ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2019 р. Справа№ 910/2079/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гречівський В.Д. довіреність № 60-03/9д від 20.03.19

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Груп Інжиніринг", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 (повний текст складено 24.06.2019)

у справі №910/2079/19 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Груп Інжиніринг", м. Київ

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ,

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д-Груп Інжиніринг" (далі - ТОВ "Д-Груп Інжиніринг", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення, відповідач) про визнання недійсним рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.12.2018 № 60/50-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" про накладення штрафу" у справі № 95/35-р-02-05-18.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем процедури розгляду справи щодо позивача (розпорядження Відділення від 05.07.2018 № 36-р "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" у справі № 95/35-р-02-05-18 не було надіслане позивачу) та відсутністю у Відділення, відповідно до п. 2 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, таких завдань, як здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних (публічних) закупівель.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №910/2079/19 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення № 60/50-р/к від 13.12.2018 у справі №95/35-р-02-05-18 прийняте Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Суд першої інстанції визнав позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовані відповідачем належним чином та у встановленому законом порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, визнати недійсним рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.12.2018 № 60/50-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" про накладення штрафу" у справі № 95/35-р-02-05-18.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, порушено норми процесуального права (ст.ст. 33, 43, ч. 2 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 86, ч.ч. 1, 2 ст. 210, ч.ч. 1-5 ст. 236, п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України) та неправильно застосовано норми матеріального права (ст.19 Конституції України, ст. 3, абзаци 1, 2 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 5, п.п. 17-1, 18 ч. 1 ст. 7, п. 19 ч. 3 ст. 7, ч.ч. 1, 2 ст. 12, ч. 7 ст. 12-1, ч.ч. 5-7 ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", п. 2 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України).

Зокрема, позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що як при направленні вимоги, так і прийнятті рішення №60/50-р/к відповідач вийшов за межі основних завдань Антимонопольного комітету України і його територіального відділення, визначених Законом України "Про Антимонопольний комітет України" і Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, а також за межі їх повноважень, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, оскільки правові підстави для надсилання вказаної вимоги і прийняття рішення обмежуються виключно законодавством про захист економічної конкуренції, до складу якого Закон України "Про публічні закупівлі" не входить.

Крім того, позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно відхилено його доводи про порушення процедури розгляду справи про захист економічної конкуренції в частині не направлення розпорядження про початок розгляду справи, необґрунтовано надавши перевагу листу ПАТ "Укрпошта" від 09.01.2019№33-Х-13, зміст якого не узгоджується із змістом іншого наявного в матеріалах справи листа ПАТ "Укрпошта" від 04.02.2019 №33-Г-2992/3176.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/2079/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А.(доповідач у справі), суддів Коробенка Г.П. та Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 апеляційну ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано апелянту строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали, а також роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог ухвали суду від 29.07.2019 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та 09.08.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подано докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2881,50 грн.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 призначено автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, справу №910/2079/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Яковлєва М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 поновлено ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №910/2079/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача у даній справі та призначено справу до розгляду на 10.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у відповідності до положень п.11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розгляд апеляційної скарги ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №910/2079/19 відкладено на 05.12.2019 о 12 год. 20хв.

Позиції учасників справи.

Через відділ документального забезпечення суду 30.08.2019 від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання 05.12.2019 представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.12.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у даній справі залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як підтверджується матеріалами справи Відділенням на виконання доручення Антимонопольного комітету України від 15.01.2018 №13-01/31 (вх. від 16.01.2018 №01-03-147) у зв`язку із виконанням завдань, покладених на Відділення Законом України "Про Антимонопольний комітет України", здійснювався контроль щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних (публічних) закупівель, зокрема під час участі ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" у тендерній процедурі закупівлі - UA-2017-09-08-000866-с.

У зв`язку з наведеними обставинами на адресу ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" надіслано вимогу голови Відділення від 22.02.2018 № 02-05/752 про надання інформації (далі - вимога), в якій запропоновано у 25-денний строк з дня отримання вимоги надати Відділенню визначену інформацію та копії документів. Водночас у вимозі повідомлялось, що згідно з п.п. 13, 14, 15 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки або подання недостовірної інформації територіальному відділенню Антимонопольному комітету України є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену ст. 52 цього Закону (а.с. 122-128).

Позивач на вищевказану вимогу надав відповідачу відповідь від 21.03.2018 вих. № 03/025-1 (вх. № 01-11-1182 від 27.03.2018), в якій повідомив відповідача про невідповідність, на думку позивача, вказаної вимоги приписам закону (а.с. 129-131).

Відповідач у відповідь надіслав на адресу позивача лист про надання інформації від 03.04.2018 № 60-02-05/1186, в якому повторно просив надати інформацію. При цьому, у зазначеному листі відповідачем було роз`яснено позивачу, що право на ознайомлення з матеріалами справи виникає у осіб, які беруть участь у справі, з моменту одержання останніми подання з попередніми висновками та що, оскільки справа про порушення ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" законодавства про економічну конкуренцію не відкрита, направлення Відділенням вимоги від 22.02.2018 № 02-05/752 здійснено в межах повноважень та приписів чинного законодавства. Крім того, Відділення додатково повідомило позивача про обов`язковість виконання вимоги та про відповідальність у разі невиконання (а.с. 47-50).

Позивач на вищевказаний лист надав відповідачу відповідь від 19.04.2018 вих. № 3/030 (вх. № 60-01/1481) про незаконність вимог останнього, витребувану інформацію на вимогу не надав (а.с. 51-52).

З огляду на вказані обставини Відділенням прийнято рішення № 60/50-р/к від 13.12.2018 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" про накладення штрафу" у справі № 95/35-р-02-05-18 (далі - рішення № 60/50-р/к), яким постановлено:

- визнати, що ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" вчинило порушення, передбачене п. 13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.02.2018 №02-05/752 у встановлений ним строк;

- за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання його недійсним.

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю або відсутністю підстав для визнання оскаржуваного рішення № 60/50-р/к від 13.12.2018 Відділення недійсним.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції, здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 12 цього Закону для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 7 наведеного Закону у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Аналогічні повноваження закріплено й у Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (далі - Положення про територіальне відділення).

Так, згідно пп. 1, 4 ч. 1 п. 3 Положення про територіальне відділення, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, Відділення має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом. У сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку добросовісної конкуренції Відділення має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики, (пп. 1 ч. 3 п.3 Положення про територіальне відділення).

Відповідно п.п. 5, 20 ч.1 ст.17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; здійснювати інші повноваження, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції та Законом України "Про здійснення державних закупівель" та Законом України "Про публічні закупівлі".

З огляду на зазначену норму Закону, обов`язок надання інформації на запит (вимогу) голови територіального відділення Антимонопольного комітету України повинен виконуватись суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Антимонопольного комітету України справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Поряд з цим ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, зокрема, що:

- розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Положеннями ст. 22-1 цього ж Закону передбачено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Аналізуючи норми Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та інших нормативно-правових актів суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вони не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на органи Антимонопольного комітету України.

Крім того, законодавством України не передбачено можливості суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Ст. 21 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадові особи зобов`язані передавати Антимонопольному комітету України та його територіальним відділенням відомості, що можуть свідчити про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу Антимонопольного комітету України є актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність - незалежно від того чи було в подальшому визнано недійсним рішення органу Комітету у справі, під час розгляду якої була витребувана інформація.

Таким чином, повноваження голови Відділення, визначені ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та п. 3 Положення про територіальне відділення щодо направлення вимог суб`єктам господарювання в інших передбачених законом випадках, надані останньому для організації та забезпечення виконання завдань і функцій, покладених на територіальне відділення та його адміністративні колегії. У свою чергу, даному праву голови кореспондує обов`язок суб`єктів господарювання надати відповідну інформацію у строк, визначений у відповідній вимозі.

Наведена позиція узгоджується з висновком щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеним у постанові Верховного Суду України від 25.06.2016 у справі № 922/3180/15.

Крім того, відсутність законодавчих обмежень щодо підстав витребування Антимонопольним комітетом України необхідної йому інформації підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 14.08.2012 у справі № 08/03/26/64/2011.

Вищезазначеними нормами чинного законодавства спростовуються твердження позивача стосовно того, що надіслана на його адресу вимога і відповідно прийняте відповідачем рішення №60/50-р/к містять ознаки перевищення повноважень Відділенням.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає помилковими твердження позивача про те, що Законом України "Про Антимонопольний комітет України" та Положенням про територіальне відділення не встановлено органам Антимонопольного комітету України завдань в частині здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції саме у сфері публічних закупівель, оскільки таке твердження апелянта ґрунтується на неправильному тлумаченні норм Закону України "Про здійснення державних закупівель" та Закону України "Про публічні закупівлі" та не враховує дії цих законів у часі, зважаючи на Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до преамбули як Закону України "Про здійснення державних закупівель", так і Закону України "Про публічні закупівлі" вони встановлюють правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цих законів є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. Отже, норми Закону України "Про публічні закупівлі" забезпечують створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, а норми щодо порядку захисту та контролю цього середовища унормовані законодавством про захист економічної конкуренції, яке ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Закону України "Про захист економічної конкуренції", Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів (ст.3 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем на адресу позивача направлено вимогу голови Відділення від 22.02.2018 №02-05/752 про надання інформації, яку необхідно було надати у 25-денний строк з дня отримання вимоги. Одночасно, як встановлено судом першої інстанції, у зазначеній вимозі повідомлялося, що у відповідності до п.п. 13, 14, 15 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки або подання недостовірної інформації територіальному відділенню Антимонопольному комітету України є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену ст. 52 цього Закону.

Крім того, Відділення листом від 03.04.2018 № 60-02-05/1186 додатково повідомило позивача про обов`язковість виконання вимоги та про відповідальність у разі невиконання.

Проте, ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" інформацію на вимогу не надало, чим порушило приписи чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з відхиленням судом першої інстанції доводів позивача щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи в частині не направлення на адресу позивача розпорядження про початок розгляду справи № 95/35-р-02-05-18. Наявною в матеріалах справи копією листа ПАТ "Укрпошта" від 09.01.2019 №33-Х-13 (а.с. 121) підтверджується факт отримання представником позивача поштового відправлення з штрих-кодовим ідентифікатором за №715. Позивач стверджуючи, що в даному поштовому відправленні могли бути інші документи, при наявності доказів його (поштового відправлення) отримання не надає таких інших документів, у зв`язку з чим судом першої інстанції зазначені твердження правильно оцінені як припущення.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

З огляду на встановлені обставини, відповідачем в рішенні №60/50-р/к дії позивача у вигляді неподання інформації у встановлений головою територіального відділення Антимонопольного комітету України строк, визначений у вимозі, кваліфіковано як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 13 ст. 50 вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15, недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо. Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ст.ст. 73, 76, 77, 79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд першої інстанції, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надав необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права та з наведенням в оскаржуваному рішенні у даній справі необхідного мотивування, встановивши обґрунтованість висновків Відділення стосовно наявності в діях позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації у встановлені головою Відділення строки, за що в межах розміру, визначеного Законом України "Про захист економічної конкуренції", накладено штраф, дійшов обґрунтованого висновку стосовно відсутності передбачених ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним, а тому й правомірно відмовив ТОВ "Д-Груп Інжиніринг" в задоволенні його позовних вимог.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідачем дотримано вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482, викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам справи № 95/35-р-02-05-18, нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.

Отже рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №910/2079/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (скаржника).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Груп Інжиніринг" у справі №910/2079/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №910/2079/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2079/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.12.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

М.Л. Яковлєв