ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" грудня 2019 р. Справа№ 910/6179/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест»

про відвід судді Доманської М.Л. від участі у розгляді справи

№910/6179/17

за апеляційною

скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест»

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.10.2019

у справі №910/6179/17 (суддя Яковенко А.В.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування України в місті Києві та Офісу великих платників

податків Державної фіскальної служби

до 1) ТОВ «РМ-Інвест»

2) ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення

майна

в межах справи № 910/6179/17

за заявою ТОВ «РМ-Інвест» (ідентифікаційний код 24930146)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «РМ-Інвест» за спеціальною процедурою, передбаченою ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою Господарського суду міста Києва від 29.05.2017, зокрема, визнано ТОВ «РМ-Інвест» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута Ковезу Андрія Івановича.

27.06.2019 в межах справи про банкрутство ТОВ «РМ-Інвест» прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою до ТОВ «РМ-Інвест», ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі №910/6179/17 заяву прокурора задоволено повністю та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого будинку від 08.09.2016, укладений між ТОВ «РМ-Інвест» та ОСОБА_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 повернути в ліквідаційну масу ТОВ «РМ-Інвест» нежилий будинок загальною площею 843,30 кв.м., що розташований м. Київ, вул. Жилянська, 19.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, до Північного апеляційного господарського суду звернулись:

- ОСОБА_1 , який просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 скасувати та позов прокурора залишити без розгляду;

- ТОВ «РМ-Інвест», яке просить оскаржувану ухвалу скасувати та в задоволенні позовної заяви прокурора відмовити повністю.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 та від 28.11.2019 у складі колегії суддів: головуючий - Верховець А.А., судді Доманська М.Л., Пантелієнко В.О. відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами.

05.12.2019 від прокуратури міста Києва надійшла заява про відвід суддів Верховця А.А. та Пантелієнка В.О. від розгляду справи №910/6179/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 заяву прокуратури міста Києва в частині відводу судді Пантелієнка В.О. залишено без розгляду, в частині відводу судді Верховця А.А. задоволено. Матеріали справи передано для здійснення визначення судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 апеляційні скарги ТОВ «РМ-Інвест» та ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Доманська М.Л., Отрюх Б.В.

До прийняття апеляційних скарг вказаною колегією суддів до свого провадження 10.12.2019 ТОВ «РМ-Інвест» подано заяву про відвід судді Доманської М.Л. Заява мотивована тим, що суддею Доманською М.Л. у даній справі було винесено ухвалу від 09.10.2017. Заявник стверджує, що наведені ним обставини свідчать про те, що суддя Доманська М.Л. є упередженою та необ`єктивною при розгляді даної справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Доманська М.Л., Отрюх Б.В., дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Доманської М.Л., у зв`язку з чим, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 матеріали справи №910/6179/17 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою щодо розгляду заяви про відвід судді, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019 заяву ТОВ «РМ-Інвест» про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Доманської М.Л. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Відповідно до частини 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно частини 7, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Колегія суддів, розглянувши заяву ТОВ «РМ-Інвест» про відвід судді Доманської М.Л. дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 66).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, пункт 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", пункт 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані м

Розглянувши заяву ТОВ «РМ-Інвест» про відвід судді Доманської М.Л., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки ухвала у даній справі, винесена 09.10.2017 під головуванням судді Доманської М.Л., була залишена без змін постановою Верховного Суду від 07.04.2018. Таким чином, участь судді Доманської М.Л. у даній справі не суперечить ч. 3 ст. 36 ГПК України. При цьому, незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для її відводу, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Так, вказана заява ТОВ «РМ-Інвест» про відвід судді Доманської М.Л. від розгляду справи №910/6179/17 не містить обставин, які підтверджують сумнів у її неупередженості або об`єктивності.

За таких обставин, керуючись статтями 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» про відвід судді Доманської М.Л. від участі у розгляді справи №910/6179/17 відмовити.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк