ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2019 р. Справа№ 910/6440/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Шаптали Є.Ю.

без повідомлення сторін

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 (повний текст рішення складено 30.07.2019)

у справі №910/6440/19 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Толочкевича Михайла Івановича

до Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

про стягнення 66423,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Толочкевич Михайло Іванович звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення Дочірнього підприємства "Клінічний Санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 66 423,89 грн боргу за договором підряду № 104 від 22.11.2018.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.07.2019 позов задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства " Клінічний Санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (03084, м. Київ, Конча - Заспа, Столичне шосе, 27 км., код 02583744) на користь фізичної особи - підприємця Толочкевича Михайла Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 66423 (шістдесят шість тисяч чотириста двадцять три) грн. 89 коп. боргу, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять один ) грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (надалі - санаторій) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/6440/19.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до результатів перевірки стану фінансово-господарської діяльності Санаторія за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 виявлено масу порушень та невідповідностей у веденні господарської діяльності підприємства, що послугувало підставою для розірвання контракту з керівником та звільнення керівника з посади з 06.03.2019; відповідач був вимушений зробити перевірку документів щодо проведених робіт та фактичного їх виконання шляхом проведення експертизи; згідно з висновком приватного підприємства «Профоцінка» про вартість (витяг із звіту від 10.06.2019 №25 про оцінку) вартість ремонтних робіт приміщення корпусу № 1 оздоблення балконів кімнат 524, 601, 501 складає 36 500,00 грн; після зміни керівника Санаторію зі сторони позивача ніяких листів та заяв до відповідача не надходило.

Скаржник повідомляє, що у зв`язку з великою завантаженістю експерта повний звіт про оцінку буде надано до апеляційного суду до початку розгляду справи по суті.

Скаржник вказує, що враховуючи обставини даної справи та керуючись положеннями ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд першої інстанції помилково не дійшов висновку про призначення експертизи.

Таким чином, на думку скаржника, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не була врахована зазначена норма закону, що потягло за собою винесення незаконного рішення та свідчить про поверхневий розгляд справи судом першої інстанції та не встановлення фактичних та важливих обставин справи.

Фізична особа-підприємець Толочкевич Михайло Іванович згідно з поданим до суду апеляційної інстанції відзивом вказує, що відповідачем не було у встановленому порядку доведено належними, достатніми і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача та просить суд апеляційної інстанції залишити рішення рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/6440/19 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно останього витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2019 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., судді Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/6440/19 у складі колегії суддів: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Шаптали Є.Ю., Тарасенко К.В. Апеляційний перегляд оскаржуваного судового рішення підлягає здійсненню без участі учасників справи в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

22.11.2018 між Фізичною особою-підприємцем Толочкевичем Михайлом Івановичем (надалі - позивач, підрядник) та в Дочірнім підприємством "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (надалі - відповідач, замовник) був укладений договір підряду № 104.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався виконати ремонтні роботи приміщення корпусу № 1 за адресою: Конча - Заспа, 27 км. Столичного Шосе, м. Київ, а саме оздоблення балконів кімнат № 524, 601, 501, а відповідач зобов`язався прийняти вказані роботи та оплатити їх вартість на умовах даного договору.

Згідно п. 3.1 договору від 22.11.2018 № 104 вартість робіт відповідно до договірної ціни та локальному кошторису становить 66 423,89 грн.

Приписами п. 4.2. договору встановлено, що оплата робіт виконується за фактично виконані обсяги, згідно акту приймання виконаних робіт.

Замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи протягом 15 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт. (п. 4.3 договору)

Відповідно до п. 5.2 вказаного договору підрядник зобов`язався виконати роботи протягом 1 місяця з моменту підписання договору.

Згідно п. 8.1 договору від 22.11.2018 № 104 договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного його виконання.

01.11.2018 між сторонами підписаний дефектний акт на ремонтні роботи корпусу № 1 кімнат № 524, 601, 501 із зазначенням найменування робіт по проведенню ремонту вказаних кімнат.

На підставі вказаного договору між позивачем та відповідачем погоджено договірну ціну проведення ремонтних робіт (оздоблення балконів корпусу № 1. Кімнати №524, 601, 501) за адресою: Конча - Заспа, 27 км. Столичного Шосе, м. Київ в розмірі 66 423,89 грн.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-2 на ремонтні роботи - оздоблення балконів корпусу № 1 кімнати № № 524, 601, 501 кошторисна вартість проведення будівельних робіт складає 60 898,63 грн, кошторисна заробітна плата складає 22 908,98 грн.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2019, який підписаний замовником та підрядником, вартість виконаних робіт за договором від 22.11.2018 № 104 складає 66 423,89 грн.

Вказаний розмір вартості виконаних робіт також підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2019 форми КБ-3.

Відповідно до акту прийняття об`єкта в експлуатацію (капітальні вкладення) № 104 за лютий 2019 підрядником та замовником за договором № 104 від 22.11.2018 визначено, що монтажні роботи на об`єкті виконані підрядними організаціями у повному обсязі, згідно існуючих Державних будівельних норм і правил та інших нормативних документів діючого законодавства України. Сторонами також погоджено, що об`єкт готовий до експлуатації, загальна вартість виконаних робіт складає 66 423,89 грн.

Вказаний акт прийняття об`єкту в експлуатацію підписаний замовником в особі головного лікаря Владимирова О.А., заступника головного лікаря з технічної частини Стовпником Р.В. та підрядником - фізичною особою - підприємцем Толочкевичем М.І.

Акт прийняття об`єкту в експлуатацію підписаний з боку замовника без зауважень та заперечень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем виконані роботи на загальну суму 66 423,89 грн, проте відповідачем не оплачені.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 ЦК України).

Статтею 854 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Доводи скаржника про наявність порушень у діяльності керівництва відповідача на час укладення та виконання умов договору від 22.11.2018 № 104, а також твердження про те, що розмір вартості проведених робіт не відповідає дійсності, про що надано копію витягу зі звіту про оцінку № 30 від 10.06.2019 колегією суддів відхиляється, оскільки умовами договору від 22.11.2018 № 104 сторонами погоджена вартість робіт; до того ж факт виконання робіт на суму 66 423,89 грн підтверджується актом приймання виконаних робіт, довідкою про вартість виконаних робіт та актом прийняття об`єкту в експлуатацію, що підписані сторонами.

Щодо доводів скаржника про помилковість не призначення ескспертизи на підставі ч. 1 ст. 99 ГПК України суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідне клопотання під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялось.

Поняття судової експертизи визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. З наведеного вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Виходячи з наведених норм, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

При цьому господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані посиланням на обставини, які підтверджені поданими до матеріалів справи доказами, що підлягають оцінці судом в порядку, передбаченому нормами процесуального кодексу.

Таким чином, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, для вирішення спору по суті відсутня потреба у спеціальних знаннях.

До того ж суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що скаржником під час апеляційного розгляду не було долучено до матеріалів справи повний звіт експерта про оцінку.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Толочкевича Михайла Івановича є обґрунтованими та такими, які вірно задоволенні судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/6440/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/6440/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на Дочірне підприємство "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2019 року у справі № 910/6440/19 - без змін.

Матеріали справи № 910/6440/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Є.Ю. Шаптала