16 грудня 2019 року Справа № 913/678/19
м. Харків Провадження № 3/913/678/19
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши матеріали позовної заяви
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД", м. Старобільськ Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛСТК-СТРОЙ", м. Дніпро
про стягнення 12 081 грн. 59 коп.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛСТК-СТРОЙ" про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в сумі 12 081 грн. 59 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг стосовно повної та своєчасної оплати рахунків-фактур.
Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 ГПК України).
Параграфом 3 глави 2 ГПК України врегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Частина 2 ст. 27 ГПК України передбачає, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛСТК-СТРОЙ" згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, 59а. Тобто, за правилами ч. 1 ст. 27 ГПК України дана господарська справа підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.
В обґрунтування наявності підстав для пред`явлення позову до Господарського суду Луганської області, а не до Господарському суду Дніпропетровської області позивач послався на ч. 5 ст. 29 ГПК України, а саме зазначив, що виконання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається на території юрисдикції Господарського суду Луганської області: м. Рубіжне, вул. Чехова, будинки 9 та 9б.
Частиною 5 ст. 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Із ч. 5 ст. 29 ГПК України випливає, що позови у спорах, що виникають з договорів, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів у таких двох випадках:
- якщо у договорах визначено місце їх виконання;
- якщо виконувати договори через їх особливість можна тільки в певному місці.
Предметом позову у даному спорі є вимога про стягнення грошових коштів, у зв`язку з порушенням або неналежним виконання відповідачем умов договору.
Тобто, спір не стосується виконання зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. За загальним правилом місцем виконання зобов`язання вважається місце, в якому мають бути вчинені дії боржника, яких вправі вимагати від нього кредитор за визначеним у договорі місцем.
Відповідно до п. 2.1 вказаного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі з умовами цього договору.
Умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг не містять положень щодо визначення місця його виконання. При цьому, умовами договору не визначено не тільки місце виконання грошового зобов`язання щодо оплати спожитої електричної енергії, але й місце постання електричної енергії. Додані до позовної заяви в якості доказів рахунки-фактури також не містять інформації щодо місця постачання електричної енергії.
Тому висновок позивача про те, що виконання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг здійснюється виключно на території м. Рубіжне є передчасним.
Таким чином, умовами договору не встановлено місце його виконання, а сплата передбаченої договором вартості спожитої електричної енергії не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця постачання електричної енергії, оскільки за умовами договору оплата спожитої електроенергії сплачується шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.
За таких обставин, підстави для визначення підсудності справи у даному спорі за вибором позивача на підставі ч. 5 ст. 29 ГПК України відсутні.
Іншої територіальної юрисдикції (підсудності), ніж як за місцезнаходженням відповідача, для розгляду справи у цьому спорі Господарський процесуальний кодекс України не передбачає.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).
На підставі викладеного, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛСТК-СТРОЙ" про стягнення 12 081 грн. 59 коп. разом з доданими до неї документами підлягає передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 29, 31, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву від 09.12.2019 № 01-45/2/44 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СХІД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛСТК-СТРОЙ" про стягнення 12 081 грн. 59 коп. разом з доданими до неї документами передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.12.2019 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А.В. Секірський