ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2019 р. Справа № 924/813/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Устіновій А.П., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон", м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", м. Київ

про стягнення основного боргу в розмірі 944171,19 грн., 47172,85 грн. інфляції, 235245,31 грн. пені, 19836,59 грн. 3% річних

Представники сторін:

від позивача: Кравець В.О. - згідно ордеру МКN №108078 від 30.09.2019р.

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься 11.12.2019р., оскільки в судовому засіданні оголошувались перерви.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 944171,19 грн. основного боргу, 47172,85 грн. інфляції (нарахованої за період грудень 2018р. - червень 2019р.), 235245,31 грн. пені (нарахованої загалом за період з 14.10.2018р. по 30.07.2019р.), 19836,59 грн. 3% річних (нарахованих загалом за період з 14.10.2018р. по 30.07.2019р.).

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору №522 від 16.01.2017р., за яким відповідач зобов`язався оплатити поставлений товар, однак не виконав умови договору, сплативши 9936,41 грн. та залишивши несплаченими 944171,19 грн., на які позивач нарахував 47172,85 грн. інфляційних втрат, 235245,31 грн. пені, 19836,59 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на його задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні 11.09.2019р. проти позову заперечував.

В подальшому, відповідач не скористався правом участі своїх представників у розгляді справи, відзиву на позов не подав, причин не повідомив. Копії ухвал суду по даній справі, надіслані на адресу відповідача, та отриманні представником відповідача 19.08.2019р., 13.11.2019р.

Судом береться до уваги, що відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.12.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" 29.11.2019р. змінило адресу перебування з с. Мокіїівці Шепетівського району на м.Київ, вул. Мельникова, будинок 12, а тому суд копію ухвали суду від 02.12.2019р. направляв на адреси м.Київ, вул. Мельникова, будинок 12 та с. Мокіїівці Шепетівського району.

Згідно ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. З наведеного, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на надання письмової позиції, враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу №522 від 16.01.2017р.

Пунктом 1.1 договору визначено, що продавець зобов`язується передавати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується приймати та оплачувати запасні частини до техніки (далі по тексту - "товар"), асортимент, кількість та вартість яких визначатиметься відповідно до рахунків-фактур продавця до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

За п. п. 1.3, 1.4 договору поставка товару буде здійснюватися окремими партіями, обсяг товару за кожною партією визначатиметься у відповідних рахунках-фактурах продавця до цього договору. асортимент, кількість та вартість товару за кожною його партією вважатимуться узгодженими сторонами з моменту поставки покупцю товару згідно відповідного рахунку-фактури продавця. Право власності на товар переходить до покупця з моменту повної оплати покупцем його вартості.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору ціна цього договору складає загальну вартість товару, поставленого за цим договором згідно відповідних рахунків-фактур до нього. Вартість окремих одиниць та окремих партій товару та еквівалент такої вартості у доларах США визначатиметься сторонами у відповідних рахунках-фактурах до цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору покупець зобов`язується оплачувати продавцю вартість товару, виходячи із еквівалента вартості в доларах США згідно п.2.2 Договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі та/або видаткової накладної відповідно до п.4.1 цього договору щодо такого товару.

У відповідності до п. 3.2.2 договору покупець зобов`язаний оплачувати вартість поставленого Товару у порядку, визначеному п.2.3 цього Договору.

Згідно з п. п. 4.2, 4.3 договору факт поставки Продавцем Товару Покупцеві згідно п.п.3.1.1 цього Договору Сторони фіксують шляхом складання відповідного двостороннього Акту приймання-передачі та/або видаткової накладної, у яких зазначають асортимент, комплектність, кількість та вартість Товару, що передається Покупцю. Підписанням відповідного двостороннього Акту приймання-передачі та/або видаткової накладної Покупець підтверджує факт своєчасного передання йому Товару, всієї необхідної інформації та супровідних документів стосовно Товару, передбачених Договором та чинним законодавством України, відсутності у нього будь-яких претензій щодо асортименту, якості, комплектності та кількості переданого йому Товару, необхідної інформації та супровідних документів стосовно Товару.

Відповідно до п. 5.1 договору за невиконання або неналежне виконання будь-якою із Сторін своїх обов`язків за цим Договором винна Сторона відшкодовує іншій Стороні завдані таким невиконанням збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені цим Договором. Штрафні санкції підлягають стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з п. 5.2.1 договору за порушення строків виконання своїх грошових зобов`язань за цим Договором Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За п. п. 7.2, 7.3 договору сторони домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором припиняється через 3 (три) роки від дня коли такі зобов`язання мали бути ним виконані. Сторони дійшли згоди про те, що строк позовної давності за вимогами продавця за цим Договором (у тому числі щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) складатиме 3 (три) роки.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 954107,60 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: №П-332571 від 13.09.2018р. на суму 15 439,91 грн.; №П-336255 від 15.09.2018р. на суму 5 486,93 грн.; №П-336451 від 15.09.2018р. на суму 26 938,84 грн.; №П-336484 від 15.09.2018р. на суму 2 760,55 грн.; №П-336784 від 17.09.2018р. на суму 14 090,05 грн.; №П-336788 від 17.09.2018р. на суму 781,08 грн.; №П-337370 від 17.09.2018р. на суму 11 050,43 грн.; №П-338787 від 18.09.2018р. на суму 4 283,98 грн.; №П-341180 від 19.09.2018р. на суму 6 588,46 грн.; №П-341971 від 19.09.2018р. на суму 11 388,60 грн.; №П-342628 від 19.09.2018р. на суму 21 663,79 грн.; №П-342664 від 19.09.2018р. на суму 2 100,05 грн.; №П-344076 від 20.09.2018р. на суму 2 571,02 грн.; №П-343627 від 20.09.2018р. на суму 1 318,44 грн.; №П-344326 від 20.09.2018р. на суму 11 516,27 грн.; №П-344809 від 20.09.2018р. на суму 16 361,30 грн.; №П-345822 від 21.09.2018р. на суму 359,46 грн.; №П-345152 від 21.09.2018р. на суму 14 461,07 грн.; №П-346317 від 21.09.2018р. на суму 7 406,05 грн.; №П-351505 від 25.09.2018р. на суму 6 287,98 грн.; №П-352352 від 26.09.2018р. на суму 4 748,24 грн.; №П-355698 від 27.09.2018р. на суму 1103,98 грн.; №П-355646 від 27.09.2018р. на суму 32 706,69 грн.; №П-355581 від 27.09.2018р. на суму 2 687,62 грн.; №П-356181 від 27.09.2018р. на суму 15 617,36 грн.; №П-357987 від 28.09.2018р. на суму 19 662,28 грн.; №П-360722 від 01.10.2018р. на суму 12 770,15 грн.; №П-360643 від 01.10.2018р. на суму 11 740,57 грн.; №П-363273 від 02.10.2018р. на суму 11441,28 грн.; №П-365038 від 03.10.2018р. на суму 4 574,57 грн.; №П-365024 від 03.10.2018р. на суму 16 180,08 грн.; №П-365219 від 03.10.2018р. на суму 1 417,32 грн.; №П-365552 від 03.10.2018р. на суму 9 994,74 грн.; №П-366318 від 04.10.2018р. на суму 4 535,16 грн.; №П-366486 від 04.10.2018р. на суму 2 263,96 грн.; №П-368163 від 05.10.2018р. на суму 983,52 грн.; №П-368959 від 05.10.2018р. на суму 5 683,14 грн.; №П-372136 від 08.10.2018р. на суму 14 394,98 грн.; №П-375688 від 10.10.2018р. на суму 3 568,08 грн.; №П-376301 від 10.10.2018р. на суму 1 750,00 грн.; №П-376291 від 10.10.2018р. на суму 661,66 грн.; №П-385715 від 17.10.2018р. на суму 22 126,99 грн.; №П-385398 від 17.10.2018р. на суму 1 795,24 грн.; №П-386853 від 17.10.2018р. на суму 5 146,25 грн.; №П-387797 від 18.10.2018р. на суму 8 650,00 грн.; №П-387855 від 18.10.2018р. на суму 4 706,51 грн.; №П-391949 від 20.10.2018р. на суму 9 399,67 грн.; №П-397786 від 24.10.2018р. на суму 405,02 грн.; №П-397880 від 24.10.2018р. на суму 14 762,72 грн.; №П-398164 від 24.10.2018р. на суму 3 297,18 грн.; №П-398162 від 24.10.2018р. на суму 12 725,56 грн.; №П-398160 від 24.10.2018р. на суму 3 342,16 грн.; №П-398154 від 24.10.2018р. на суму 2 897,30 грн.; №Н-399119 від 25.10.2018р. на суму 2 049,02 грн.; №П-399194 від 25.10.2018р. на суму 1 377,72 грн.; №П-401671 від 26.10.2018р. на суму 1 560,00 грн.; №П-402760 від 27.10.2018р. на суму 18 811,28 грн.; №П-404108 від 29.10.2018р. на суму 7 408,30 грн.; №П-404176 від 29.10.2018р. на суму 6 319,25 грн.; №П-404313 від 29.10.2018р. на суму 14 459,11 грн.; №П-404471 від 29.10.2018р. на суму 2 950,00 грн.; №Н-405550 від 30.10.2018р. на суму 792,08 грн.; №П-405954 від 30.10.2018р. на суму 14 189,36 грн.; №П-406864 від 31.10.2018р. на суму 75 663,67 грн.; №П-407290 від 31.10.2018р. на суму 129 609,65 грн.; №П-408219 від 31.10.2018р. на суму 13 954,73 грн.; №П-408218 від 31.10.2018р. на суму 953,88 грн.; №П-408213 від 31.10.2018р. на суму 6 831,68 грн.; №П-408212 від 31.10.2018р. на суму 2 889,76 грн.; №П-409328 від 01.11.2018р. на суму 14 123,95 грн.; №П-411102 від 02.11.2018р. на суму 29 721,95 грн.; №П-411017 від 02.11.2018р. на суму 695,86 грн.; №Н-412087 від 03.11.2018р. на суму 1166,36 грн.; №П-413184 від 05.11.2018р. на суму 14 333,21 грн.; №П-412947 від 05.11.2018р. на суму 4 534,01 грн.; №П-412983 від 05.11.2018р. на суму 2 294,99 грн.; №П-412934 від 05.11.2018р. на суму 3 798,94 грн.; №П-412928 від 05.11.2018р. на суму 18 597,80 грн.; №П-413824 від 05.11.2018р. на суму 2 665,60 грн.; №П-412977 від 05.11.2018р. на суму 2 000,00 грн.; №П-414263 від 05.11.2018р. на суму 47 506,90 грн.; №П-415570 від 06.11.2018р. на суму 3 412,99 грн.; №П-416769 від 07.11.2018р. на суму 4 313,08 грн.; №П-417458 від 07.11.2018р. на суму 12 410,40 грн.; №П-417548 від 07.11.2018р. на суму 4 876,82 грн.; №П-417797 від 07.11.2018р. на суму 3 112,37 грн.; №П-417809 від 07.11.2018р. на суму 5 616,36 грн.; №П-419114 від 08.11.2018р. на суму 12 993,70 грн.; №П-419202 від 08.11.2018р. на суму 9 398,58 грн.; №П-419195 від 08.11.2018р. на суму 6 120,00 грн.

Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.12.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" 29.11.2019р. змінило адресу перебування з с. Мокіїівці Шепетівського району на м.Київ, вул. Мельникова, будинок 12.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Як убачається із матеріалів справи, господарські правовідносини між сторонами виникли зі договору купівлі-продажу від 16.01.2017р., якому характерні ознаки договору поставки й за умовами вказаного договору позивач зобов`язувався передавати у власність відповідачу, а відповідач у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язався приймати та оплачувати запасні частини до техніки (товар).

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 цієї ж статті).

Згідно положень статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. В свою чергу, первинні документи містять необхідні для обліку господарської операції дані.

Наявними доказами, зокрема, підписаними сторонами видатковими накладними, підтверджується поставка товарів відповідачу на загальну суму 954107,60 грн.

В свою чергу, доказів оплати товару на суму 954107,60 грн. сторонами не подано.

Судом враховується, що позивач в позові зазначив, що оплату за товар, переданий згідно видаткової накладної № П-332571 від 13.09.2018р., відповідач здійснив частково на суму 9936,41 грн. Таким чином, сума основної заборгованості відповідача перед позивачем згідно договору купівлі - продажу №522 від 16.01.2017р. складає 944171,19 грн.

Частиною 7 ст. 193 ГК України передбачено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За п. 2.3 договору відповідач зобов`язався оплатити позивачу вартість товару протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами видаткових накладних.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не спростовано факт отримання товару за договором та не надано доказів повної та своєчасної оплати, а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача 944171,19 грн. основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як вже зазначалось, простроченим за договором є зобов`язання оплатити позивачу вартість товару після спливу 30 днів з дати кожної видаткової накладної.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п. 5.2.1 договору за порушення строків виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором відповідач мав сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

При цьому, у пунктах 7.2, 7.3 договору сторони домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань за цим договором припиняється через 3 роки від дня коли такі зобов`язання мали бути ним виконані. Сторони дійшли згоди про те, що строк позовної давності за вимогами продавця за цим договором (у тому числі щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) складатиме 3 роки.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем сплати коштів за отриманий товар, суд, перевіривши правильність розрахунку позивача, приходить до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 235245,31 грн. пені, нарахованої загалом за період з 14.10.2018р. по 30.07.2019р.

Позивач, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 47172,85 грн. інфляції, нарахованої за період грудень 2018р. - червень 2019р. та 19836,59 грн. 3% річних, нарахованих загалом за період з 14.10.2018р. по 30.07.2019р.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено можливість стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Суд, здійснивши перевірку поданого розрахунку в системі "Законодавство", дійшов висновку, що розрахунки позивача здійснені вірно, позовні вимоги про стягнення з відповідача 47172,85 грн. інфляції (інфляційних втрат), нарахованої за період грудень 2018р. - червень 2019р. та 19836,59 грн. 3% річних, нарахованих загалом за період з 14.10.2018р. по 30.07.2019р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (м.Київ, вул. Мельникова, будинок 12, код 32678262) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" (м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 113/1, код 31764816) 944171,19 грн. (дев`ятсот сорок чотири тисячі сто сімдесят одна гривня 19 коп.) основного боргу, 47172,85 грн. (сорок сім тисяч сто сімдесят дві гривні 85 коп.) інфляції (інфляційних втрат), 235245,31 грн. (двісті тридцять п`ять тисяч двісті сорок п`ять гривень 31 коп.) пені, 19836,59 грн. (дев`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 59 коп.) 3% річних, 18696,39 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 39 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Повний текст складено 13.12.2019р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - в справу,

2 - позивачу (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 113/1),

3 - відповідачу (м.Київ, вул. Мельникова, будинок 12; 30440, Шепетівський район, с. Мокіїівці).

Всім рек. з пов.