ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2019 р. м ХарківСправа № 922/4063/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж 10", м.Харків
про стягнення 73 281 042,50грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж 10" (надалі - відповідач) про стягнення 73 281 042,50грн. заборгованості, з яких: 50 000 000,00грн. основного боргу, 18 818 028,80грн. інфляційних втрат, 4 463 013,70грн. 3% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання фінансової допомоги №Ф15-1104 від 24.11.2015.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві міститься вимога майнового характеру про стягнення заборгованості в розмірі 73281042,50грн.

Згідно статті 4 Закону України про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (350 х 1921,00грн. = 672350,00грн.)

Отже, позивач за подання даного позову мав сплатити судовий збір у розмірі 672350,00грн., оскільки 1,5% від ціни позову дорівнює 1 099 215,64грн. (73281042,50грн. х 1,5%), що перевищує встановлену Законом максимальну ставку судового збору.

Однак до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

В той же час, у позові міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судового рішення, яке мотивоване тим, що рішенням суду у справі №720/833/16 арештовано всі рахунки позивача, господарська діяльність заблокована.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, аналіз наведеної норми свідчить про те, що її дія в даному випадку на позивача не поширюється і клопотати перед судом про відстрочення сплати судового збору він не може.

Крім того, позивачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про те, що він матиме можливість отримати відповідне фінансування та сплатити судовий збір до прийняття рішення господарським судом за даним позовом.

Отже, позивачем фактично не виконано вимоги пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи.

При цьому, згідно з вимогами статей 89, 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Також, відповідно до частини 2 статті 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене, позивач у позові має вказувати місцезнаходження відповідача, яке зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак, позивач у позовній заяві вказує місцезнаходження відповідача - АДРЕСА_1 , яке не збігається з даними, наявними у вищевказаному реєстрі, а саме: АДРЕСА_2 .

Крім того, пунктом 1 частини 1 статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи позовної заяви і доданих документів. При цьому частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

До позовної заяви додано опис вкладення від 11.05.2018, який підтверджує направлення копії позовної заяви з додатками на ім`я відповідача саме за вказаною позивачем у позові адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, як зазначалося вище, адресою місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: АДРЕСА_2.

Отже, наданий позивачем опис вкладення не може бути визнаний як належний доказ направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Згідно зі статтею 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта" без руху.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Галнафта" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути виявлені недоліки та:

- надати докази сплати судового збору в розмірі 672350,00грн.;

- визначити вірну адресу місцезнаходження відповідача відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- надати докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих документів за вірною адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 16.12.2019.

Суддя М.В. Калантай