РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2019Справа № 910/4858/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали справи

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту»

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА»

про стягнення 400918,93 грн,

та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА»

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту»

про визнання недійсним договору,

Представники:

від товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» Богатиренко О.В. (ордер на надання правової допомоги)

від товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» Мостовенко Ю.В. (ордер на надання правової допомоги)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (далі - ТОВ «ПРОМЗІЗ») до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ВЕКТА» про стягнення за договором поставки № 11/02-18 від 08.02.2018 393070,95 грн., з яких: 306717,37 грн. боргу, 54755,35 грн. пені, 26026,91 грн. інфляційних втрат, 5571,33 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не повністю розрахувався за поставлений позивачем товар.

Суд своєю ухвалою від 23.04.2019 відкрив провадження у справі № 910/4858/19 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» позовні вимоги відхилило у повному обсязі з таких підстав:

- сторони не узгоджували та не складали специфікацію, а тому на час укладення договору не був невизначений його предмет, ціна товару та строк і порядок поставки товару;

- надані позивачем видаткові накладні (№№ 5080, 5081 та № 5085 від 08.06.2018) не містять відпису зазначеної в них особи - ОСОБА_1 , а вчинені невідомою особою;

- у нього відсутній борг перед позивачем у зв`язку з переданням ним цього права іншій особі;

- до суду звернулася особа, яка не має за законом належних на це повноважень та яка не очолює дирекцію, не є колегіальним органом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» подало суду відповідь на відзив, в якій зазначив:

- згідно з умовами договору специфікація не є обов`язковою. Крім того відсутність специфікації не є підставою для визнання недійсним договору;

- договір та всі видаткові накладні містять печатку ТОВ «ВЕКТА»;

- ТОВ «ВЕКТА» схвалило правочин, про що свідчить прийняття товару та часткова його оплата;

- ТОВ «ПРОМЗІЗ» нікому не передавало право вимоги до ТОВ «ВЕКТА»;

- доводи ТОВ «ВЕКТА» про кількість засновників, про не приведення статуту ТОВ «ПРОМЗІЗ» у відповідність до норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та про відсутність повноважень у генерального директора на звернення до суду не стосуються предмету спору.

28.05.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» про визнання недійним договору поставки № 11/02-18 від 08.02.2018.

За твердженням позивача за зустрічним позовом, спірний договір укладений без дотримання вимог закону, оскільки зі сторони товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» був підписаний не директором ОСОБА_1, а іншою особою, яка не мала на це повноважень.

Суд своєю ухвалою від 06.06.2019 прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним.

Відповідач за зустрічним позовом (ТОВ «ПРОМЗІЗ») виклав свої заперечення проти зустрічного позову у своєму відзиві:

- товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» прийняло товар та сплатило 300000,00 грн., визначивши призначенням платежу: «Оплата згідно договору №11/02-18 від 08.02.2018»;

- договір та всі видаткові накладні містять печатку ТОВ «ВЕКТА». Будь-яких підтверджень самого директора ТОВ «ВЕКТА» про те, що спірний договір підписувався не ним, а також про те, що печатка товариства вибувала з його володіння не надано. Жодних доказів про звернення ТОВ «ВЕКТА» до правоохоронних органів з приводу підробки підпису директора у спірному договорі, незаконного використання печатки товариства не надано.

Також відповідач за зустрічним позовом (ТОВ «ПРОМЗІЗ») зазначив, що і він, і ТОВ «ВЕКТА» є платниками податку на додану вартість.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України ТОВ «ПРОМЗІЗ» виписало та надіслало до Єдиного реєстру податкових накладних такі податкові накладні: від 24.05.2018 № 765 до видаткової накладної № 4627 від 24.05.2018; від 08.06.2018 № 232 до видаткової накладної № 5080 від 08.06.2018; від 08.06.2018 № 233 до видаткової накладної № 5081 від 08.06.2018; від 08.06.2018 № 234 до видаткової накладної № 5084 від 08.06.2018; від 08.06.2018 № 235 до видаткової накладної № 5085 від 08.06.2018. Ці податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» у запереченнях на відповідь на відзив наполягав на тому, що сторони договору поставки № 11/02-18 від 08.02.2018 не склали специфікацію до цього договору, а ОСОБА_1 не підписував видаткові накладні.

10 липня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» подало заяву про збільшення розміру позовних вимог до 400918,93 грн., з яких: 306717,37 грн. боргу, 54755,35 грн. пені, 31706,85 грн. інфляційні витрати, 7739,36 грн. три відсотки річних.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» подало клопотання про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» належним чином засвідчених податкових декларацій з податку на додану вартість за травень 2018 року та червень 2018 року.

Обґрунтовуючи необхідність витребування цих документів товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» послалось на те, що вони засвідчать схвалення товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» договору поставки № 11/02-18 від 08.02.2018, підписання якого заперечується останнім. Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» є платником податку на додану вартість, а тому, відповідно до Податкового кодексу України, зобов`язано подавати відповідні податкові декларації за звітній податковий період. Вчинені товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» заходи для отримання цих доказів самостійно - запит до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» від 07.06.2019, проігнорований останнім.

Суд своєю ухвалою від 01.07.2019 витребував у товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» належним чином засвідчені копі податкових декларацій з податку на додану вартість за травень 2018 року та червень 2018 року.

У судовому засіданні 11.07.2019 представник товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» подав клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання додаткового часу виконати вимоги ухвали суду від 01.07.2019. Причиною невиконання вимог суду про витребування доказів, відповідно до клопотання, є знаходження керівника поза межами України.

Оцінюючи ті аргументи, які наведені відповідачем у клопотанні про надання додаткового часу для виконання вимог суду про витребування доказів, суд дійшов висновку, що така поведінка сторони не є добросовісним виконанням учасником справи процесуальних обов`язків щодо доказів: відсутність керівника не є обставиною, з якою припиняється діяльність суб`єкта господарювання, його фінансова, податкова та статистична звітність. Отже, в цьому випадку має місце ухилення відповідача від виконання обов`язку щодо надання доказів на вимогу суду.

У зв`язку з цим суд відклав підготовче засідання та направив запит до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві з метою витребування додатку № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» (код 24094000) за травень, червень 2018 року.

Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві подала суду електронні копії додатку 5 до декларації з ПДВ «Розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» за звітний період травень-червень 2018 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» заявило клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. На вирішення експертизи запропонував поставити питання: чи виконані в договорі поставки № 11/2-18 від 08.02.2018 та видаткових накладних № 5085 та № 5081 від 08.06.2018 підписи від імені ОСОБА_1 саме ОСОБА_1 ?

Суд відхилив це клопотання з підставі наведених нижче.

Також судом було відхилено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» про витребування у Адміністрації Державної прикордонної служби України інформації про перетин керівником цього товариства кордону України, оскільки ці обставин не є предметом дослідження у справі.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

08.02.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» (покупець) уклали договір постачання № 11/02-18 (далі - Договір).

У Договорі зазначено, що підписантом від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» є генеральний директор з маркетингу та збуту Гелевера Дмитро Анатолійович , а від імені товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» - директор ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник, згідно із замовленням покупця, зобов`язався передати йому у власність, а покупець прийняти та оплатити засоби індивідуального захисту, інструменти та обладнання (далі - товар) в асортименті, кількості та по цінах, згідно з специфікацією та/або інших еквівалентних документів (видаткових накладних, рахунків-фактур тощо).

Отже, предметом поставки є засоби індивідуального захисту, інструменти та обладнання, кількість та ціна яких, поряд зі специфікацією, може бути визначена у інших документах: видаткових накладних, рахунках-фактурах тощо, що спростовує доводи товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» про невизначеність предмета та ціни Договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW - склад постачальника, що знаходиться за адресою: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, 32, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов даного Договору.

За умовами поставки (розділ 3 Договору) товар повинен був поставлений протягом 3-х робочих днів здати погодження постачальникам замовлення покупця. Якщо інший строк не вказаний у специфікації або в рахунку-фактурі. Погодження замовлення відбувається шляхом направлення постачальником за допомогою факсимільного зв`язку або на електронну адресу покупця відповідного рахунку-фактури.

В п. 4.1 Договору сторони погодили, що ціни на товар є звичайними та вказуються в специфікаціях та/або у видаткових накладних та рахунках-фактурах і включають вартість упаковки та завантаження. Отримання товару за видатковою накладною та рахунком-фактурою є прийняттям пропозиції постачальника придбати товар за цінами та на умовах, вказаними у цих документах.

Відповідно до п. 4.3. Договору оплата товару здійснюється на підставі рахунка-фактури шляхом перерахування покупцем на рахунок постачальника коштів протягом дев`яноста календарних днів з дати поставки товару. Датою оплати товару є дата надходження відповідних сум на банківських рахунок постачальника.

Видаткові накладні № 4627 від 24.05.2018 на суму 298038,48 грн. з ПДВ 49673,08 грн., № 5080 від 08.06.2018 на суму 226882,31 грн. з ПДВ 37813,72 грн., № 5081 від 08.06.2018 на суму 31759,06 грн. з ПДВ 5293,18 грн., № 5084 від 08.06.2018 на суму 13224,24 грн. з ПДВ 2204,04 грн., № 5085 від 08.06.2018 на суму 36813,28 грн. з ПДВ 6135,55 грн. свідчать про постачання товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» товару на загальну суму 606717,37 грн.

Факт постачання та прийняття товару сторонами засвідчує погодження сторонами ціни і умов постачання.

Доводи відповідача за первісним позовом про те, що він не підписував видаткові накладні № 5080, № 5081 та № 5085 від 08.06.2018, спростовуються іншими доказами у справі.

Зокрема, факт отримання відповідачем за первісним позовом товару за цими накладними підтверджується віднесенням останнім у зв`язку з отриманням товару від позивача за первісним позовом податку на додану вартість до податкового кредиту, що підтверджується додатком № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) за червень 2018 року.

Відповідно до пункту 14.1.181 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду. Датою виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Віднесення вказаних сум до податкового кредиту мало місце на підставі виданих позивачем за первісним позовом податкових накладних (копії знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади,що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політку, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, (п. 201.7). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредитну та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (п. 201.10).

Відповідно до пункту 187.1 Податкового кодекс України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податкова декларація з податку на додану вартість з додатками належить до податкової звітності з податку на додану вартість (Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що затверджений наказом Мінфіну від 28.01.2016, № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість»). Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) є додатком 5 до декларації з податку на додану вартість.

До розділу II «Податковий кредит» (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1 та 10.2) або без податку на додану вартість (рядок 10.3) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1 та 11.2), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядок 13). При заповненні рядків 10.1 та/або 10.2 обов`язковим є подання (Д5) додатку 5, що заповнюється в розрізі контрагентів (Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що затверджений наказом Мінфіну від 28.01.2016, № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість»).

Отже, враховуючи відсутність оплати коштів відповідачем за первісним позовом, віднесення сум податків до податкового кредиту мало місце внаслідок отримання товару.

З огляду на це є доведеним та відповідачем не спростованим факт отримання відповідачем від позивача товару в червні 2018 року за спірними видатковими накладними.

Крім цього видаткові накладні № 5080, № 5081 та № 5085 від 08.06.2018 засвідчені печаткою товариства з обмеженою «ВЕКТА». Відповідач не посилається на незаконне використання його печатки чи наявність службового розслідування за фактом незаконного використання печатки. Не надано відповідачем й доказів звернення до правоохоронних органів стосовно цих же обставин.

Таким чином є доведеним і відповідачем за первісним позовом не спростовано отримання товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» товару на суму 606717,37 грн., з яких відповідач за первісним позовом 27.08.2018 сплатив 300000,00 грн. Факт оплати коштів товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» визнається.

Вирішуючи питання про дійсність цього Договору суд виходить з такого.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України). Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 97 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст. 98 Цивільного Кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного Кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 Цивільного Кодексу України).

Правовідносини, які виникають між юридичною особою та її органом, є представництвом, яке ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України визначено як обов`язок або право однієї сторони вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Діяльність представника має здійснюватись у межах повноважень. У зв`язку з чим ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Перевищення повноважень - це довільне збільшення представником обсягу права на здійснення правочинів, який встановлено вказівками особи, яку представляють, або нормами права. При перевищенні повноважень представник зі своєї ініціативи розширює межі наданого йому повноваження, не погодивши такий відступ з особою, яку представляють.

Виходячи з положень ст. 241 Цивільного кодексу України, можливі два варіанта поведінки особи, яку представляють, при представництві з перевищенням повноважень: схвалення правочину або відмова від його схвалення.

За своєю юридичною природою схвалення є одностороннім правочином. У схваленні виражається воля особи, яку представляють, наділити юридичною силою конкретну угоду, укладену для неї з перевищенням повноважень. Схвалення дій представника можливе в різних формах, однак повинно бути повним та безумовним. У зв`язку з цим, незалежно від обраного способу схвалення (шляхом подання заяви, мовчазної згоди, вчинення конклюдентних дій), ці дії повинні бути очевидними і напряму свідчити про прийняття правочину.

Про схвалення спірного Договору товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» свідчить як часткова оплата поставленого товару (300000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата згідно договору №11/02-18 від 08.02.2018»), так і віднесенням останнім у зв`язку з отриманням товару від позивача за первісним позовом податку на додану вартість до податкового кредиту, що підтверджується додатком № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) за червень 2018 року.

Отже, навіть якщо і допустити, що зі сторони товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» Договір підписано іншою особою, а не директором, дії товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» свідчать про схвалення цього правочину.

Таким чином позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» (позивача за зустрічним позовом) про визнання недійсним договору поставки № 11/02-18 від 08.02.2018 належним чином не обґрунтовані, документально не доведені та не підлягають задоволенню.

З цих же підстав суд відмовляє товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» у задоволенні клопотання про призначення в справі почеркознавчої експертизи, оскільки схвалення правочину та операцій за ним зумовлює відсутність необхідності досліджувати достовірність підписів.

Крім того, за загальним правилом невиконання умов Договору, у тому числі і п. 4.1, не є підставою його недійсності, а є підставою для застосування правових наслідків, визначених главою 51 Цивільного кодексу України (Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання).

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив за товар 306717,37 грн.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом у розмірі 306717,37 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем за первісним позовом не спростований.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» не надало жодних доказів на підтвердження обставин передачі товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» права вимоги до ТОВ «ВЕКТА» іншій особі, рівно як і є безпідставними його доводи про звернення до суду особи з позовом, яка не має належних на це повноважень - позов підписано генеральним директором, який наділений повноваженнями представляти інтереси товариства в судових інстанціях. Закон України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» передбачає можливість існування як одноосібного (ч. 4 ст. 39) так і колегіального виконавчого органу товариства (ч. 5 ст. 39). Назва одноосібного виконавчого органу може визначатись статутом. Вибіркове цитування товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» норм Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» свідчить про намір уникнення виконання зобов`язання за надуманих підстав. Про уникнення виконання обов`язку за будь-яких умов свідчать і алогічні доводи ТОВ «ВЕКТА» щодо права продажу товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» продукції тільки власного виробництва. Суд вважає, що ці доводи ТОВ «ВЕКТА», та інші його доводи про неправомірність укладення товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» не заслуговують окремого аналізу, оскільки є декларативними, тобто такими, що не базуються на жодних аргументах, крім одного: «на мою думку», і насправді переслідують мету ускладнення вирішення спору шляхом наведення великої кількості безмотивних заперечень. Підтвердженням цього є також поведінка товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» під час розгляду справи, яке не забезпечило надання на вимогу суду податкових декларації з податку на додану вартість, тобто не вчинило дій на встановлення фактичних обставин.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.4 Договору визначено, що за порушення покупцем строку оплати отриманого товару, покупець за весь період прострочення сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент виникнення заборгованості від суми заборгованості за кожний день прострочення. Крім того покупець на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача за первісним позовом, перевіреним судом, до стягнення з відповідача за первісним позовом підлягає 54755,35 грн. пені, 31706,85 грн. інфляційних втрат, 7739,96 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач за первісним позовом належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача за первісним позовом.

Обставини, на які посилається позивач за первісним позовом як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем за первісним позовом не спростовані, а тому позовні вимоги позивача за первісним позовом до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати за первісним та зустрічними позовами на товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА».

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» (бульвар Лихачова, буд. 8, кв. 4, м. Київ, 01133, код 24094000) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» (вул. Пономарьова, буд. 32, смт. Коцюбинське, м. Ірпінь, Київська область, 08298, код 25585987) 306717,37 грн. боргу, 54755,35 грн. пені, 31706,85 грн. інфляційних втрат, 7739,96 грн. 3% річних, 6013,78 грн. судового збору.

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА» в задоволенні позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові засоби індивідуального захисту» про визнання недійсним договору поставки № 11/02-18 від 08.02.2018.

Судові витрати за зустрічним позовом покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 12.12.2019.

Суддя С.А. Ковтун