РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2019Справа № 910/11361/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій"
прозахист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн 00 коп. та упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн 00 коп.
Представники:
від позивача:Москаленко А.В. - представник за довіреністю
від позивача: Бердан І.Ю. - представник на підставі ордеру
від відповідача:Джус Д.В. - представник на підставі ордеру

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" про:

1) визнання інформації, викладеної у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 "Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовником и шарлатанов." Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій", яка була розміщена 26.07.2019 о 16:17 в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b недостовірною та такою, яка порушує право на недоторканність ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця";

2) зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" протягом двох днів з дня набрання законної сили рішенням суду розмістити в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b таким способом, яким було порушено, спростування недостовірної інформації, викладеної у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 26.07.2019 о 16:17 такого змісту: "СПРОСТУВАННЯ. Інформація Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" про те, що: "Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовником и шарлатанов." Викладена у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 26.07.2019 о 16:17, розміщеній за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b НЕ ВІДПОВІДАЄ ДІЙСНОСТІ", а також шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його резолютивної частини;

3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн 00 коп. та упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач 26.07.2019 о 16:17 в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 "Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовником и шарлатанов" розмістив недостовірну інформацію, яка порушує право на недоторканність ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця", що також завдало збитків позивачу у вигляді моральної шкоди у розмірі 50 000 грн 00 коп. та упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 відкрито провадження у справі № 910/11361/19 та прийнято позовну заяву до розгляду, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.09.2019.

02.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну предмета позову без збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд:

1) визнати інформацію, викладену у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 "Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовников и шарлатанов" Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій", яка була розміщена 26.07.2019 о 16:17 в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b та у документі "УВАГА КОРУПЦІЯ!!!!!.docx" "Посадові особи, дозволивши нікому невідомому в закупівлях даної групи товарів, учаснику (потенційному переможцю) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" прописати умови тендерної документації (технічну частину), вже потирають свої ручата в очікуванні «відкату» щонайменше 40 %, судячи з ціни з якою вийшов потенційний переможець цієї закупівлі та трьох згаданих вище. І мабуть уявляють себе на Мальдівах.

Але ж, так як, до написання технічного завдання ні школи, ні садки, ні саме управління освіти деснянського району не має ніякого відношення, то в зв`язку з цим і переможець вже відомий - це Торгівельна столиця і зароблять хабарники та казнокради на цій закупівлі непогано.

Чому в допорогових закупівлях, вказаних вище оголошень, все прописано під конкретного, до цього дня нікому не відомого (крім торгівельної столиці) виробника!!!!!?? Чому прописані листи від виробників без можливості надання еквіваленту???? Якими сумами хабаря це все покривається???», яка була розміщена 19 серпня 2019 року о 19:44 в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-12-001377-b Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" недостовірною та такою, яка порушує право на недоторканність ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця";

2) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" протягом двох днів з дня набрання законної сили рішенням суду розмістити в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-00295-b таким способом, яким було порушено, спростування недостовірної інформації, викладеної у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 26.07.2019 о 16:17 такого змісту: "СПРОСТУВАННЯ. Інформація Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" про те, що: "Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовником и шарлатанов." викладена у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 26.07.2019 о 16:17, розміщеній за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b НЕ ВІДПОВІДАЄ ДІЙСНОСТІ",

та розмістити в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-12-001377-b в розділі "Запитання до процедури", спростування недостовірної інформації, викладеної в документі "УВАГА КОРУПЦІЯ!!!!!.docx" 19 серпня 2019 року о 19:44, розміщеній за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-12-001377-b не відповідає дійсності, а також шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його резолютивної частини;

3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн 00 коп. та упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн 00 коп.

02.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" про забезпечення доказів у справі № 910/11361/19 призначено на 09.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" про забезпечення доказів відмовлено.

13.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання 23.09.2019 з`явилися представники сторін.

Судом встановлено надходження від позивача через відділ діловодства суду заяви про зміну предмета позову без збільшення розміру позовних вимог.

Дослідивши зміст вказаної заяви, судом встановлено, що позивачем заявлено ще одну вимогу про визнання інформації у документі "УВАГА КОРУПЦІЯ!!!!!.docx" "Посадові особи, дозволивши нікому невідомому в закупівлях даної групи товарів, учаснику (потенційному переможцю) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" прописати умови тендерної документації (технічну частину), вже потирають свої ручата в очікуванні «відкату» щонайменше 40 %, судячи з ціни з якою вийшов потенційний переможень цієї закупівлі та трьох згаданих вище. І мабуть уявляють себе на Мальдівах. Але ж, так як, до написання технічного завдання ні школи, ні садки, ні саме управління освіти деснянського району не має ніякого відношення, то в зв`язку з цим і переможець вже відомий - це Торгівельна столиця і зароблять хабарники та казнокради на цій закупівлі непогано. Чому в допорогових закупівлях, вказаних вище оголошень, все прописано під конкретного, до цього дня нікому не відомого (крім торгівельної столиці) виробника!!!!!?? Чому прописані листи від виробників без можливості надання еквіваленту???? Якими сумами хабаря це все покривається???», яка була розміщена 19 серпня 2019 року о 19:44 в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-12-001377-b Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" недостовірною та такою, яка порушує право на недоторканність ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця".

Судом встановлено, що вимога про визнання інформації, викладеної у документі "УВАГА КОРУПЦІЯ!!!!!.docx" UA-2019-08-12-001377-b, заявлена по торгам, замовником яких є Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, тоді як вимога про визнання інформації, викладеної у вимозі UA-2019-07-02-002295-b, заявлена по торгам, замовником яких є Управління освіти Подільської районної державної адміністрації.

Суд, розглянувши заяву про зміну предмета позову, дійшов висновку відмову в її прийняті, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

З огляду на те що, відповідно до заяви про зміну предмета позову без збільшення розміру позовних вимог, позивачем фактично заявлено нову вимогу по іншим торгам, тобто інший позов, який відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України не підлягає розгляду в рамках даної справи, при цьому позивач не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд розглядає по суті вимоги позивача, заявлені в позовній заяві.

У підготовчому засіданні 23.09.2019, суд, керуючись пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, постановив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.10.2019.

30.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

15.10.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

21.10.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи та відзив на заяву про зміну предмета позову.

У судовому засіданні 21.10.2019 судом оголошено перерву до 18.11.2019.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 суд викликав представників сторін у судове засідання на 18.11.2019.

04.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

15.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові докази до відзиву.

У судовому засіданні 18.11.2019 судом оголошено перерву до 25.11.2019.

25.11.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії акту приймання-передачі наданих послуг.

У судове засідання 25.11.2019 з`явилися представники сторін та надали пояснення.

Представник позивача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 25.11.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019 Управлінняи освіти Подільської районної державної адміністрації (замовник) на електронному сайті https://prozorro.gov.ua/ опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2019-07-02-002295-b, предметом закупівлі яких є згідно ЄЗС ДК 021:2015 - 19640000-4 "Поліетиленові мішки та пакети для сміття" Придбання пакетів для сміття у кількості 9348 уп. Очікувана вартість визначена у розмірі 548 705,00 UAH з ПДВ. Критерії вибору переможця - ціна 100 %.

Учасниками відкритих торгів були Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" (позивач), який запропонував 371 989,98 UAH з ПДВ та Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" (відповідач), який запропонував 547 088,16 UAH з ПДВ.

23.07.2019 о 14:59 за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b опубліковано інформацію, відповідно до якої переможцем відкритих торгів UA-2019-07-02-002295-b став позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця".

26.07.2019 о 16:17 Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b в розділі "Вимоги про усунення порушення" опублікував вимогу UA-2019-07-02-002295-b.b3 "Размер пакетов. А еще обязательно выдайте кладовщикам линейку и микрометр, чтобы на приемке меряли размеры. Я даже для такой благородной цели Вам несколько микрометров подарю, передам курьером. Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовников и шарлатанов. Правда?"

Позивач стверджує, що вказана вимога, викладена відповідачем, стосується позивача, оскільки учасниками відкритих торгів UA-2019-07-02-002295-b були позивач та відповідач. Позивач зазначає, що вищенаведена інформація є недостовірною, а її поширення в інформаційно-телекомунікаційній системі ProZorro в мережі Інтернет порушує право позивача на недоторканність ділової репутації, ставить під сумнів дотримання позивачем моральних та правових норм, що значно підриває його ділову репутацію перед замовником та іншими учасниками публічних закупівель.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про інформацію" та частини 1 статті 200 Цивільного кодексу України інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

За приписами статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до статті 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Частиною 1 статті 201 Цивільного кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Статтею 299 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Згідно з статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ділова репутація - відомості, зібрані Національним банком України, про відповідність діяльності юридичної або фізичної особи, у тому числі керівників юридичної особи та власників істотної участі у такій юридичній особі, вимогам закону, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про порядність, професійні та управлінські здібності фізичної особи.

Пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що ділова репутація - сукупність документально підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її господарської та/або професійної діяльності вимогам законодавства, а для фізичної особи - також про належний рівень професійних здібностей та управлінського досвіду, а також відсутність в особи судимості за корисливі злочини і за злочини у сфері господарської діяльності, не знятої або не погашеної в установленому законом порядку.

Згідно з частиною другою статті 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За загальними правилами цивільно-правової відповідальності за поширення недостовірної інформації зобов`язаними суб`єктами в цих правовідносинах є особи, які (незалежно від наявності їхньої вини) поширили відомості, що не відповідають дійсності, або виклали їх неправдиво, і це порочить честь і гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди інтересам фізичних чи юридичних осіб.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 № 1, зазначено, що беручи до уваги конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

У пункті 5 зазначеної постанови вказано, що відповідно до статей 94, 277 Цивільного кодексу України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

Пунктом 15 постанови роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Вирішуючи спір про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації, суд повинен встановити суб`єктний склад сторін спору, з`ясувати, яка фізична або юридична особа поширила недостовірну інформацію, а також автора цієї інформації.

Пунктом 18 постанови визначено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом встановлено, що інформація, поширена 26.07.2019 о 16:17 Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b в розділі "Вимоги про усунення порушення" у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 наступного змісту: "Размер пакетов. А еще обязательно выдайте кладовщикам линейку и микрометр, чтобы на приемке меряли размеры. Я даже для такой благородной цели Вам несколько микрометров подарю, передам курьером. Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовников и шарлатанов. Правда?" стосується позивача, оскільки учасниками відкритих торгів UA-2019-07-02-002295-b були позивач та відповідач. Інші учасники у відкритих торгах участі не приймали. При цьому, сайт https://prozorro.gov.ua/ є відкритим та доступним для всіх, вказана інформація була доведена до відома всіх осіб, які виявили бажання ознайомитися з інформацією про публічні торги UA-2019-07-02-002295-b. Вказана вимога була опублікована 26.07.2019 після того як переможцем відкритих торгів UA-2019-07-02-002295-b 23.07.2019 було обрано позивача.

Таким чином, суд відхиляє твердження відповідача як безпідставні стосовного того, що вказана інформація не стосується позивача та його посадових осіб.

У пункті 15 постанови роз`яснено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 постанови роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у відзиві на позов стверджує, що вимога UA-2019-07-02-002295-b.b3 наступного змісту: "Размер пакетов. А еще обязательно выдайте кладовщикам линейку и микрометр, чтобы на приемке меряли размеры. Я даже для такой благородной цели Вам несколько микрометров подарю, передам курьером. Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовников и шарлатанов. Правда?" є оціночним судженням, оскільки в ній йдеться про можливі протиправні дії, які можуть виникнути колись в майбутньому при прийомі комірниками Управління освіти Подільської районної державної адміністрації товару, що також немає відношення до позивача та його посадових осіб. До того ж, відповідач зазначає, що вказана інформація направлена безпосередньо Управлінню освіти Подільської районної державної адміністрації.

Судом відхиляються наведені вище твердження відповідача щодо того, що вказана інформація є оціночним судженням, оскільки у ній фактично стверджується про незаконну діяльність позивача, що можна перевірити на істинність та спростувати, встановивши чи дійсно посадові особи позивача були засуджені за вчинення злочину, у тому числі шахрайства, відтак вказана інформація у розумінні частини 2 статті 30 Закону України "Про інформацію" не є оціночним судженням або вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача.

Суд дійшов висновку, що така інформація відповідає ознакам фактичного твердження, оскільки містить посилання на фактичні обставини, які можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності.

Крім того, витягами з сайту Судової влади України підтверджується відсутність вироків щодо позивача та його директора, а також довідкою , виданою Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, з якої вбачається, що "За обліками МВС громадянин(ка) України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває".

Натомість, відповідач у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 звинувачує позивача у злочинній діяльності.

Суд зазначає, що твердженнями щодо позивача про "уголовников и шарлатанов" у будь-якому випадку сприймаються громадськістю та діловою спільнотою негативно, адже пов`язують юридичну особу із злочинною діяльністю.

Конкретні негативні вислови про "уголовников и шарлатанов", які викладені у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 створюють у читачів інформаційно-телекомунікаційної системи ProZorro враження про дійсні протиправні дії позивача, та сприймаються потенційними замовниками як факти вчинення позивачем шахрайських дій, тобто вчинення кримінально-караних протиправних дій позивачем відносно замовників, контрагентів та споживачів, що, очевидно, завдає шкоду іміджу та порушує недоторканність ділової репутації позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що поширена відповідачем інформація має негативний характер та в сукупності формує суспільну думку про те, що позивач в ході здійснення господарської діяльності діє недобросовісно по відношенню до своїх контрагентів та клієнтів.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинно бути забезпечене справедливими судовими процедурами.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн 00 коп. та упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн 00 коп. судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини 2 зазначеної статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За приписами частини 1, пункту 9 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини 1, пункту 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Частиною 2 пункту 5 зазначеної постанови також роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому відшкодування моральної шкоди здійснюється у разі наявності у діях правопорушника усіх елементів складу цивільного правопорушення у їх сукупності, а саме: неправомірної поведінки особи, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

В свою чергу, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Суд визнав обґрунтованими вимоги позивач про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, однак це не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

Пунктом 9 зазначеної постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що ним було отримано від контрагента лист від 05.08.2019 про відмову від замовлення продукції на загальну суму 360 000 грн 00 коп. з урахуванням викладеної відповідачем інформації за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b.

Суд зазначає, що вказаний лист не є належним підтвердженням завдання позивачу моральної шкоди на суму 50 000 грн 00 коп.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не додано належних доказів на підтвердження викладених вище тверджень про заподіяння позивачу моральної шкоди та наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням його ділової репутації, внаслідок дій відповідача, а також доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами та протиправним діями відповідача щодо розповсюдження недостовірної інформації.

Враховуючи викладене вище, з огляду на недоведення позивачем факту заподіяння йому моральної шкоди, приймаючи до уваги безпідставність вимог про стягнення грошових коштів з відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн 00 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн 00 коп. судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина 2 статті 22 Кодексу).

Отже, поняття "збитки" включає в себе так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права.

Відповідно до норм статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, факт понесення збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно частини 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

З наведених положень випливає, що збитки, як категорія цивільно-правової відповідальності, являють собою ті негативні наслідки, що виникають як невідворотний результат порушення законних прав та інтересів особи, де збитки є наслідком, а протиправна поведінка заподіювача шкоди-причиною. Таким чином, застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків можливе лише за наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та спричиненими збитками, а також вини порушника в їх заподіянні.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивачем не доведено факту завдання відповідачем збитків на суму 60 000 грн 00 коп. внаслідок розповсюдження останнім недостовірної інформації та наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками.

До того ж, позивачем не додано жодного розрахунку, доказів на підтвердження розміру заявленої до стягнення суми упущеної вигоди.

Таким чином, в порушення статей 76,77 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів та не довів факту спричинення відповідачем йому збитків, відтак, вимоги про стягнення 60 000 грн 00 коп. збитків у вигляду упущеної вигоди є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтями 231-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати інформацію, викладену у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 "Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовником и шарлатанов." Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" (дорога Набережно-Печерська, 2, м. Київ, 01013, ідентифікаційний код 40653457), яка була розміщена 26.07.2019 о 16:17 в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b недостовірною та такою, яка порушує право на недоторканність ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" (вулиця Філатова, 10-А, офіс 3/49, м. Київ, 01042, ідентифікаційний код 33300207).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" (дорога Набережно-Печерська, 2, м. Київ, 01013, ідентифікаційний код 40653457) протягом двох днів з дня набрання законної сили рішенням суду у справі № 910/11361/19 розмістити в системі електронних закупівель ProZorro в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b таким способом, яким було порушено, спростування недостовірної інформації, викладеної у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 26.07.2019 о 16:17 такого змісту: "СПРОСТУВАННЯ. Інформація Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційні компанія нових технологій" (дорога Набережно-Печерська, 2, м. Київ, 01013, ідентифікаційний код 40653457) про те, що: "Надо же как-то общими усилеями наказывать уголовником и шарлатанов." Викладена у вимозі UA-2019-07-02-002295-b.b3 26.07.2019 о 16:17, розміщеній за адресою: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-002295-b НЕ ВІДПОВІДАЄ ДІЙСНОСТІ", а також шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його резолютивної частини.

4. В іншій частині позову щодо заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна столиця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна інноваційна компанія нових технологій" про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн 00 коп. та упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн 00 коп. відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 13.12.2019

Суддя Н.Б.Плотницька