Міський комерційний банк»; тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 21.11.2014 по 20.02.2015.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 36 від 17.02.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» до 20.03.2015 включно.

У зв`язку з закінченням терміну дії тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» та з огляду на затверджений планом врегулювання найменш витратний спосіб виведення неплатоспроможного банку з ринку - ліквідація неплатоспроможного банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, Фонд звернувся до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 64 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Тимошенка Костянтина Володимировича строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

З метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 17 березня 2016 р. № 356 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на два роки до 19 березня 2018 року включно.

Судом встановлено, що листом вих. №795 від 19.06.2017 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» повідомила позивача про те, що за результатами аналізу кредитної справи за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012, укладеним між ФОП Алісіменком С.О. та банком, були встановлені обставини, що заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 1013000,00 грн була погашена 01.09.2014 за рахунок надання/повернення ФОП Алісіменком С.О. безвідсоткової фінансової допомоги третіми особами (за рахунок депозитів третіх осіб).

За наслідками проведеного аналізу встановлено, що кошти на депозитні рахунки третіх осіб були залучені шляхом укладення правочинів, що містять ознаки нікчемних правочинів, а саме: банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремими кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Звертаючись з даним позовом до суду та вказуючи на неправомірність дій банку щодо визнання нікчемним правочину, яким було погашено заборгованість позичальника за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 у повному обсязі, позивач вказує на те, що зобов`язання за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 були виконані у повному обсязі 01.09.2014, що підтверджується довідкою банку, у зв`язку з чим іпотека за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 є припиненою, та відсутні підстави для перебування іпотечного майна, належного позивачу, під забороною.

За таких обставин, позивач у позовній заяві просив суд: 1) визнати іпотеку за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012, який укладено між Фізичною особою-підприємцем Хайнацьким Леонідом Анатолійовичем та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк», припиненою; 2) зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме нежилих приміщень з №1 по №6 (групи приміщень №10) в літ. А, загальною площею 66,90 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, буд. 44 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, що належать Фізичній особі-підприємцю Хайнацькому Леоніду Анатолійовичу, накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А., запис про державну реєстрацію обтяжень в Державному реєстрі прав на нерухоме майно №354930, внесений 15.10.2012 до Державного реєстру іпотек на підставі Договору іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012, зареєстрованого в реєстрі за №2134.

Оскільки під час розгляду справи позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог (по суті, заяву про зімну предмета позову), яка була прийнята судом до розгляду, справа розглядається з урахуванням поданої позивачем заяви про зміну предмета позову, а саме:

1) визнати іпотеку за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012, який укладено між Фізичною особою-підприємцем Хайнацьким Леонідом Анатолійовичем та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк», припиненою;

2) скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні записи, записи про іпотеку та обтяження нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень з №1 по №6 (групи приміщень №10 (в літ. А), загальною площею 65,4 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 44, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що належать фізичній особі - підприємцю Хайнацькому Леоніду Анатолійовичу, а саме:

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про державну реєстрацію іпотеки №354930, внесений 15 жовтня 2012 року 18:04:02 до Державного реєстру іпотек за номером 13118844 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року № 805/980-ЮО/І, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №2134;

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про державну реєстрацію обтяжень №354993, внесений 15 жовтня 2012 року 18:08:36 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 13118947 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року № 805/980-ЮО/І, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2134;

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про обтяження №13118947, внесений 15 жовтня 2012 року 18:08:36 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 13118947 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року №805/980-100/1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2134.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, між банком та Фізичною особою-підприємцем Алісіменком Сергієм Олексійовичем було укладено Кредитний договір №805/980-ЮО від 17.02.2012.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що станом на 01.09.2019 заборгованість позичальника за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 становила 1013000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 545 Цивільного кодексу України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до Довідки вих. №17.1/6761 від 03.09.2014, виданої Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» позичальнику за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 - Фізичній особі-підприємцю Алісіменку С.О., станом на 02.09.2014 Кредитний договір №805/980-ЮО від 17.02.2012 закрито у зв`язку з його повним погашенням 01.09.2014, заборгованість за кредитом та процентами за користування ним відсутня.

Крім того, як встановлено судом, обставини щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 у повному обсязі встановлені судами у справі №826/7281/18.

Як встановлено судом, листом вих. №795 від 19.06.2017 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» повідомила позивача про те, що за результатами аналізу кредитної справи за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012, укладеним між ФОП Алісіменком С.О. та банком, були встановлені обставини, що заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 1013000,00 грн була погашена 01.09.2014 за рахунок надання/повернення ФОП Алісіменком С.О. безвідсоткової фінансової допомоги третіми особами (за рахунок депозитів третіх осіб).

За наслідками проведеного аналізу встановлено, що кошти на депозитні рахунки третіх осіб були залучені шляхом укладення правочинів, що містять ознаки нікчемних правочинів, а саме: банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремими кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Як вбачається з витягу з Протоколу №23 засідання комісії щодо виявлення нікчемними трансакцій, правочинів (договорів) Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» від 12.09.2017, на порядок денний було винесено питання про розгляд результатів додаткової перевірки правочинів, що були укладені протягом 1 року до запровадження в банку тимчасової адміністрації та які містять (можуть містити) ознаки нікчемності, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», по операціям з погашення кредитної заборгованості ФОП Алісімнка С.О. за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012.

За результатами розгляду документів додаткової перевірки було вирішено рекомендувати уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів на ліквідацію банку визнати нікчемним правочин ФОП Алісіменка С.О.; відновити в балансі банку Кредитний договір №805/980-ЮО від 17.02.2012 відповідно параметрів на дату визнання нікчемності операції з погашення заборгованості за кредитом з одночасним відображенням на балансі і депозитів, за рахунок яких відбулося погашення кредиту - 01.09.2014.

Судом встановлено, що листом від 12.12.2017 вих. №1521 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» повідомила ФОП Алісіменка О.С. про нікчемність від 01.09.2014 правочину з погашення заборгованості за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 (відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2019 про закриття провадження у справі №826/7281/18 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №826/7281/18).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Суд зазначає, що правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього Закону перевірка правочинів Банку із затвердженням її результатів відповідною комісією.

Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справах №910/12294/16, №910/24198/16 та №819/353/16.

Оскільки рішення про нікчемність правочинів (незалежно від способу його оформлення) є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), жодні права яких не можуть порушуватися унаслідок його прийняття.

Відтак права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 не погодився з рішенням уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним правочину щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором (справа №826/7281/18).

Водночас, відповідач не здійснив будь-яких дій про визнання його нікчемності в судовому порядку, зокрема, шляхом подання позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (протилежного матеріали справи не містять).

При цьому, суд зазначає, що перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок не є правочинами в розумінні ст. ст. 202, 204, 626 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватися нікчемними.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.10.2017 у справі №755/7957/16-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладені у Постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про неправомірність дій щодо погашення 01.09.2014 кредитної заборгованості ФОП Алісіменка С.О. за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 саме в той спосіб, в який воно було здійснено - за рахунок надання/повернення ФОП Алісіменком С.О. безвідсоткової фінансової допомоги третіми особами (за рахунок депозитів третіх осіб).

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що зобов`язання позичальника (ФОП Алісіменка С.О.) за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 припинились 01.09.2014 на підставі ст. 599 Цивільного кодексу України (виконанням, проведеним належним чином).

Як встановлено судом, виконання зобов`язань ФОП Алісіменка С.О. за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 були забезпечені іпотекою на підставі Договору іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012, укладеним з позивачем у даній справі - ФОП Хайнацьким Л.А.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У статті 17 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт припинення 01.09.2014 основного зобов`язання за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012, а правовідносини іпотеки є похідними від основного зобов`язання та, відповідно, припиняються у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, суд дійшов висновку, що іпотека за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 припинилась.

Отже, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Хайнацького Леоніда Анатолійовича до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про визнання припиненою іпотеки за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як встановлено судом (відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) 15.10.2012 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію іпотеки №354930 (державний реєстратор - приватний нотаріус Маргарян Л.А.; підстава виникнення іпотеки - Договір іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012; боржник - Алісіменко Сергій Олексійович , іпотекодавець - Хайнацький Леонід Анатолійович , іпотекодержатель - Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк»; предмет іпотеки - нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №10) в літ. А, загальною площею 66,9 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, буд. 44 ).

Крім того до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.10.2012 внесено запис про заборону на вказане нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження №13118947); підстава обтяження - Договір іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012; об`єкт обтяження - нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №10) (в літ. А) загальною площею 65,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Волоська, буд. 44 ; власник - Хайнацький Л.А , обтяжувач - Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк».

Також, 15.10.2012 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №354993 про державну реєстрацію обтяжень; підстава виникнення - Договір іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012; вид обтяження - заборона на нерухоме майно; особа, права якої обтяжуються - Хайнацький Л.А. , обтяжувач - Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст. ст. 317, 318 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, що право власності - це передбачене й гарантоване законом право власника здійснювати володіння, користування та розпоряджання щодо належного йому майна на свій розсуд, якщо інше не передбачено законом. Тобто особам (фізичним або юридичним) заборонено порушувати таке право і створювати перешкоди у його здійсненні.

В силу положень статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд зазначає, що з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Отже, позовні вимоги про визнання іпотеки припиненою та скасування записів про іпотеку і обтяження є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №910/16461/16.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог Фізичної особи-підприємця Хайнацького Леоніда Анатолійовича в частині визнання припиненою іпотеки за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012, позовні вимоги про скасування записів про державну реєстрацію іпотеки №354930, про державну реєстрацію обтяжень №354993 та про обтяження №13118947 підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

15.10.2019 відповідачем подано до суду письмове повідомлення про правонаступництво, в якому відповідач вказав на те, що 30.09.2019 між банком та ТОВ «ФК «Рікард» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 перейшло до ТОВ «ФК «Рікард».

Відповідачем долучено 15.10.2019 до матеріалів справи копію Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав від 30.09.2019 (продавець - Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк»; покупець - ТОВ «ФК «Рікард»), предметом якого є права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб у кількості 7 договорів, перелік яких наведений у додатку №1 до цього договору, майнові права за кредитними договорами юридичних осіб, наведених у додатку №2, права вимоги за кредитними договорами юридичних осіб, наведеними у додатку №3, майнові права за дебіторською заборгованість за основними засобами (додаток №4), дебіторська заборгованість (додаток №5), майнові права за цінними паперами (додатки №6, №7).

Копія вказаного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав від 30.09.2019 також долучено третьою особою 3 до матеріалів справи 20.11.2019.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Всім способам забезпечення зобов`язань притаманні спільні риси, до яких слід віднести: 1) спрямованість на спонукання боржника виконати забезпечене зобов`язання належним чином під загрозою настання для нього невигідних наслідків (як правило, майнових); 2) всі засоби забезпечення виконання зобов`язань покликані попереджувати негативні наслідки для кредитора, які настають чи можуть виникнути у разі порушення забезпечених зобов`язань боржником; 3) спрямованість забезпечувальних засобів на компенсацію негативних наслідків у майновій сфері кредитора, які настають чи можуть виникнути у разі порушення забезпечених зобов`язань боржником; 4) засоби забезпечення виконання зобов`язань характеризуються акцесорністю. Виняток з цього правила складає лише гарантія; 5) майнові наслідки настають виключно у випадку порушення основного зобов`язання.

Всі способи забезпечення виконання зобов`язань, мають спільну мету, яка направлена на те, щоб зобов`язання договірного і позадоговірного характеру виконувалися належним чином у точній відповідності із законом, договором, а за відсутності таких вказівок - з тими вимогами, які звичайно ставляться до виконання, а відтак - і з діловими звичаями, що склалися в комерційній практиці.

Крім того, необхідно зважати на функціональне призначення способів забезпечення, які спрямовані на захист інтересів кредитора (забезпеченої сторони) від порушень боржником взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, способи забезпечення зобов`язань - це встановлені законом чи договором забезпечувальні засоби майнового характеру, що існують, як правило, у вигляді акцесорних зобов`язань, які спрямовані на стимулювання боржника до здійснення виконання та/або іншим чином гарантують захист майнового інтересу кредитора у разі неспроможності боржника.

Суд зазначає, що норми закону, які регулюють забезпечення виконання зобов`язання, дають підстави для висновку, що забезпечувальне зобов`язання поділяє юридичну долю основного, оскільки акцесорне правовідношення за своєю правовою природою є додатковим до іншого, основного, без якого воно втрачає свій сенс і значення та виявляється, в тому числі, у неможливості переходу прав кредитора до третьої особи за основним зобов`язанням без одночасного переходу до неї зобов`язання додаткового.

Так, у додатковому характері забезпечувальних зобов`язань вбачається неможливість їх існування поза межами існування основного зобов`язання, а отже виходячи з правової природи забезпечувальних зобов`язань, акцесорні права, що виникають з таких зобов`язань, слідують долі основних у відносинах цесії.

Таким чином, оскільки забезпечувальне зобов`язання за договором іпотеки є похідним (акцесорним) від основного зобов`язання (за кредитним договором), то таке забезпечувальне зобов`язання поділяє долю основного зобов`язання у випадку заміни кредитора в основному зобов`язанні (перехід прав вимоги до нового кредитора як за основним зобов`язанням, так і за забезпечувальним зобов`язанням).

Як встановлено судом, Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав від 30.09.2019 передбачено, що права вимоги, які відступаються за вказаним договором, вказуються у додатках до договору.

Суд неодноразово ухвалою від 16.10.2019 зобов`язував відповідача надати суду копії додатків до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав від 30.09.2019 та ухвалою від 20.11.2019 зобов`язував третю особу 3 надати додатки до вказаного договору.

Однак, ані відповідачем, ані третьою особою 3 вимог ухвал суду виконано не було.

Водночас, 08.11.2019 третьою особою 1 долучено до матеріалі справи копію повідомлення банку про заміну кредитора у зобов`язання вих. №511 від 03.10.2019, адресованого ФОП Алісіменку С.О., в якому банк зазначив, що 30.09.2019 між банком та ТОВ «ФК «Рікард» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав від 30.09.2019, відповідно до якого банк відступив новому кредитору права вимоги за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки за висновком суду зобов`язання позичальника за Кредитним договором №805/980-ЮО від 17.02.2012 (ФОП Алісіменка С.О.) припинились 01.09.2014 (у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі), то станом на дату укладення між банком та третьою особою 3 Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав від 30.09.2019, будь-яких прав вимоги до ФОП Алісіменка С.О. банк не мав, з огляду на що відступити права вимоги до ФОП Алісіменка С.О. первісний кредитор новому кредитору не міг.

Вказаний висновок суду ґрунтується на положеннях норми ст. 514 Цивільного кодексу України, де зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Хайнацького Леоніда Анатолійовича до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про визнання іпотеки припиненою та вчинення дій задовольнити повністю.

2. Визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки №805/980-ЮО/І від 15.10.2012, який укладено між Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» та Фізичною особою-підприємцем Хайнацьким Леонідом Анатолійовичем.

3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні записи про іпотеку та обтяження нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень з №1 по №6 (групи приміщень №10 (в літ. А), загальною площею 65,4 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 44 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що належать фізичній особі - підприємцю Хайнацькому Леоніду Анатолійовичу, а саме:

- Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію іпотеки №354930, внесений 15 жовтня 2012 року 18:04:02 до Державного реєстру іпотек за номером 13118844 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року № 805/980-ЮО/І, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №2134;

- Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію обтяжень №354993, внесений 15 жовтня 2012 року 18:08:36 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 13118947 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року № 805/980-ЮО/І, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2134;

- Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження №13118947, внесений 15 жовтня 2012 року 18:08:36 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 13118947 на підставі Договору іпотеки від 15 жовтня 2012 року №805/980-100/1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маргарян Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2134.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141. м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 33; ідентифікаційний код: 34353904) на користь Фізичної особи-підприємця Хайнацького Леоніда Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 7684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин