ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2263/19

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2263/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод», с. Нові Петрівці Вишгородського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівка 35», с. Стоянка Києво-Святошинського району

про стягнення 52 129,56 грн.

Представники:

від позивача: Щітінська Н.І., довіреність № 14 від 19.08.2019;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівка 35» (надалі-відповідач) про стягнення 52 129,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу хліба та хлібобулочних виробів № 326 від 13.11.2017 в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 17.09.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» залишено без руху, запропоновано заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито провадження у справі № 911/2263/19, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначено у підготовчому засіданні на 12.11.2019 (суддя Кошик А.Ю.).

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Київської області від 08.11.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2263/19.

На підставі витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019 та ухвали суду від 11.11.2019, справу прийнято до провадження суддею Христенко О.О., призначене підготовче засідання у праві № 911/2263/19 на 12.11.2019.

Ухвалою суду від 12.11.2019 закрито підготовче провадження, справу № 911/2263/19 призначено до розгляду по суті на 04.12.2019.

В судових засіданнях 12.11.2019 та 04.12.2019 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 12.11.2019 та 04.12.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» (позивач/продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівка 35» (відповідач/покупець) укладений Договір купівлі-продажу хліба та хлібобулочних виробів № 326.

Відповідно до умов п. 1.1 договору продавець зобов`язався, на умовах даного договору, поставляти хліб та хлібобулочні вироби (надалі-товар) у відповідності з поданими покупцем замовленнями, а покупець зобов`язаний приймати такий товар та здійснювати своєчасну оплату його вартості.

Поставка товару здійснюється окремими партіями. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами товарно-транспортної накладної (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Асортимент та кількість товару визначаються у замовленні покупця та підтверджується у товарно-транспортній накладній (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору товар постачається за діючими на час поставки цінами з урахуванням податку на додану вартість.

Сума договору становить суму всіх ТТН по даному договору (п. 3.3 договору).

Умовами п. 3.4 договору визначено, що розрахунки за товар проводяться у відповідності до умов оплати, визначених у специфікації (п. 4.1 договору), в національній валюті України.

Пунктом 4.1.1 договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем протягом 14 днів з моменту отримання товару.

Датою оплати товару, вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.6 договору).

Згідно з п. 3.5 договору при здійсненні оплати товару, покупець в платіжному дорученні (призначення платежу) розділяє окремими грошовими сумами підпункти специфікації відповідних груп товару, з яких складається загальна сума проведеного платежу. При недотримані вказаної умови, продавець самостійно визначає черговість погашення зобов`язань покупця за рахунок отриманої суми.

В разі виникнення простроченої заборгованості, грошові надходження від покупця зараховуються в першу чергу на погашення боргу, який є наслідком прострочення зобов`язань (п. 3.7 договору).

Умовами п.п. 9.1, 9.2 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019. При відсутності заяв про розірвання (переукладення) чи зміни окремих умов договору за 30 календарних днів до закінчення його дії, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік і на тих самих умовах. У разі, якщо на момент закінчення строку дії договору або у випадках, передбачених п. 7.2 договору у сторін залишаються невиконані зобов`язання, дія договору по відношенню до цих зобов`язань продовжується до повного їх виконання.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе, згідно з умовами договору зобов`язання, поставивши відповідачу на підставі товарно-транспортних накладних № ПСХ00628291 від 27.12.2018 на суму 2 332,32 грн., № ПСХ00629983 від 28.12.2018 на суму 3 090,60 грн., № ПСХ00633162 від 30.12.2018 на суму 10 609,44 грн., № ПСХ000634931 від 31.12.2018 на суму 3 835,50 грн., № ПСХ 00001698 від 02.01.2019 на суму 1 881,00 грн., № ПСХ00005024 від 04.01.2019 на суму 1 692,12 грн., № ПСХ00006579 від 05.01.2019 на суму 3 458,16 грн., № ПСХ00008347 від 06.01.2019 на суму 1 945,74 грн., № ПСХ00009013 від 07.01.2019 на суму 2 570,28 грн., № ПСХ00010932 від 08.01.2019 на суму 2 746,68 грн., № ПСХ00012684 від 09.01.2019 на суму 1 921,02 грн., № ПСХ00016054 від 22.01.2019 на суму 1 953,60 грн., № ПСХ00017615 від 12.01.2019 на суму 2 765,46 грн., № ПСХ00019181 від 13.01.2019 на суму 2 249,52 грн., № ПСХ 00020919 від 14.01.2019 на суму 1 690,74 грн., № ПСХ00022662 від 15.01.2019 на суму 1 664,76 грн. товар на загальну суму 46 406,94 грн.

Вказані товарно-транспортні накладні підписані в двосторонньому порядку.

Поруч з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснювалось часткове повернення товару позивачу.

Тобто, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем фактично було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 42 937,92 грн.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, вартість товару в сумі 42 937,92 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Підписання покупцем товарно-транспортних накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів оплати отриманого товару не надав, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору купівлі-продажу хліба та хлібобулочних продуктів № 326 від 13.11.2017 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 42 937,92 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 7 551,19 грн. пені, нарахованої від суми заборгованості за період з 01.02.2019 по 31.07.2019.

Відповідно до п. 5.4 договору, за порушення термінів оплати покупець, на письмову вимогу продавця сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Суд здійснивши власний розрахунок пені, дійшов висновку щодо частково задоволення вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 7 535,90 грн.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 860,51 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період: лютий - липень 2019 та 779,94 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 01.02.2019 по 09.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку щодо частково задоволення вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 729,11 грн.

Крім того суд, враховуючи, що доданий до позовної заяви розрахунок 3 % річних є арифметично вірним, дійшов висновку щодо задоволення вказаної вимоги за розрахунком позивача в сумі 779,94 грн.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівка 35» (08114, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. Київська, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Соборна, 85, ) 42 937 (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп. заборгованості, 7 535 (сім тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 90 коп. пені, 729 (сімсот двадцять дев`ять) грн. 11 коп. інфляційних втрат, 779 (сімсот сімдесят дев`ять) грн. 94 коп. 3 % річних та 1 915 (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 59 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог у позові відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 12.12.2019.

Суддя О.О. Христенко