ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа№ 910/1116/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Камінська Т.О.

без участі представників сторін у зв`язку з їх нез`явленням у судове засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 про передачу справи на розгляд іншого суду

у справі № 910/1116/18 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі - Інспекція)

до Державного підприємства «Укрветсанзавод» (далі - ДП «Укрветсанзавод»; Підприємство)

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 45 105, 98 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства

ВСТАНОВИВ:

02.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Інспекції до ДП «Укрветсанзавод» про стягнення 45 105,98 грн. шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- на виконання ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 № 159/969/17 Інспекцією у період з 23.03.2017 по 31.03.2017 на підставі наказу від 22.03.2017 № 41 та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.03.2017 № 143 проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Ковельської філії Підприємства за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Грабовського, 55;

- при огляді території Підприємства встановлено факт облаштування трьох ям розмірами відповідно 10,0м х 14,0м, 10,0м х20,0м і 14,0мх30,0м глибиною близько 2 метрів кожна. Зі слів директора перші дві ями застелені плівкою та в них захоронено близько 900 тон відходів тваринного походження, які зверху також закриті плівкою. Третя яма заповнена водою на рівні стояння ґрунтовної води (1,3-1,5 м від поверхні землі). Копання даних ям проведено без необхідної проектної документації та при відсутності дозволу на зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту, що є порушенням статей 20, 96, 166 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). За поясненням директора вищезазначені ями передбачалось використовувати для компостування відходів від забою тварин. Даний вид діяльності (компостування) не передбачений реєстраційними документами філії відсутні необхідні дозвільні документи на здійснення даного виду діяльності, що є порушенням статей 17, 33, 34 Закону України «Про відходи», а також Закону України «Про державну екологічну експертизу»;

- крім того, встановлено факт зберігання понад 1 000 тонн відходів тваринного походження на площадці з твердим покриттям та на відкритому ґрунті;

- в результаті складування вищезазначених відходів на відкритий ґрунт допущено псування даної земельної ділянки внаслідок її забруднення та засмічення, що є порушенням статей 96, 164, 167 ЗК України, статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 17, 33 Закону України «Про відходи»;

- частина відходів (кістки) зберігаються на площадці з твердим покриттям (за межами бетонної загорожі виробничої площадки) в межах наданої земельної ділянки;

- також виявлено факт складування кісток в об`ємі 5 м3 на відкритому ґрунті, що привело до засмічення земельної ділянки площею 20м2. Дана засмічена земельна ділянка знаходиться між компостувальними ямами. Складування відходів на відкритий ґрунт є порушенням статей 96, 167 ЗК України, статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 17 Закону України «Про відходи»;

- на неогородженій частині Підприємства зі сторони міста виявлено близько 50 м3 невідомої перепрівшої маси, яка заскладована у вал і потребує утилізації. Зі слів директора вищезазначена маса (перепрівші шкіри тварин) були завезені на дану територію в 80-х роках;

- проектна виробнича потужність утилізації відходів підприємства становить 20 тонн на добу (дані з представленого акта робочої комісії по прийманні в експлуатацію державного підприємства «Ковельський «Ветсанзавод» від 2007 року), проте на даний час фактично (зі слів керівництва) переробляється 12-13 тонн на добу. На території Підприємства, яке знаходиться в межах міста, здійснено несанкціоноване накопичення великих об`ємів відходів, що створює небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей, що є порушенням статті 33 закону України «Про відходи»;

- за результатами перевірки складено уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, в якому зафіксовано порушення природоохоронного законодавства Ковельською філією Підприємства;

- вказаний акт перевірки підписано уповноваженою особою директором ОСОБА_1., зауважень або заперечень щодо проведеного заходу та складеного акта не було, тобто факт засмічення земельної ділянки не заперечувався;

- Інспекцією 31.03.2017 видано Підприємству припис №000058, яким визначено дії, які необхідно вчинити для усунення порушень екологічного законодавства;

- загальна сума збитків завдана внаслідок засмічення земельних ресурсів та за відсутність дозволу на зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту становить 45 105,98 грн.;

- 10.04.2017 вих. № 2/742, вих. № 2/741 Інспекцією виставлено Підприємству претензії на суму 2 597,23 грн. за відсутність дозволу на зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту та 42 508,75 грн. за засмічення земельних ресурсів;

- вказаними претензіями зобов`язано сплатити нанесені державі збитки на загальну суму 45 105, 98 грн.;

- проте Підприємство залишило претензії без відповіді та належного реагування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Відповідач 02.03.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:

- наказ від 22.03.2017 № 41, направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства і акт перевірки від 23.03.2017 по 31.03.2017 є неправомірними, а тому не можуть використовуватися як докази;

- в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 23.03.2017 - 31.03.2017, зазначені порушення, які виявлені під час здійснення позапланової перевірки, однак немає жодного документа, яким би підтверджувалися дані порушення, тільки посилання на норми чинного законодавства України;

- в акті відсутні документи (план-схема) засміченої земельної ділянки, що не дозволяє ідентифікувати, на якій земельній ділянці виявлено засмічення, щоб отримати достовірну інформацію про вартість земельної ділянки;

- позивач не долучає до матеріалів нормативної грошової оцінки, на підставі якої було здійснено розрахунок;

- оскільки основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення, позивач не міг визначити конкретну земельну ділянку та отримати необхідні документи (нормативно-грошову оцінку земельної ділянки) для здійснення розрахунків.

У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що розрахунки позивача щодо розміру шкоди, завданої засміченням земельної ділянки, є неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству України.

Учасники справи не оспорювали правомірність використання результатів проведення позапланової виїзної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, яка проведена для збирання доказів на підставі Ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 159/969/17 від 17.03.2017 за клопотанням ст. слідчого Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції Супрунюка В.Г. в кримінальному провадженні № 000002.

30.03.2018 відповідач подав суду клопотання про передачу справи № 910/1116/18 для розгляду у межах справи про банкрутство № 910/6968/16, клопотання мотивоване та підтверджено копією ухвали Господарського суду міста Києва від 15.06.2016, про те, що у провадженні Господарського суду міста Києва у складі судді Яковенко А.В. перебуває справа № 910/6968/16 за заявою публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ПАТ НАК «Нафтогаз України») до Підприємства про банкрутство.

24.04.2018 ухвалою суду першої інстанції передано дану справу до Господарського суду міста Києва на вирішення господарським судом, який розглядає справу про банкрутство № 910/6968/16 за заявою ПАТ НАК «Нафтогаз України» до ДП «Укрветсанзавод» про банкрутство.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, статей 2, 20, 30, 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за даною апеляційною скаргою.

25.03.2019 надійшла Касаційна скарга на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 справа № 910/1116/18.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 у справі № 910/1116/18 скасовано, а справу № 910/1116/18 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1116/18 залишено без руху.

На виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 від представника ОСОБА_1 до відділу діловодства суду надійшла заява про усунення недоліків та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1116/18.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.11.2019, зокрема, заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/1116/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018; розгляд справи призначено на 04.12.2019.

У судове засідання 04.12.2019 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до частини дванадцятої статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною одинадцять статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Обговоривши на місці вказані обставини, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників провадження у справі, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги виходячи з такого.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон), яка є спеціальною нормою, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до абзацу четвертого частини восьмої статті 23 Закону, поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Частиною першою статті 29 ГПК України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною дев`ятою статті 30 ГПК України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини другої статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до пункту 2 Правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень - лютий 2018 року від 19.03.2018, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, особливість вирішення майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні господарського суду міста Києва у складі судді Яковенко А.В. перебуває справа № 910/6968/16 за заявою ПАТ НАК «Нафтогаз України» про порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод».

Так, у квітні 2016 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява ПАТ НАК «Нафтогаз України» про порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод» у зв`язку з неможливістю останнього в порядку встановленому чинним законодавством погасити існуючу заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2016 № 910/6968/16 заяву ПАТ НАК «Нафтогаз України» було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 16.05.2016, визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Талана Л.Г. зобов`язано подати заяву про участь у справі.

Ухвалою вказаного суду 15.06.2016, зокрема: порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод»; визнано грошові вимоги ПАТ НАК «Нафтогаз України» до ДП «Укрветсанзавод» у розмірі 4 478 872, 95 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ДП «Укрветсанзавод»; здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод» за номером 32720 від 19.06.2016; призначено розпорядником майна ДП «Укрветсанзавод» арбітражного керуючого Талана Л.Г.; призначено дату проведення попереднього судового засідання на 08.08.2016.

Оскільки позовну заяву подано у квітні 2016 року, то провадження здійснюється відповідно до положень Закону в редакції, чинній з 19.01.2013.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскільки процедура ліквідації боржника не вводилась, то вимоги поточних кредиторів мають розглядатися господарським судом у провадженні якого перебуває справа про банкрутство проте, в окремому провадженні.

На такі обґрунтування апеляційної скарги колегія суддів апеляційної інстанції вбачає за можливе зазначити таке.

За змістом частини першої статті 38 Закону, зокрема, вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Предметом спору у даній справі № 910/1116/18 є стягнення 45 105, 98 грн. шкоди заподіяної внаслідок порушення, на думку позивача, Підприємством законодавства про охорону навколишнього природного середовища, тобто спір у даній справі не пов`язаний з визначенням та сплатою грошових зобов`язань.

Таким чином, даний спір щодо стягнення шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає вирішенню саме в межах справи про банкрутство № 910/6968/16.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності передачі матеріалів справи № 910/1116/18 для розгляду в межах справи № 910/6968/16 про банкрутство ДП «Укрветсанзавод», а доводи апеляційної скарги не містять під собою правового підґрунтя.

За наслідками обговорення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 271, 275, 281-284 ГПК України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1116/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/1116/18 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 11.12.2019.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська