ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2019 р. Справа№ 910/9555/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Ходаківської І.П.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників

від позивача: не з`явились

від відповідача: 1) Прокоф`єва Л.С.

2) Момотюк Л.І.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019

у справі № 910/9555/19 (суддя С.В. Балац)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛЬТТОВАРИ+";

до відповідача-1: Акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО"

до відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ"

про стягнення 138 424 грн 63 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/9555/19 позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛЬТТОВАРИ+" основну заборгованість в сумі 122 772 грн 42 коп., 3 % річних в сумі 4 576 грн. 57 коп., інфляційні втрати в сумі 11 070 грн. 76 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2 076 грн. 37 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 1/08-298 від 28.10.2019, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/9555/19 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове у відповідній частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" у справі № 910/9555/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Ходаківська І.П., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 та призначено справу № 910/9555/19 до розгляду на 10.12.2019.

Представник відповідача 1 - Акціонерного товариства "К.Енерго" в судове засідання 10.12.2019 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 розгляд справи № 910/9555/19 відкладено на 18.12.2019.

17.12.2019 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача - 2 залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2019 залишити без змін.

Представники відповідачів -1 та 2 в судовому засіданні 18.12.2019 апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили суд її задовольнити.

18.12.2019 представник позивача у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем-1, як покупцем, укладено договір постачання від 07.11.2016 № 1490/ДМТЗ-16 (далі - Договір), за яким позивач зобов`язується поставити відповідачу-1 товар, зазначений у специфікації, а відповідач-1 - прийняти і оплатити такий товар, код ДК 016-2010: "22.29.2 Вироби пластмасові інші, н.в.і.у. (Канцтовари з пластику)" (далі - товар), в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно з специфікацією (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем-1 поставленого товару протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови надання позивачем належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 Договору.

Додатковою угодою від 02.03.2018 № 1 до Договору сторонами, зокрема, визначено, що в тексті Договору найменування відповідача-1 в усіх відмінках замінити на відповідача-2.

Позачерговими загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО", оформленими протоколом № 3/2017 від 13.11.2017 про реорганізацію Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО, прийнято рішення про створення нового акціонерного товариства шляхом виділу з останнього. На підставі вказаного рішення, шляхом виділу з Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" та передачі частини майна, прав та обов`язків, створено Приватне акціонерне товариство "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ ".

Відповідно до п.2.3 статуту Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", Товариство є правонаступником Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу XVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії".

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором поставлено, а відповідачем-1 отримано товар загальною вартістю 122.772,74 грн., згідно наступних видаткових накладних:

- від 16.02.2018 № К-4963 на суму 35.671,92 грн.;

- від 19.02.2018 № К-5108 на суму 19.717,44 грн.;

- від 19.02.2018 № К-4949 на суму 334,32 грн.;

- від 19.02.2018 № К-5005 на суму 656,04 грн.;

- від 19.02.2018 № К-5239 на суму 1.430,94 грн.;

- від 19.02.2018 № К-4821 на суму 4.966,98 грн.;

- від 19.02.2018 № К-4727 на суму 5.103,12 грн.;

- від 20.02.2018 № К-5092 на суму 400,08 грн.;

- від 22.02.2018 № К-5116 на суму 11.463,90 грн.;

- від 23.02.2018 № К-5371 на суму 42.624,48 грн.;

- від 23.02.2018 № К-5414 на суму 403,20 грн.

Спір виник внаслідок порушення з боку відповідача-1 зобов`язання з оплати товару за Договором, відповідач-1 вартість отриманого товару на користь позивача не сплатив, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про солідарне стягнення з відповідачів 138.424,63 грн., з яких: 122.772,42 грн. - основна заборгованість, 4.581,45 грн. - 3 % річних та 11.070,76 грн. - інфляційні втрати.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Приймаючи до уваги те, що відповідач-2 не надав суду розподільний баланс, з якого можна було б встановити до кого з відповідачів перейшла заборгованість перед позивачем за Договором суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення такої заборгованості з відповідачів солідарно на підставі п. 4 ст. 109 Цивільного кодексу України, оскільки поданий відповідачем-2 до суду розподільний баланс станом на 30.09.2017 містить загальні показники, з яких неможливо встановити за яким саме договором передано борг до відповідача-2.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за видатковою накладною № К-5116 від 22.02.2018 на суму 11.463,90 грн не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У видатковій накладній № К-5116 від 22.02.2018 на суму 11.463,90 грн відсутнє прізвище, ім`я по батькові особи, що вчинила підпис в рядку прийняв, міститься лише підпис невідомої особи, яка перешкоджає можливості ідентифікувати особу яка, брала участь у здійсненні господарської операції, а тому такий первинний документ є підставою для невизнання господарської операції з поставки товару за цією видатковою накладною на суму 11.463,90 грн.

Разом з цим, згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88 від 24.05.1995 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Решта видаткових накладних, зазначених відповідачем -2, в апеляційній скарзі містять неістотні недоліки, а тому вони не є підставою для не визнання господарських операцій з поставки товарів за цими первинними документами на загальну суму 111.308,52 грн.

Згідно ч. 1,2 ст. 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Суд, що прийняв рішення про виділ, у своєму рішенні визначає учасника юридичної особи або вищий орган юридичної особи (власника), який зобов`язаний скласти та затвердити розподільчий баланс.

Відповідно до ч. 4 ст. 109 Цивільного кодексу України якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.

З наданого відповідачем -2 підсумкового (завершального) розподільного балансу ПАТ «Київенерго», що реорганізується шляхом виділу ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» станом на 28.02.2018 не можливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у ПАТ «Київенерго» до виділу за вищезазначеними видатковими накладними, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про солідарну відповідальність відповідачів перед позивачем за зобов`язаннями з оплати за поставлений товар.

Помилкове врахування судом першої інстанції розподільного балансу ПАТ «Київенерго» станом на 30.09.2017, з якого суд першої інстанції не зміг точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у ПАТ «Київенерго» до виділу за вищезазначеними видатковими накладними, в цілом не вплинуло на правильність висновку суду першої інстанції щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів.

Доводи відповідача -2 з посиланням на його довідку від 13.08.2019 № 01/1/08-4450 про не передачу заборгованості за договором постачання № 1490/ДМТЗ-16 від 07.11.2016, укладеним між позивачем так ПАТ «Київенерго», без надання розшифрування активів та зобов`язань та капіталу, переданого відповідачу-2 у розрізі статей підсумкового (завершального) розподільного балансу не заслуговують на увагу, оскільки довідка без розшифрування у розрізі статей підсумкового (завершального) розподільного балансу не може свідчити про зобов`язання передані від відповідача-1 відповідачу-2 за підсумковим (завершальним) розподільним балансом станом на 28.02.2018.

Не заслуговує на увагу і довідка від 13.08.2019 № 01/07/1-489-к, надана відповідачем-2 щодо відсутності у нього трудових відносин з особами зазначеними у видаткових накладних, за якими заявлено позивачем до стягнення заборгованість, оскільки покупцем за цими накладними вказано ПАТ «Київенерго», а не відповідач-2.

Твердження відповідача-1 про ненадання позивачем товаросупровідних документів, окрім видаткових накладних, в обґрунтування відмови у стягненні заборгованості за поставлений товар, судом першої інстанції вірно спростовані із зазначенням, що відповідачем-1 не заявлялися, як під час отримання товару (в накладних не містяться відмітки про відсутність товаросупровідних документів), так і тривалий час після його отримання (з лютого 2018 року).

Внаслідок прострочення зі сплати поставленого товару, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідачів солідарно 11.070,76 грн інфляційних втрат та 4.581,45 грн - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору інший розмір процентів не визначений.

За результатами здійсненого судом апеляційної інстанції перерахунку інфляційні втрати складають 9.755,58 грн та 3% річних складають 4.151,62 грн та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в позові слід відмовити, оскільки розрахунок здійснений з урахуванням суми боргу за видатковою накладною господарська операція з постачання товару за якою не визнана.

Позивачем не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідача-2 про не визнання господарської операції за видатковою накладною № К-5116 від 22.02.2018 на суму 11.463,90 грн.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи відповідача -2, викладені ним в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу в частині неможливості врахування поставки за накладною № К-5116 від 22.02.2018, а тому остання підлягає частковому задоволенню.

Надані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу податкові накладні не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції згідно ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не наведено об`єктивних причин неможливості їх надання до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ " задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/9555/19 скасувати частково та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути солідарно з акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енрегетиків, 34, ідентифікаційний код: 00131305) та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, ідентифікаційний код: 41946011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛЬТТОВАРИ+" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, офіс 212, ідентифікаційний код 32011280) основну заборгованість в сумі 111 308 (сто одинадцять тисяч триста вісім) грн 52 коп., 3 % річних в сумі 4.151 (чотири тисячі сто п`ятдесят одна) грн. 62 коп., інфляційні втрати в сумі 9.755 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн 58 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.878 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) грн 24 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛЬТТОВАРИ+" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, офіс 212, ідентифікаційний код 32011280) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, ідентифікаційний код: 41946011) 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн. 88 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

5. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/9555/19 залишити без змін.

6. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/9555/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.12.2019.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

І.П. Ходаківська