ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Справа № 914/1018/19

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача (скаржника) не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Авіафінсервіс», б/н від 24 вересня 2019 року (з урахуванням заяви про усунення недоліків)

на рішення Господарського суду Львівської області від 27 серпня 2019 року (підписане 04.09.2019 року), суддя Бортник О.Ю.

у справі №914/1018/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа», м. Київ

до відповідача Приватного підприємства «Авіафінсервіс», м. Львів

про стягнення 394 572,76 грн.

в с т а н о в и в :

21 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Приватного підприємства «Авіафінсервіс» про стягнення 394 572,76 грн. заборгованості за договором №МА101/17 про надання послуг заправки повітряних суден від 21 березня 2017 року, з яких: 376 748,46 грн. основний борг, 16 435,73 грн. пеня, 1 388,57 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27 серпня 2019 року у справі №914/1018/19 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з Приватного підприємства «Авіафінсервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» 394 572,75 грн., з яких: 376 748,46 грн. основний борг, 16 435,73 грн. пеня та 1 388,56 грн. 3% річних. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджено та позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості за договором №МА101/17 про надання послуг заправки повітряних суден від 21 березня 2017 року в розмірі 376 748,46 грн., яку відповідач не заперечував та зобов`язувався сплатити. Поряд з тим, здійснивши обрахунок заявленої до стягнення пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача 3% річних, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказані вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 1 388,56 грн., у зв`язку з допущеною позивачем арифметичною помилкою при їх обрахунку.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне підприємство «Авіафінсервіс» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 27 серпня 2019 року у справі №914/1018/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, так як між сторонами є домовленість щодо укладення мирової угоди, у зв`язку з чим, і оголошувалась перерва в судовому засіданні. Крім того, вказує, що судом не взято до уваги факт притримання позивачем належного відповідачу пального, за відсутності якого відповідач не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання перед позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу (вих.№М-1.1.14-1187 від 19.11.2019 року) позивач просить суд рішення Господарського суду Львівської області від 27 серпня 2019 року у справі №914/1018/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що апеляційна скарга відповідача є безпідставною та необґрунтованою, наголошує, що апелянтом не наведено будь-яких підстав для скасування оскаржуваного рішення, натомість, вказує, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи було належним чином розглянуто судом та правомірно відмовлено у його задоволенні.

Представники сторін в судове засідання не з`явились (належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання).

Поряд з тим, від відповідача (скаржника) до суду повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні у Пустомитівському районному суді Львівської області з розгляду цивільної справи №450/954/18. Слід зазначити, що вказане клопотання надійшло на електронну адресу суду без накладення електронного цифрового підпису. Поряд з тим, ухвалою суду від 25 листопада 2019 року розгляд справи вже відкладався апеляційним судом за клопотання скаржника, з підстав зайнятості його представника у іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Частиною 11 ст.270 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів вважає неповажною причину неявки представника апелянта в судове засідання, зважаючи на можливість забезпечення явки в судове засідання іншого представника чи його керівника, оскільки, у відповідності до ч.3 ст.56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Враховуючи наведене вище, з огляду на відкладення розгляду справи за клопотанням скаржника у попередньому судовому засіданні, колегія суддів не вбачає підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2017 року між Приватним підприємством «Авіафінсервіс» (в тексті договору замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» (в тексті договору виконавець) укладено договір №МА101/17 про надання послуг заправки повітряних суден, відповідно до умов якого, а саме: п.п.1.1, 1.2 виконавець за заявкою замовника надає послуги заправки авіаційним паливом повітряних суден авіаційних перевізників, що виконують рейси через Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), з якими замовник уклав відповідні договори, а останній сплачує за надані послуги в порядку і на умовах договору; паливо для заправки повітряних суден поставляється замовником на склад паливно-мастильних матеріалів виконавця за окремим договором.

Згідно з п.4.3 Договору замовник зобов`язався в разі відсутності зауважень щодо наданих виконавцем послуг, підписувати Акти виконаних робіт і передавати їх виконавцю та сплачувати останньому за надані послуги у розмірі та строки, визначені договором.

Договірна вартість послуг заправки 1 тонни палива у баки повітряних суден клієнтів замовника складає 341,67 грн. без ПДВ, (ПДВ 20% - 68,33 грн., всього з ПДВ 410 грн. (п.5.1 Договору).

У п.5.2 Договору сторони погодили, що оплата за договором здійснюється замовником за фактом надання послуг заправки повітряних суден клієнтів замовника на підставі рахунку-фактури та акту виконаних робіт до 15 числа місяця, що наступає за звітним.

Вартість послуг за договором може бути змінена за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п.5.3 Договору).

Відповідно до п.5.4 Договору акти виконаних робіт складаються виконавцем останнім днем звітного місяця, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками протягом 3 робочих днів після закінчення звітного місяця або надається вмотивована відмова. В разі непідписання замовником поданих актів та ненадання вмотивованої відмови протягом 5 робочих днів після закінчення звітного місяця, акти вважаються підписаними в редакції виконавця та підлягають оплаті.

Згідно з п.п.7.1, 7.3 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором відповідно до чинного законодавства. При простроченні платежів за договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від простроченої суми коштів за кожен день прострочення.

У п.п.10.1, 10.3 Договору сторони погодили, що останній набирає чинності з 21 березня 2017 року і діє по 31 грудня 2017 року (включно). Строк дії договору може бути продовжений на визначений строк на тих же або інших умовах за письмовою згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Додатковою угодою №1 від 01 серпня 2017 року сторони внесли зміни до п.5.1 Договору, виклавши його в наступній редакції: «Договірна вартість послуг заправки 1 тонни палива у баки повітряних суден клієнтів замовника складає 550 грн. без ПДВ, (ПДВ 20% - 110 грн., всього з ПДВ 660 грн.». Поряд з тим, сторонами внесено зміни в розділ договору «Адреси та реквізити сторін».

Додатковою угодою №2 від 01 січня 2018 року сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2018 року (включно).

Додатковою угодою №3 від 29 грудня 2018 року сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2019 року (включно).

На виконання умов договору №МА101/17 про надання послуг заправки повітряних суден від 21 березня 2017 року позивачем (виконавцем) надано відповідачу (замовнику) послуги з заправки паливом у баки повітряних суден клієнтів відповідача, що підтверджується відповідними актами, а саме: актом №1650 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2019 року на загальну вартість робіт (послуг) з ПДВ 166 837,44 грн. та актом №2656 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 березня 2019 року на загальну вартість робіт (послуг) з ПДВ 209 911,02 грн. Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб сторін договору.

Також позивачем виставлялись відповідачу рахунки-фактури №2009 від 28 лютого 2019 року на суму 166 837,44 грн. та №3142 від 31 березня 2019 року на суму 209 911,02 грн., однак останні відповідачем не оплачені.

У претензії (вих.№М-1.1-14-389 від 17 квітня 2019 року) позивач просив відповідача протягом 3-ох днів з дня отримання претензії погасити заборгованість в розмірі 532 210,21 грн.

Листом (вих.№30/05-8 від 30 травня 2019 року) відповідач повідомив позивача, що не відмовляється від взятих на себе зобов`язань та має намір оплатити вказану заборгованість в повному обсязі, а також просив розглянути можливість укладення договору щодо реструктуризації заборгованості.

У травні 2019 року ТзОВ «Мастер-Авіа» звернулось до суду з цим позовом про стягнення з ПП «Авіафінсервіс» 394 572,76 грн. заборгованості за договором №МА101/17 про надання послуг заправки повітряних суден від 21 березня 2017 року, з яких: 376 748,46 грн. основний борг, 16 435,73 грн. пеня, 1 388,57 грн. 3% річних.

Листом (вих.№10/06 від 10 червня 2019 року) відповідач просив позивача розглянути помісячний графік погашення заборгованості, зазначеної у позовній заяві від 17.05.2019 року у цій справі, а саме: липень 2019 року 140 000 грн., серпень 2019 року 140 000 грн., вересень 2019 року остаточна сума.

У відповідь на вказаний лист позивач листом (вих.№М-1.1-14-586 від 19 червня 2019 року) запропонував відповідачу погасити ? частину заборгованості до 27 червня 2019 року, а іншу ? частину заборгованості та судові витрати до 07 липня 2019 року.

Однак, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції сторони не дійшли згоди щодо мирного врегулювання спору.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

В силу положень ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами в договорі погоджено, що оплата за договором здійснюється замовником за фактом надання послуг заправки повітряних суден клієнтів замовника на підставі рахунку-фактури та акту виконаних робіт до 15 числа місяця, що наступає за звітним (п.5.2 Договору).

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Надання позивачем послуг відповідачу згідно з умовами укладеного сторонами договору на суму 376 748,46 грн. підтверджується актами, копії яких знаходяться у матеріалах справи. Докази сплати вказаної заборгованості у матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надано. Поряд з тим, наявні у матеріалах справи докази свідчать про визнання відповідачем заборгованості за договором №МА101/17 від 21 березня 2017 року.

Крім того, відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч.6 ст.231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У пункті 7.3 Договору сторони погодили, що при простроченні платежів за договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від простроченої суми коштів за кожен день прострочення.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 394 572,75 грн. заборгованості за договором №МА101/17 про надання послуг заправки повітряних суден від 21 березня 2017 року, з яких: 376 748,46 грн. основний борг, 16 435,73 грн. пеня та 1 388,56 грн. 3% річних.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідачем не обґрунтовано в цьому випадку необхідність відкладення розгляду справи та неможливість вирішення справи у судовому засіданні, призначеному на 27 серпня 2019 року. Слід зазначити, що суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи для надання сторонам часу, достатнього для укладення мирової угоди, при цьому, сторони не врегулювали спір мирним шляхом. На думку колегії суддів в суду першої інстанції не було правових підстав для чергового відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, суд правильно відхилив клопотання відповідача та вирішив спір за наявними у матеріалах справи доказами.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не взято до уваги факт притримання позивачем належного відповідачу пального, за відсутності якого відповідач не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання перед позивачем, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини взагалі не досліджувались судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутній відзив відповідача на позов чи будь-які письмові заперечення з цього приводу, натомість з матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечував наявність заборгованості, що є предметом цього позову, та мав намір таку сплатити.

Відтак, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 27 серпня 2019 року у справі №914/1018/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «Авіафінсервіс» без задоволення.

Матеріали справи №914/1018/19 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 12 грудня 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.