ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2019 р. Справа№ 910/7830/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/7830/19 (суддя Босий В.П., м. Київ)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Просперітатіс", м. Київ

про стягнення 85 777,36 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13.06.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" (надалі-позивач/скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Просперітатіс" (надалі-відповідач) про стягнення 85 777,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем неналежно виконано грошове зобов`язання із оплати виконаних за договором підряду на виконання будівельних робіт № 08/05-18-27 від 08.05.2018 (надалі-Договір), у зв`язку з чим, наявна заборгованість у розмірі 85 777,36 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/7830/19 (суддя Босий В.П., м. Київ) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів в підтвердження складання та надання відповідачу довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, що свідчить про не настання строку оплати виконаних на підставі Договору робіт, а відтак підстав вважати наявним порушене право позивача щодо отримання повної вартості виконаних робіт відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджено та оцінено докази, оскільки на переконання скаржника, довідки про вартість робіт КБ-3 не можуть бути підставою для оплати робіт.

У відповідності до ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 15.10.2019 у справі № 910/7830/19 задоволено заяву-клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/7830/19; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7830/19; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/7830/19 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

06.11.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Просперітатіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким відповідач просив апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/7830/19 відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

18.11.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" надійшла заява-клопотання про приєднання до матеріалів справи нових доказів з додатками, а саме: копії опису вкладення у цінний лист, накладна на відправлення, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками товариства з обмеженою відповідальністю "Просперітатіс" та довідка про вартість по формі КБ-3.

Відповідно до вищевказаної заяви-клопотання, скаржник зазначає, що не мав можливості надати своєчасно докази направлення відповідачу довідок про вартість виконаних будівельних робіт у зв`язку з тим, що у позивача були відсутні квитанції про надання довідок, проте під час слухання справи останній повторно направив відповідачу довідку про вартість виконаних робіт до актів № 9 та № 10 від 28.02.2019 до договору підряду на виконання будівельних робіт № 08/05-18-27 від 08.05.2018, а повідомлення про вручення надійшло товариству з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" тільки 30.09.2019 про отримання зазначених вище документів відповідачем 26.09.2019.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено Господарським судом міста Києва 03.09.2019, а лист скаржника надісланий товариству з обмеженою відповідальністю "Просперітатіс" 16.09.2019 (згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу), тобто вже після розгляду справи судом першої інстанції, отже твердження позивача про те, що вказаний лист було направлено під час розгляду справи є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте скаржником при поданні додаткових доказів до суду апеляційної інстанції не зазначено виключних обставин, що об`єктивно не залежали від нього та не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів не враховує вказані докази при розгляді у суду апеляційної інстанції та переглядає справу за наявними у ній доказами під час розгляду у суді першої інстанції, оскільки поважних причин неподання нових доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Просперітатіс" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" (підрядник) укладено договір на виконання будівельних робіт № 08/05-18-27.

Згідно з п.п. 1.1 Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами, виконати та здати замовнику відповідно до умов даного договору та проектної документації, комплекс основних будівельних робіт, та супутні загально будівельні роботи, безпосередньо пов`язані з основними роботами, та роботи з поліпшення об`єкту будівництва після вводу його в експлуатацію в межах ліцензії підрядника що визначаються в додатках до даного договору, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, забезпечити підрядника проектною документацією, здійснити приймання виконаних підрядником робіт та сплатити їх вартість та вартість використаних підрядником матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання, за винятком тих, що були надані замовником, відповідно до умов договору.

Розділом 9 Договору «Фінансування робіт. Проведення розрахунків за роботи та матеріали» передбачено, що оплата за даним договором здійснюється наступним чином: замовник перераховує підряднику 25 травня 2018 року - 500 000,00 грн; замовник перераховує підряднику 06 червня 2018 року - 500 000,00 грн; остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником на підставі підписаних з обох сторін актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3 протягом 15 (п`ятнадцять) банківських днів з дати підписання актів за формою №КБ-2в та довідок за формою № КБ-3.

Так, матеріали справи містять акти приймання виконаних будівельних робіт № 9 та № 10 від 28.02.2019, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств, отже, позивачем виконано, а відповідачем прийнято на підставі Договору роботи на загальну суму 1 075 777,36 грн (а.с. 35-44).

Відповідно до банківських виписок з рахунку позивача, відповідачем сплачено позивачу за виконані на підставі Договору роботи 990 000,00 грн (а.с. 45-51).

Отже, спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати виконаних на підставі Договору робіт, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 85 777,36 грн.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (надалі - ГПК України), ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та у відповідності до приписів статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як зазначалось вище, виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт згідно Договору на загальну суму 1 075 777,36 грн підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 9 та № 10 від 28.02.2019, проте, відповідачем сплачено позивачу за виконані роботи 990 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9.1 Договору сторони передбачили порядок оплати вартості виконаних робіт шляхом передоплати та остаточного розрахунку за виконані роботи на підставі підписаних з обох сторін актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, а саме протягом 15 банківських днів з дати їх підписання.

Розділом Договору "Визначення і терміни" передбачено, що акт виконаних робіт або довідка форми КБ-2в - це акт приймання виконаних будівельних робіт, що відображає фактичні обсяги використаних за звітний період матеріалів і робіт, складений уповноваженим представником підрядника, погоджений та підписаний уповноваженим представником замовника згідно умов цього договору, до якого обов`язково додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Частинами 1, 2 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Таким чином, сторони погодили умови договору стосовно оплати виконаних робіт на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт за формою №КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3, і зазначені умови є обов`язковими для виконання сторонами.

Отже, сторони у договірному порядку дійшли згоди щодо того, якими документами підтверджується склад, обсяг і вартість виконаних робіт, а відтак складення актів приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 є обов`язковою умовою для настання строку оплати за Договором.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Положеннями ч. 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження складання та надання відповідачу довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, що свідчить про не настання строку оплати виконаних на підставі Договору робіт, а посилання позивача на Додаткову угоду №1 до Договору, зокрема на внесення змін у п. 8.2 не приймається до уваги виходячи з наступного.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що підрядник не пізніше 25 числа звітного місяця готує два примірника акту виконаних робіт, підписує їх і надає замовнику, крім того надсилає їх замовнику в електронному вигляді, шляхом направлення на адресу електронної пошти . Замовник за результатами прийому робіт протягом 10 робочих днів з моменту отримання акту виконаних робіт направляє підряднику або підписаний акт виконаних робіт, або мотивовану відмову від прийняття робіт.

Таким чином, пунктом 8.2 Договору передбачено порядок та строки передачі акту виконаних робіт та строки розгляду такого акту відповідачем, за результатом чого роботи або приймаються змовником або направляється мотивована відмова від їх прийняття.

Разом з тим, пунктом 8.2 Договору і додатковою угодою № 1 до Договору, не встановлено інших обставин, з якими умови Договору передбачили настання строку оплати виконаних робіт, а саме з дати підписання актів за формою № КБ-2в та довідок за формою № КБ-3.

Згідно з положеннями ст. 4 ГПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України застосування судом будь-якого способу судового захисту вимагає наявності наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто, важливою умовою застосування судом обраного позивачем способу захисту права або інтересу є його доведення останнім факту порушення такого права чи інтересу.

Отже, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі доводи сторін у даній справі прийшов до вірного висновку, що на момент звернення позивача до суду так і на момент розгляду справи по суті строк виконання відповідачем грошового зобов`язання не настав, а відтак підстав вважати наявним порушене право позивача щодо отримання повної вартості виконаних робіт відсутні.

Статтями 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо доводів наведених у апеляційній скарзі, то слід зазначити наступне.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що підрядник не пізніше 25 числа звітного місяця готує два примірника акту виконаних робіт, підписує їх і надає замовнику, крім того надсилає їх замовнику в електронному вигляді, шляхом направлення на адресу електронної пошти . Замовник за результатами прийому робіт протягом 10 робочих днів з моменту отримання акту виконаних робіт направляє підряднику або підписаний акт виконаних робіт, або мотивовану відмову від прийняття робіт.

Як зазначає скаржник, зауважень щодо суми акту, його форми, відсутності довідок КБ-3 про вартість робіт чи до виконання робіт у замовника не було, таким чином, підписання актів № 9 та № 10 від 28.02.2019 свідчить про укладання договору підряду у спрощений спосіб.

Разом з тим, згідно із п. 9.1.3. Договору, остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється Замовником на підставі підписаних з обох сторін актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КВ-3 протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати підписання актів за формою № КБ-2в та довідок за формою № КБ-3.

Відповідно до розділу «Визначення і терміни» Договору, акт виконаних робіт № КБ-2в - це акт приймання виконаних будівельних робіт, що відображає фактичні обсяги використаних за звітний період матеріалів і робіт, складений уповноваженим представником підрядника, погоджений та підписаний уповноваженим представником замовника згідно умов цього Договору, до якого обов`язково додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3.

Довідка - документ, у ньому наводиться розшифровка вартості підрядних робіт у розрізі об`єктів і пускових комплексів. Довідка складається наростаючим підсумком, тобто тут наводиться вартість виконаних робіт і витрати за весь період будівництва.

Виходячи з аналізу вищезазначених умов Договору, підставою для оплати послуг підрядника є не тільки підписані акти за формою № КБ-2в, а також в обов`язковому порядку додані до них Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою №КБ-3.

Інші твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/7830/19 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва при ухваленні оскаржуваного рішення правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до приписів статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Металева Покрівля Груп" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/7830/19 залишити без змін.

3. Справу № 910/7830/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова