ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/22479/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Відкритого недержавного пенсійного фонду "Причетність"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019

(головуючий суддя Мартюк А.І., судді Зубець Л.П., Буравльов С.І.)

у справі № 910/22479/17 Господарського суду міста Києва

за позовом Відкритого недержавного пенсійного фонду "Причетність"

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович, 2. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

про стягнення 6 139 524,67 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

1.1. У грудні 2017 року Відкритий недержавний пенсійний фонд "Причетність" (далі - ВНПФ "Причетність") звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про стягнення 3 262 352,89 грн заборгованості з повернення основної суми вкладу за договором; 2 485 912,90 грн інфляційних втрат, нарахованих за період неповернення основної суми вкладу; 242 129,15 грн 3% річних, нарахованих за період неповернення основної суми вкладу; 56 309,24 грн заборгованості з повернення нарахованих відсотків на суму вкладу за договором, 42 907,64 грн інфляційних втрат, нарахованих за період неповернення відсотків; 4 179,23 грн 3 % річних, нарахованих за період неповернення відсотків.

1.2. Позивач посилається на безпідставність утримання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб пенсійних активів, належних позивачу у розмірі 154 224,30 доларів США, що еквівалентно 3 262 352,89 грн, та які підлягають поверненню банком відповідно до вимог п. 2.6 договору банківського вкладу №Д-2016255/01/1708 від 10.12.2013.

2. Стислий виклад ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції

2.1. 22 травня 2018 року рішенням Господарського суду міста Києва у задоволенні позову відмовлено повністю.

2.2. Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив про безпідставність та недоведеність позовних вимог.

2.3. Не погодившись з прийнятим рішенням, ВНПФ "Причетність" звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

2.4. 23 жовтня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено. Зупинено апеляційне провадження у справі №910/22479/17 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/22516/17.

2.5. Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 у справі №910/22516/17 за позовом Відкритого недержавного пенсійного фонду "Причетність" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ "Міський Комерційний Банк" Оберемко Романа Анатолійовича, про стягнення 1 123 850,05 грн рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 скасовано та ухвалено нове рішення. Позов задоволено повністю.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що дана справа є справою з подібних правовідносин.

2.6. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019 справу №910/22516/17 разом із касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У зв`язку з викладеним, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення на підставі ст.ст. 227, 228 ГПК України апеляційного провадження у справі №910/22479/17 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/22516/17.

3. Стислий виклад вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. ВНПФ "Причетність" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 у справі №910/22479/17, а справу передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

3.2. Підставами для скасування ухвали позивач зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

3.3. Скаржник наголошує на тому, що для зупинення провадження із вказаної підстави необхідною є наявність одночасно двох обставин - фактичного перегляду судового рішення у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду та подібності правовідносин у справі, що переглядається, зі справою, питання про зупинення провадження у якій вирішується судом.

3.4. Позивач вказує, що факт передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не вказує на наявність факту безпосереднього здійснення перегляду такої справи Великою Палатою Верховного Суду.

3.5. Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, питання про прийняття до провадження касаційної скарги у справі №910/22516/17 Великою Палатою Верховного Суду не вирішувалось. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Велика Палата Верховного Суду вже прийняла до свого розгляду справу №910/22516/17, та безпідставно задовольнив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/22479/17 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, що вказує на порушення судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали.

3.6. Також скаржник звертає увагу на той факт, що висновок щодо застосування п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України вже було викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №906/1349/15.

3.7. Відзиви від інших учасників справи до Верховного Суду не надійшли.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Щодо суті касаційної скарги

4.2.1. Предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення апеляційного провадження у справі №910/22479/17 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/22516/17 у подібних правовідносинах.

4.2.2. Верховний Суд вважає за необхідне зауважити на такому.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи наведені приписи ГПК України, суд має право зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку), які зумовили зупинення провадження у справі.

Отже, провадження у справі має зупинятись з чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує.

4.2.3. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. SьЯmann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no. 30210/96, § 124).

Верховний Суд вважає, що оскільки на час постановлення судом апеляційної інстанції ухвали від 23.10.2019 Велика Палата Верховного Суду ще не прийняла до свого розгляду справу №910/22516/17, у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для зупинення апеляційного провадження у справі №910/22479/17 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/22516/17.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №906/1349/15.

4.2.4. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2019 справу №910/22516/17 за позовом ВНПФ "Причетність" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Оберемко Роман Анатолійович, про стягнення 1 123 850,05 грн за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів повернуто відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду, оскільки Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд.

Наведені обставини додатково свідчать, що зупинення апеляційного провадження у справі №910/22479/17 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/22516/17 було передчасним.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Верховний Суд вважає помилковим висновок господарського суду апеляційної інстанції про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/22516/17, оскільки на час постановлення ухвали, що оскаржується, Велика Палата Верховного Суду ще не прийняла до свого розгляду справу №910/22516/17, тому підстави для зупинення були відсутні.

5.2. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Частиною 6 ст. 310 ГПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

5.3. Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим ухвала Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 відповідно до ч. 6 ст. 310 ГПК України підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа - направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

6. Судові витрати

6.1. Відповідно до ст. 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною 14 ст. 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в даному випадку справа передається для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

7. Висновки Верховного Суду щодо застосування норми права

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку), які зумовили зупинення провадження у справі.

Отже, провадження у справі має зупинятись з чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує.

Постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення апеляційного провадження у справі до прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду іншої справи у подібних правовідносинах є порушенням п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, оскільки у такому разі у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для зупинення апеляційного провадження у справі.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Відкритого недержавного пенсійного фонду "Причетність" задовольнити.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 у справі №910/22479/17 скасувати. Справу №910/22479/17 передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді І. Кондратова

Л. Стратієнко