ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Справа№ 920/528/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 26.11.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

на рішення

Господарського суду Сумської області

від 11.09.2019 (повне рішення складено 13.09.2019)

у справі №920/528/19 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш"

про стягнення 218 730, 64 грн. заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" про стягнення 218 730 грн. 64 коп., з них: 202 319 грн. 30 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 1, укладеного між сторонами 31.12.2016, 11 586 грн. 82 коп. пені, 962 грн. 24 коп. 3% річних, 3 862 грн. 28 коп. інфляційних нарахувань, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.09.2019 у справі №920/528/19 відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017р. № 316 має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, відтак, відповідачем додержані в значній більшості випадків гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються в каналізаційну систему м. Суми. Відтак, на думку суду, відповідачем не перевищено нормативи викидів, які встановлені Правилами 316.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при постановленні рішення, судом не в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи по суті; обставини, що мають значення для справи, які господарський суд першої інстанції визнав встановленими, є недоведеними; висновки суду, що викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи та дійсності; судом не надано належної оцінки доказам по справі.

Так, апелянт зазначає, що у Правилах від 10.12.2007 № 596, Правилах від 06.09.2011 № 539 визначено допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами в систему каналізації з врахуванням місцевих особливостей приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію, оскільки саме КП «Міськводоканал" СМР несе відповідальність за відповідність якості очищених стічних вод гранично допустимому скиду (ГДС) у водний об`єкт, погодженому органами Міністерства охорони здоров`я України та затвердженому органами Мінекології та природних ресурсів.

В той же час, за доводами позивача, згідно п. 2 розд. 3 Правил № 316, встановлено, що стічні води, що приймають до систем централізованого водовідведення, не повинні містити забруднюючих речовин з перевищенням допустимих концентрацій, установлених цими правилами та місцевими правилами приймання. З метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень, що передбачено п. 6 розд. 6 Правил №316.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідачем подано відзив, у якому Акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" вказує на те, що доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі є такими, що не підтверджуються матеріалами справи, протирічать чинному законодавству України, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню у повному обсязі, а рішення Господарського суду Сумської області від 11.09.2019 по справі № 920/528/19 є обґрунтованим та прийнятим з додержанням вимог діючого законодавства України. Відповідач зазначає, що надані позивачем копії актів відбору стічних вод та протоколів не є належними та допустимими доказами перевищення відповідачем граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах і свідчать про порушення позивачем чинного законодавства при відборі проб стічних вод та оформленні таких відборів, а також при дослідженні якості стічних вод та оформленні результатів таких досліджень.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, 31.12.2016 між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 1, за умовами якого позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором, відповідно до пункту 1.3 якого об`єктами надання послуг визначено виробничі майданчики по пл. Привокзальній, 1, вул. Троїцька, 69, пр. Курський, 18-18а, вул. Скрябіна, 11, вул. 2-га Залізнична, 2-2а.

З урахуванням додаткової угоди № 1від 29.12.2017 договір діє до 31.12.2018. Термін дії договору може бути продовжений шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Відповідно до п. 2.5 договору плата за надані послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2015. Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється Виконавцем і Споживачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію згідно з п.5.1 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190.

Пунктом 3.2. договору визначено, що оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами приймання стічних вод (п. 3.6. Правил 190).

Відповідно до п. 4.2.15 договору споживач зобов`язаний дотримуватися встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках. Оплачувати рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням при порушенні встановлених допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин у концентрації, визначеної місцевими правилами приймання стічних вод.

Пунктом 4.3.7. договору встановлено, що позивач має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод абонента (споживача). Пред`являти споживачу рахунки при порушенні місцевих правил приймання стічних вод та скиду стічних вод з понаднормативним забрудненням.

Відповідно до п. 4.4.16 договору позивач зобов`язаний здійснювати нагляд за умовами скиду стічних вод споживача, за виконанням споживачем місцевих правил приймання стічних вод і вимог договору. При виявленні перевищення допустимих концентрацій або інших порушень місцевих правил приймання стічних вод, позивач зобов`язаний у встановленому порядку пред`явити споживачу рахунок.

За твердженнями позивача, під час здійснення контролю за скидом забруднюючих речовин ним було виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно із встановленими місцевими Правилами від 10.12.2007 № 596 та Правилами від 06.09.2011 № 539, а саме:

1) "20" грудня 2018 року на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 1, відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, проведених лабораторією КП "Міськводоканал" Сумської міської ради, атестованою у даній галузі досліджень, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1961, протоколом дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № 4582:

міді 0,040 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л,

цинку 0,118 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л.

Коефіцієнт кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми склав 2,73.

2) "20" грудня 2018 року на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя за адресою: м. Суми, вул. Курська буд. 18/18а відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1958, протоколом дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № 4579:

міді 0,043 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л,

цинку 0,225 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л,

азоту амонійного 32,44 мг/л при дозволеній нормі 25,0 мг/л.

Коефіцієнт кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми склав 4,56.

3) "20" грудня 2018 року на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, буд. 2а відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1959, протоколом дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № 4580:

міді 0,016 г/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л.

Коефіцієнт кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми склав 0,33.

4) "20" грудня 2018 року на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, буд. 69 відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1960, протоколом дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 №4581:

міді 0,045 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л,

цинку 0,271 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л.

Коефіцієнт кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми склав 4,98.

Тариф, встановлений з 12.09.2018 за надання послуг з централізованого водовідведення споживачам, згідно постанови НКРЕКП від 04.09.2018 № 957 та наказу КП "Міськводоканал" Сумської міської ради від 11.09.2018 № 331 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення та на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення" складає - 7,38 грн./м3.

Відповідно до п. 5.21. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190, зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем.

Як вказує позивач у позовній заяві, об`єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за грудень 2018 року склав: 1) по об`єкту за адресою: вул. Привокзальна, 1 в м. Суми - 9061,00 м3; 2) по об`єкту за адресою: вул. 2-га Залізнична, 2а в м. Суми - 377,00 м3; 3) по об`єкту за адресою: вул. Троїцька. 69 в м. Суми - 0 м3; 4) по об`єкту за адресою: вул. Курська 18/18а в м. Суми - 560,00 м3. Вказане підтверджується копіями витягів з електронного Журналу зняття показників лічильників по об`єктам ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" за грудень 2018року.

За перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживачу виставлено до сплати за грудень 2018 року суму в розмірі 202 319 гри. 30 коп., що підтверджується копіями документів: актами відбору проб стічних вод від 20.12.2018 № 1961, 1958, 1959, 1960, протоколами дослідження якості стічних вод від 20.12.2018 № 4582, № 4579, № 4580, № 4581; листом-повідомленням про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин в стічних водах споживача від 27.12.2018 № 05/8664 (направленим рекомендованим листом 27.12.2018), рахунком від 10.01.2019 № 9 (направленим рекомендованим листом 15.01.2019).

Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.3.4 Правил № 539, споживач зобов`язаний оплачувати рахунки на скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників протягом 30 банківських днів.

Рахунок на оплату від 10.01.2019 № 9 направлено відповідачу рекомендованим листом 15.01.2019, який відповідачем не оплачений.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості позивач також просить стягнути з відповідача 962 грн. 24 коп. 3% річних, 11586 грн. 82 коп. пені, 3862 грн. 28 коп. інфляційних нарахувань відповідно до вимог п. 5.1.2. договору та ст. 625 ЦК України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у позові, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення регулюються договором №1 від 31.12.2016.

Предметом доказування по даній справі є факт порушення відповідачем норм чинного законодавства забрудненням стічних вод при скиді вод в міську каналізацію та правомірність нарахування заборгованості за порушення чинних норм, які передбачають відповідальність за скинуті понаднормативно забруднені стічні води.

Так, відповідно до п. 3.2. договору оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами приймання стічних вод.

В той же час, судом встановлено, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 166-р, наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19 лютого 2002 року № 37 Про затвердження Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, яким встановлювались регуляторні бар`єри, скасований з 21.05.2017 як такий, що втратив актуальність.

19.06.2017 набрала чинності прийнята 18 травня 2017 року нова редакція Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 11 якого, затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з абз. 5 ст. 13 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належить затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів.

Статтею 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

В обґрунтування позовних вимог в частині нарахування та стягнення плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на порушення відповідачем Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 та від 06.09.2011 № 539.

Як підтверджено матеріалами справи, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 грудня 2007 року № 596 були затверджені Правила приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми. Згідно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539 до Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 грудня 2007 року № 596 було внесено зміни та доповнення.

У Правилах № 596 із змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, визначено допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами в систему каналізації з врахуванням місцевих особливостей приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію.

Допустимі концентрації забруднюючих речовин при скиді стічних вод абонентів у каналізаційну систему м. Суми, що містяться в Таблиці 1 Правил № 539, розроблені та затверджені на підставі Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом № 37 від 19 лютого 2002 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, яким були затверджені Правила, має усі ознаки регуляторного акту та є таким, що потребує реалізації процедур стосовно його прийняття, передбачених цим Законом.

Частина 6 ст. 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносить питання стандартизації та нормування у галузі охорони навколишнього природного середовища до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів - Міністерства охорони навколишнього середовища.

Наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища від 28.12.1994 № 125 затверджено Керівний нормативний документ "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод". Розділ 1 КНД 211.1.0.009-94 встановлює, що даний керівний нормативний документ встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних показників складу і властивостей вод. Вказаний керівний нормативний документ містить загальні вимоги до організації відбору, видів проб, місць, часу та частоти відбору, пристроїв, засобів та посуду для відбору та зберігання проб, реєстрації та транспортування проб, техніки безпеки. Положення цього керівного нормативного документу розповсюджується на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомчому контролю.

У відповідності до п.1.6 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом від 19.02.2002 № 37 Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, який був чинний під час прийняття Правил № 539, місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх підприємств, яким водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в матеріалах справи міститься копія ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №591/1519/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект", ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради, треті особи Державна екологічна інспекція у Сумській області, Департамент фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради, Публічне акціонерне товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе", Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Державне підприємство "Сумська біологічна фабрика", Товариство з обмеженою відповідальністю "Горобина", Публічне акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", Український НДІ "УкркомунНДІпрогрес", Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Емпаєрмоторс", Публічне акціонерне товариство "Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування" про визнання протиправним та скасування рішень, якою встановлено, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 було прийняте незаконно. Крім того, встановлено, що рішення №539 від 06.09.2011 виконавчим комітетом Сумської міської ради прийняте не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному контексті, словосполучення "на підставі" - означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" - означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" - означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби (правова позиція Вищого господарського суду України з постанови від 24.01.2017, справа №910/10057/16).

Відповідно до ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно не застосував у якості правової підстави для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень Правила № 539, які прийняті не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини.

02.02.2018 набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018року за № 56/31508 (далі - Правила № 316).

Відповідно до п. 4 Правил № 316 виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів.

Нові місцеві Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми було затверджено лише 15 січня 2019 року Рішенням виконкому Сумської міської ради № 4.

Таким чином, станом на грудень 2018 року були відсутні законні місцеві правила приймання стічних вод у каналізаційну систему м. Суми.

Оскільки на час відібрання проб вже набув чинності Наказ № 316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначеного Наказу № 316, як це вимагає ст.13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування м. Суми не було, то відповідно до вимог абзацу 5 ст.13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" до відносин сторін, пов`язаних з відбором проб у грудні 2018 року, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом.

Разом з тим, позивач застосував Правила № 316 виключно в частині визначення порядку нарахування плати за скид понадноративних забруднень та не застосував у частині норми гранично допустимих скидів, які встановлені у додатку 4 до Правил № 316. Так при розрахунку плати за понаднормативні забруднення стічних вод, які було виявлено в пробах за грудень 2018 року, позивач для визначення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин використовує норми, встановлені місцевими Правилами №539.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи позивача про те, що листом Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 18.10.2018 № 8/9-2698-18 підтверджена правомірність його дій при нарахуванні плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод на підставі Правил № 596, в редакції рішення № 539. Оскільки вказаний лист Департаменту не є нормативно-правовим актом, тому за своєю правовою природою носить рекомендаційний, роз`яснювальний характер для суб`єктів господарювання, до яких він спрямований.

Згідно з Правилами № 316 позивач був зобов`язаний визначати допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах відповідача як найменшу з чотирьох величин:

- допустима концентрація забруднюючої речовини в каналізаційній мережі (на каналізаційному випуску споживача);

- допустима концентрація забруднюючої речовини в спорудах біологічного очищення (на вході в ці споруди);

- величини лімітів на скидання забруднюючих речовин, які визначені у дозволі на спеціальне водокористування, виданому позивачу відповідно до статті 49 Водного кодексу України;

- допустимого вмісту важких металів в осадах стічних вод, що можуть використовуватися як органічні добрива згідно з додатком 3 до цих Правил.

Розрахунок допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах споживачів проводять для кожних каналізаційних очисних споруд виробника або для кожного з каналізаційних колекторів, які відводять стічні води до цих очисних споруд.

У разі визначення допустимої концентрації (далі - "ДК") забруднюючої речовини в стічних водах за ДК у каналізаційній мережі приймають ДК, визначені місцевими правилами приймання, а за їх відсутності - відповідно до вимог до складу та властивостей стічних вод, що скидаються до системи централізованого водовідведення, для безпечного їх відведення та очищення на КОС згідно з додатком 4 до цих Правил.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач під час здійснення розрахунку плати за об`єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод виходив з показань проб, які були взяті лише на каналізаційних випусках на виході з контрольного колодязя, що є порушенням п. 1 розділу IV Правил № 316.

Відповідно до Водного кодексу України, гранично допустима концентрація речовини у воді - встановлений рівень концентрації речовини у воді, вище якого вода вважається непридатною для конкретних цілей водокористування.

Тобто, гранично допустимі концентрації - це максимальні концентрації, за яких речовини не здійснюють прямого чи опосередкованого впливу на стан здоров`я населення (при впливі на організм протягом всього життя) та не порушують гігієнічні умови водокористування, а скидання до водних об`єктів стічних вод, що містять шкідливі речовини у концентраціях не більших за ті, що передбачені Правилами № 316, не тягнуть за собою погіршення стану навколишнього середовища та здоров`я населення, тобто є дозволеними.

Так, з наведених у відзиві відповідачем результатів порівняльного аналізу розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, які застосував позивач у позовній заяві на підставі Правил № 539, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених Правилами № 316, вбачається, що гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що передбачені Правилами № 316 і вважаються безпечними для скиду у водні об`єкти, є значно більшими, ніж гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть міститись у стічних водах відповідача, які можуть скидатись до систем каналізації відповідно до Правил № 539.

Відтак, враховуючи, що наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017р. № 316 має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідачем додержані в значній більшості випадків гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються в каналізаційну систему м. Суми.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідачем не перевищено нормативи викидів, які встановлені Правилами 316, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 202 319 грн. 30 коп. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод є необґрунтованими та неправомірними, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Оскільки вимога про стягнення з відповідача 962 грн. 24 коп. 3% річних, 11586 грн. 82 коп. пені, 3862 грн. 28 коп. інфляційних нарахувань є похідною від основної вимоги про стягнення заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. При цьому, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог є необґрунтованими, оскільки не спростовують правильність висновків місцевого господарського суду.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Сумської області від 11.09.2019 у справі №920/528/19 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 11.09.2019 у справі №920/528/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 11.09.2019 у справі №920/528/19 залишити без змін.

Матеріали справи №920/528/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 16.12.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка