ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/2650/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О, Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.

за участю представників:

позивача - Замніус М. В.

відповідача - не з`явилися

третьої особи - Цуварев О. Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 (головуючий суддя Хачатрян В. С., судді Гетьман Р. А., Россолов В. В.)

у справі № 922/2650/18

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріком інвест сервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківська міська рада

про визнання договору укладеним

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - позивач, Департамент) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріком інвест сервіс" (далі - відповідач, ТОВ "Ріком інвест сервіс") про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова в редакції, викладеній у позовній заяві.

2. Аргументуючи позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем, як замовником реконструкції нежитлових будівель літ. "Г-1", "Ц-1" з поділом на виробничі ділянки №1 та №2, які належать відповідачу та розташовані по вул. Виконкоміській, 30 у м. Харкові, обов`язку, що передбачений статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.12.2018, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.02.2019, позов задоволено повністю. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ТОВ "Ріком інвест сервіс" і Департаментом у редакції, яка викладена у позовній заяві.

4. Судове рішення аргументовано тим, що відповідно до положень статей 2, 10 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статей 4, 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови.

5. Місцевий господарський суд встановив, що відповідач є замовником будівельних робіт на об`єкті - підприємство ТОВ "Ріком інвест сервіс" по вул. Виконкомівській, 30 у м. Харкові, на якому відбулась реконструкція будівель літ. "Г-1", "Ц-1" з поділом на виробничі ділянки № 1 та № 2, що зумовлює для відповідача обов`язок укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

6. Суд перевірив розрахунок розміру пайової участі визначений позивачем відповідно до норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804 "Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова" (в редакції рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2013 № 319) (далі - Порядок) і дійшов висновку про його обґрунтованість.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

7. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2018 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

8. Апеляційний господарський суд встановив, що відповідач здійснив лише реконструкцію будівель літ. "Г-1", "Ц-1" з поділом на виробничі ділянки №1 та №2 по вул. Виконкомівській, 30 у м.Харкові, яка згідно кошторису полягала у знесенні та відбудові стіни та проведенні у зв`язку з цим певних ремонтних робіт.

9. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що проведені відповідачем роботи, які хоч і мають ознаки внутрішньої реконструкції та входять у загальне поняття будівельних робіт за класифікаторами видів будівельних робіт, проте не є саме такими роботами, за якими, виходячи з цільового тлумачення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", може бути передбачено обов`язок укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста.

10. Окрім того, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних обґрунтувань та доказів на підтвердження розміру пайової участі в сумі 736 047,84 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

12. Суд апеляційної інстанції припустився неправильного застосування положень статей 1, 2, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і не врахував, що проведені відповідачем роботи з реконструкції приміщення є одним із видів будівництва, а відповідач як замовник цих будівельних робіт, в розумінні положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", зобов`язаний взяти пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

13. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду у справах № 904/3110/17, № 903/736/17, № 908/6331/15, № 642/3423/17, № 352/1129/16.

14. Апеляційний господарський суд припустився неправильного застосування приписів частин п`ятої, дев`ятої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пунктів 3.6, 5.4 Порядку в частині висновку про необґрунтованість розрахунку розміру пайової участі відповідача у розвитку інфраструктури м. Харкова.

15. 26.11.2019 від позивача надійшли пояснення, у яких позивач підтримує доводи касаційної скарги та просить врахувати дані пояснення щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права з урахуванням правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18.

Позиція інших учасників справи, викладена у відзиві на касаційну скаргу

16. Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаментом територіального контролю Харківської міської ради за №ХК55 від 06.06.2017 TOB "Ріком інвест сервіс" є замовником реконструкції будівель літ. "Г-1", "Ц-1" з поділом на виробничі ділянки №1 та №2 на підприємстві ТОВ "Ріком інвест сервіс" по вул. Виконкомівській, 30 у м. Харкові.

18. Апеляційний господарський суд встановив, що відповідач здійснив реконструкцію будівель літ. "Г-1", "Ц-1" з поділом на виробничі ділянки №1 та №2 по вул. Виконкомівській, 30 у м. Харкові, яка згідно з кошторисом полягала у знесені та відбудові стіни та проведенні у зв`язку з цим ремонтних робіт .

19. Як вказує позивач, відповідач зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування.

20. Натомість, відповідачем неправомірно внесено до декларації запис про те, що у зв`язку з реконструкцією приміщень без зміни зовнішньої конфігурації, та як наслідок, відсутності намірів забудови земельної ділянки, зазначати інформацію щодо договору про пайову участь, відповідно до статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не потрібно.

21. Листом Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 22.09.2017 №1478/0/124-15 проінформовано TOB "Ріком інвест сервіс" про порушення вимог закону та необхідність звернення до Департаменту для підготовки проекту договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

22. У подальшому, листом від 12.01.2018 №33/0/124-18 направлено відповідачу для розгляду та підписання два оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

23. Проте, TOB "Ріком інвест сервіс" на зазначені листи не відреагувало, підписаного договору або протоколу розбіжностей не надало.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

24. Предметом спору у цій справі є вимога позивача про визнання укладеним між Департаментом і відповідачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

25. Аргументуючи позовні вимоги Департамент наголошує на тому, що у розумінні статей 1, 2, 34, 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідач є замовником, у якого існує обов`язок пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, оскільки відповідачем здійснено реконструкцію існуючої забудови.

26. Статтею 40 Закону України "Про планування містобудівної діяльності" визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

27. З аналізу частини першої статті 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вбачається, що законодавцем визначено поняття забудови території (частина земної поверхні) як діяльність юридичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови та території, будівництво об`єктів. Отже, для цілей зазначеного Закону реконструкція існуючої забудови нерозривно пов`язана із територією, як частиною земної поверхні, на якій мають проводитися певні роботи з реконструкції будівлі.

28. При цьому, реконструкції притаманні певні ознаки, які полягають зокрема, у конструктивних змінах (перебудові) об`єкту будівництва, при якому передбачено повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

29. На відміну від створення нової забудови, внаслідок якої створюється новий об`єкт, реконструкція передбачає проведення певних робіт вже на існуючому об`єкті, який розташований у просторі з прив`язкою до певної території, і реконструкція полягає у поліпшенні якісних характеристик певного об`єкту (як-то оновлення, укріплення, переоснащення, тощо).

30. Статтею 1 та частиною другою статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок), і саме особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, шляхом здійснення будівництва або зміни об`єкта будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об`єкта будівництва, зобов`язана взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

31. Отже системний аналіз наведених положень дозволяє зробити висновок про те, що у випадку встановлення судами обставин відсутності пов`язаності робіт із реконструкції з частиною території, як земної поверхні (щодо об`єкта права власності, який не прив`язаний до фундаменту будівлі), Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не поширює свою дію на такі правовідносини та не встановлює обов`язкових правил щодо участі таких осіб у перерахуванні коштів пайової участі на створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

32. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 затверджено Перелік об`єктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, пунктом 25 якого визначено, що під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень, без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються. Зазначене підтверджує тлумачення наведених норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" як таких, що не поширюються на всі без виключення випадки реконструкції приміщень всередині будинків, як окремих об`єктів забудови.

33. З урахуванням встановлених обставин (пункти 17, 18 цієї постанови) апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку, що оскільки відповідач здійснив будівництво шляхом реконструкції об`єкту в його внутрішніх розмірах, без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів, яке не пов`язано з частиною території, як земної поверхні, що у свою чергу виключає наміри забудови земельної ділянки, то у нього відсутній обов`язок, передбачений статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

34. Таким чином колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду, що проведені відповідачем роботи, які хоч і мають ознаки внутрішньої реконструкції та входять у загальне поняття будівельних робіт за класифікаторами видів будівельних робіт, проте не є саме такими роботами, за якими, виходячи з цільового тлумачення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", може бути передбачено обов`язок укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста.

35. Відповідно до статей 6, 67 Господарського кодексу України, частини першої статті 12, статті 627 Цивільного кодексу України особи, які в силу прямої вказівки закону не зобов`язані укладати і виконувати певні договори, не можуть бути примушені до їх укладення в судовому порядку. З огляду на те, що відповідач не підпадає під категорію забудовників, які зобов`язані сплачувати внески на розвиток соціальної інфраструктури відповідно до норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", на нього поширюється дія загальних норм цивільного та господарського законодавства, які визначають свободу волевиявлення сторони при укладенні господарських договорів, тому висновки суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову прийняті з вірним застосуванням загальних норм господарського законодавства.

36. Окрім того, вищенаведені висновки щодо застосування норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" узгоджуються з правовими висновками, зробленими Верховним Судом у постановах від 08.05.2018 у справі № 922/1641/17, від 07.12.2018 у справі № 924/71/18, від 02.10.2018 у справі № 922/6450/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18 і колегія суддів не вважає за необхідне відступати від них.

37. Наведені висновки також не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18.

38. Щодо доводів скаржника, викладеним у пункті 13 цієї постанови, то вони колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки обставини щодо проведених будівельних робіт мають досліджуватися під час розгляду конкретної справи господарським судом, зважаючи на фактичні обставини справи на основі повного, всебічного і об`єктивного дослідження поданих доказів. Разом з тим, справи на які посилається позивач було ухвалено за інших фактичних обставин, ніж ті, що наявні у цій справі, зокрема щодо виду та обсягу проведених будівельних робіт, а тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

39. Доводи скаржника, викладені у пункті 14 цієї постанови, колегія суддів відхиляє, оскільки обставини щодо розміру пайової участі нарахованої позивачем відповідачу, за умови встановлених судом апеляційної інстанції обставин відсутності у відповідача обов`язку укладати договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанції по суті вирішення спору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40. Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови апеляційної інстанцій, та вважає, що її слід залишити без змін, як таку, що відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат

41. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 922/2650/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил