ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2019 р. Справа № 924/1165/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Желіхівській О.О., розглянувши справу

за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я"

до приватного підприємства "ПОДІЛЛЯ ТРАНС ТЕК"

про стягнення 6896,68 грн. страхового відшкодування,

за участю представників сторін: не з`явилися.

У засіданні 10.12.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Позивач звернувся до суду із позовом до приватного підприємства "ПОДІЛЛЯ ТРАНС ТЕК" про стягнення 6896,68 грн. страхового відшкодування.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач відзначив, що 18.12.2015 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено договір №03-672.17/15 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного). 08.02.2017р. звертався до відповідача як власника транспортного засобу - Приватного підприємства «Поділля Транс Тек» із претензією (вих.№054/01/03 від 08.02.2017 року) про відшкодування різниці між фактичним /розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 8 271,68 грн. 22 лютого 2017 року вищезазначена претензія була отримана Відповідачам. Відповідач звернувся до позивача із проханням сплатити вищезазначену суму частинами (щомісячно). Позивач погодився на умови відповідача щодо розтермінування та 14 березня 2017 року надіслав на адресу відповідача два підписаних примірника Угоди про порядок виконання зобов`язання із відшкодування шкоди (примірник підписаною угоди зі сторони Відповідача - Позивач так і не отримав). Відповідач, на виконання вищезазначеною Угоди №03/2017 від 14.03.2017 року, 14 квітня 2017 року здійснив погашення заборгованості у розмірі 1 375,00 грн. В подальшому Відповідач взяті на себе зобов`язання по Угоді не виконав.

У добровільному порядку відповідачем відшкодування витрат у строки визначенні Угодою здійснено не було, тому позивач звернувся до суду та просить суд задовольнити позов.

Незважаючи на те, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (ухвали у справі було надіслано за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), відзив на позов не подав, позовні вимоги не оспорив, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено таке.

18.12.2015 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено договір №03-672.17/15 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до якого страховик здійснює страхування колісного транспортного засобу та зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку, а страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж та виконувати свої обов`язки на умовах, визначених цим договором.

Об`єктом страхування виступає автомобіль марки «Volkswagen СС», державний номерний знак НОМЕР_1 (п. 5. договору).

Відповідно до п. 8. договору страховим випадком є подія ( страховий ризик), передбачена договором страхування, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику.

Відповідно до п. 13. договору строку дії договору до 17 грудня 2016 року.

21.12.2015р. між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено додаткову угоду №01 до договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)№03-672.17/15 від 18.12.2015р., якою внесено зміни в п. 5. договору, шляхом його викладення в наступній редакції: об`єктом страхування виступає автомобіль марки «Volkswagen СС», державний номерний знак НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 , колір білий.

22.09.2016 року ОСОБА_2 (водій ПП "ПОДІЛЛЯ ТРАНС ТЕК") на автодорозі М-06 49 км. Київської області, керуючи автомобілем марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_4 , не розрахував бокового інтервалу при об`їзді перешкоди, здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Volkswagen СС», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Даний факт підтверджується Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11. 2016 року по справі № 676/5220/16-п.

Потерпілий, ОСОБА_1 , 26.09.2016 року, звернувся до ТДВ «СК «Гарант і Я» із заявою про виплату страхового відшкодування.

ТДВ «СК «Гарант і Я», розглянувши цей випадок, кваліфікувала його як страховий.

На основі страхового акту № 278-16-03-17 від 01.11.2016 року ТДВ «СК «Гарант і Я» виплатила страхове відшкодування у розмірі 51 381,98 грн., що підтверджується платіжними дорученням №1033 від 10.11.2016 року.

Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодування, ТДВ „СК „Гарант і Я" набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_3 застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» на підставі Договору (полісу) № АЕ/8267204 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого ПрАТ «СК «Уніка» взяло на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третіх осіб під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

ПрАТ «СК «Уніка» є особою на яку Договором (полісом) № АЕ/8267204 покладено обов`язок, в межах лімітів відповідальності, відшкодувати шкоду завдану під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

29.11.2016 року позивач звернувся із вимогою до ПрАТ «СК «Уніка» про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 51 381,98 грн.

16.12.2016 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 43 110,30 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу), що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним документом від 16.12.2016р.

08.02.2017 року позивач звернувся до відповідача як власника транспортного засобу -Приватного підприємства «Поділля Транс Тек» із претензією (вих.№054/01/03 від 08.02.2017 року) про відшкодування різниці між фактичним/розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 8 271,68 грн.

22.02.2017 року вищезазначена претензія була отримана відповідачем.

Як вказує позивач, відповідач звернувся до позивача із проханням сплатити вищезазначену суму частинами (щомісячно).

Позивач зазначив, що він погодився на умови відповідача щодо розтермінування та 14 березня 2017 року надіслав на адресу відповідача два підписаних примірника угоди про порядок виконання зобов`язання із відшкодування шкоди (з відповідною розстрочкою платежу згідно наступного графіку: до 30 березня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 квітня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 травня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 червня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 липня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 серпня 2017 року - 1 396,68 грн.), примірник підписаної угоди зі сторони відповідача позивач не отримав.

Як вбачається зі змісту реєстру платіжних документів від 14.04.2017 року, відповідач, на виконання вищезазначеної Угоди №03/2017 від 14.03.2017 року, 14 квітня 2017 року здійснив погашення заборгованості у розмірі 1 375,00 грн. ( платіжний документ від 14.04.2017р.).

В подальшому відповідач взяті на себе зобов`язання по Угоді не виконав.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач звернувся до суду із позовом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.»

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом втановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортоного засобу марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_3 застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» на підставі договору (полісу) №АЕ/8267204 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого ПрАТ «СК «Уніка» взяло на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третіх осіб під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, ПрАТ «СК «Уніка» є особою на яку Договором (полісом) № АЕ/8267204 покладено обов`язок, в межах лімітів відповідальності, відшкодувати шкоду завдану під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

29.11. 2016 року ТДВ «Страхова компанія «Гарант і Я» звернулося до ПрАТ «СК «Уніка» із вимогою про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 51 381,98 грн.

16.12.2016 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 43 110,30 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу).

Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодування, ТДВ „СК „Гарант і Я" набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати. У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Як встановлено судом, 08.02.2017 року позивач звернулося до відповідача як власника транспортного засобу - Приватного підприємства «Поділля Транс Тек» із претензією (вих.№054/01/03 від 08.02.2017 року) про відшкодування різниці між фактичним /розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 8 271,68 грн., вищезазначена претензія була отримана Відповідачем.

Також судом з`ясовано, що позивач зазначив, що він погодився на умови відповідача щодо розтермінування та 14 березня 2017 року надіслав на адресу відповідача два підписаних примірника угоди про порядок виконання зобов`язання із відшкодування шкоди (з відповідною розстрочкою платежу згідно наступного графіку: до 30 березня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 квітня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 травня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 червня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 липня 2017 року - 1 375,00 грн.; до 30 серпня 2017 року - 1 396,68 грн.), примірник підписаної угоди зі сторони відповідача позивач не отримав.

Як вбачається зі змісту реєстру платіжних документів від 14.04.2017 року, відповідач, на виконання вищезазначеної Угоди №03/2017 від 14.03.2017 року, 14 квітня 2017 року здійснив погашення заборгованості лише у розмірі 1 375,00 грн. (платіжний документ від 14.04.2017р.).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "ПОДІЛЛЯ ТРАНС ТЕК" (Хмельницька область, м. Кам`янець - Подільський, вул. Північна, буд. 81, корп. "Р", ідентифікаційний код 38566329) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" (м.Львів, вул. Городоцька, 174, ідентифікаційний код 37317151) 6896,68 грн. страхового відшкодування, 1921 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.12.2019р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим. (всім рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - позивачу ( 79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174); 3 - відповідачу (32300, м. Кам`янець - Подільський, вул. Північна, буд. 81, корп. "Р".)