ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/509/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 (судді: Мишкіна М. А., Богатир К. В., Разюк Г. П.) і рішення Господарського суду Одеської області від 29.10.2018 (суддя Волков Р. В.)

за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нова Аркадія" у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нова Аркадія",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

про стягнення 117 239,16 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (наразі і далі - АТ "Одесаобленерго") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нова Аркадія" (далі - ОСББ "Нова Аркадія") про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у сумі 103 630,72 грн, а також 8 011,32 грн пені, 4 764,09 грн інфляційних втрат і 833,03 грн - 3 % річних.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором від 01.03.2012 № 4812 про постачання електричної енергії (далі - договір від 01.03.2012) в частині повної і своєчасної оплати вартості електричної енергії, спожитої за період із серпня 2016 року по січень 2017 року.

1.2. У відзиві на позов відповідач просив відмовити у його задоволенні, зазначив про ненадання відомостей про обсяги споживання електричної енергії усіма мешканцями будинку, некоректну роботу приладів обліку електроенергії побутових споживачів (маршрутизаторів), про неврегулювання у досудовому порядку наявного між сторонами у справі спору. Також відповідач наголосив, що спірна заборгованість є заборгованістю мешканців будинку перед позивачем, показники з приладів обліку електроенергії яких не знімалися і не відмінусовувалися під час розрахунку обсягів електроспоживання.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Справа господарськими судами розглядалася неодноразово.

2.2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.10.2018 позов задоволено. Стягнуто з ОСББ "Нова Аркадія" на користь АТ "Одесаобленерго" 103 630,72 грн заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 8 011,32 грн пені, 833,03 грн - 3 % річних, 4 764,09 грн інфляційних витрат і 1 758,59 грн судового збору.

Аргументуючи судове рішення, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач у спірному періоді несвоєчасно і не у повному обсязі оплачував рахунки за електричну енергію за договором від 01.03.2012, отже за відповідачем рахується заборгованість у заявленій позивачем сумі. Зважаючи на прострочення оплати, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення, окрім заявленої заборгованості, спірних сум пені, інфляційних втрат і 3 % річних.

2.3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 рішення Господарського суду Одеської області від 29.10.2018 залишено без змін із тих самих підстав.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечення на неї

3.1. ОСББ "Нова Аркадія", не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 29.10.2018 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування судових рішень ОСББ "Нова Аркадія" вважає неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує на відсутності правових підстав для стягнення спірних коштів з відповідача; зазначає, що позивач не відрахував від загального обсягу електричної енергії, спожитої за загальнобудинковими приладами обліку електричної енергії, обсяг електроенергії, спожитої окремими побутовими споживачами і безпідставно вимагає її повторної оплати відповідачем; відповідач ніколи не знімав показів лічильників побутових споживачів. Водночас скаржник посилається на постанови Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 920/422/17, від 11.09.2018 у справі № 920/208/17, від 27.09.2018 у справі № 910/24687/15.

3.2. Від АТ "Одесаобленерго" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач акцентував необґрунтованість наведених у касаційній скарзі доводів і правомірність висновків господарських судів попередніх інстанцій, викладених в оскаржених судових рішеннях.

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Переглянувши оскаржені у справі постанову та рішення, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і заперечення на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Як свідчать матеріали справи та установили суди, 01.03.2012 між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", правонаступником якого є позивач, - постачальником електричної енергії і ОСББ "Нова Аркадія" - споживачем укладено договір про постачання електричної енергії, за умовами якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачеві для забезпечення електроустановок споживача із приєднаною потужністю, величини якої на площадках вимірювання та точках продажу визначені у додатку № 2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальникові вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 цього договору під час виконання його умов з питань, що не обумовлені у договорі, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

За змістом пункту 2.3.3 договору від 01.03.2012 споживач зобов`язується оплачувати постачальникові вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 5 "Порядок розрахунків" і № 2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

У пункті 4.2.1 договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених у пунктах 2.3.3-2.3.4 цього договору, із порушенням термінів, визначених у додатку № 5 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальникові електричної енергії пеню у розмірі 0,5 %, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Згідно з пунктом 1 Порядку розрахунків (додаток № 5 до спірного договору) розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електроенергії є місяць із 15 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважаються прирівняними. Розрахунки за електричну енергію споживач проводить виключно грошовими коштами на поточний рахунок із режимом використання постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника електроенергії або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком. Оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3 % річних та інші платежі згідно з умовами цього договору здійснюються споживачем самостійно упродовж 5 операційних днів з дня отримання рахунка (пункт 2 Порядку розрахунків).

Відповідно до пункту 4 Порядку розрахунків обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про обсяги спожитої електроенергії" за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Акт про обсяги переданої субспоживачеві електричної енергії узгоджується з основним споживачем.

У пункті 5 Порядку розрахунків передбачено, що розмір коштів, які має сплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію, визначається на підставі поданого споживачем "Акта про обсяги спожитої електроенергії" як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії. За результатами розрахункового періоду постачальник електричної енергії та споживач підписують акт прийняття-передавання товарної продукції та акт прийняття-передавання наданих послуг (у разі здійснення споживачем розрахунків за перетікання реактивної енергії) із зазначенням вартості обсягу переданої та поставленої споживачу електричної енергії. Акт прийняття-передавання товарної продукції та акт прийняття-передавання наданих послуг оформлюються сторонами щомісячно останнього дня календарного місяця, в якому проведено розрахунок за використану електричну енергію, скріплюються підписами та печатками обох сторін.

Згідно з пунктом 7 Порядку розрахунків у разі несвоєчасної сплати обумовлених у цьому Порядку платежів постачальник електричної енергії нараховує споживачеві пеню, а суму боргу повинно бути сплачено з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. Пеню, інфляційні нарахування, річні споживач сплачує на поточний рахунок постачальника електричної енергії, зазначений у рахунках.

У переліку об`єктів ОСББ "Нова Аркадія", що живляться від мереж 0,4 Кв (додаток № 10 до спірного договору) зазначено, що до загальнобудинкових приладів обліку електричної енергії підключено 2 лічильники житлового комплексу (технічні цілі), 16 субспоживачів і 450 побутових споживачів - мешканців будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Тениста, 9/12.

Під час вирішення спору попередні судові інстанції установили, що позивач поставив відповідачеві-споживачеві електричну енергію, обсяг якої розраховано за загальнобудинковими приладами обліку електричної енергії (№ 01069561, № 01157901) за вирахуванням обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачами та вирахуванням обсягу електричної енергії, спожитої побутовими споживачами (мешканцями будинку): 75 859 кВт/год за серпень 2016 року; 36 333 кВт/год за вересень 2016 року; 41 875 кВт/год за жовтень 2016 року; 18 066 кВт/год за листопад 2016 року; 13 367 кВт/год за грудень 2016 року; 54 226 кВт/год за січень 2017 року.

Показники загальнобудинкових приладів обліку електричної енергії і приладів обліку субспоживачів у серпні 2016 року - січні 2017 року відповідач надав позивачеві у відповідних щомісячних актах про обсяги спожитої електроенергії ОСББ "Нова Аркадія". Обсяги електричної енергії побутових споживачів у серпні 2016 року - січні 2017 року позивачеві надавали побутові споживачі за допомогою автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії, за допомогою засобів телефонного зв`язку, а також шляхом знімання представниками позивача показів приладів обліку та самостійного внесення мешканцями будинку відомостей про обсяги спожитої електричної енергії.

За вирахуванням обсягів електроенергії, спожитої субспоживачами та побутовими споживачами електроенергії, позивач виставив відповідачеві рахунки-фактури за спожиту електроенергію від 22.08.2016 № 4812/1 на суму 75 100,42 грн; від 19.09.2016 № 4812/1 на суму 46 870,86 грн; від 25.10.2016 № 4812/1 на суму 53 741,40 грн; від 28.11.2016 № 4812/1 на суму 29 424,91 грн; від 22.12.2016 № 4812/1 на суму 15 452,92 грн; від 30.01.2017 № 4812/1 на суму 74 918,04 грн.

Господарські суди також установили, що не усі ці рахунки-фактури відповідач оплатив повністю, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за електроенергію за спірним договором.

4.3. З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором від 01.03.2012 у частині повної і своєчасної оплати отриманої електричної енергії позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за активну електричну енергію у сумі 103 630,72 грн, а також 8 011,32 грн пені, 4 764,09 грн інфляційних втрат і 833,03 грн - 3 % річних.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (частина 7 статті 276 зазначеного Кодексу).

За змістом статті 26 Закону України "Про електроенергетику" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.26 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28, у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб`єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків; споживач (власник електричних мереж), технологічні електричні мережі якого використовуються електропередавальною організацією для передачі (транзиту) електричної енергії в електричні мережі субспоживачів або електропередавальної організації, має надати електропередавальній організації у повному обсязі необхідні вихідні дані для визначення в передбаченому цими Правилами порядку величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею (транзитом) електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів.

За змістом пункту 6.23 цих Правил обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачем, визначається залежно від порядку (схеми) приєднання засобів обліку з урахуванням втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача.

У разі послідовного приєднання засобів обліку споживача та субспоживача, якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та субспоживачу: для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів); обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається за засобом обліку електричної енергії, отриманої субспоживачем.

Якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та електропередавальній організації або іншому споживачу: для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів); для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем.

У разі паралельного приєднання засобів обліку споживача та субспоживача. Якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та субспоживачу: обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем, визначається за показами розрахункового засобу обліку основного споживача; обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається за засобом обліку субспоживача.

Якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та електропередавальній організації або іншому споживачу: обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем, визначається за показами розрахункового засобу обліку основного споживача; для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведена норма кореспондує положенням пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення (стаття 549 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 2 статті 625 зазначеного Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.2. За результатами нового розгляду справи попередні судові інстанції виконали обов`язкові вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.05.2018 у цій справі, повторно дослідили обставини і наявні у справі докази, надали оцінку умовам укладеного між сторонами договору, установили, що відповідач у порушення умов договору від 01.03.2012, отримавши упродовж спірного періоду електроенергію за цим договором, у повному обсязі та своєчасно не розрахувався за неї. Разом із тим господарські суди першої та апеляційної інстанцій, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум боргу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат, дійшли висновку про його обґрунтованість і доведеність матеріалами справи, у зв`язку з чим визнали правомірним стягнення з відповідача спірних сум у заявленому позивачем розмірі.

Як свідчать матеріали справи, а також за змістом судових рішень суди попередніх інстанцій надали оцінку доводам сторін, у тому числі й аргументам відповідача, наведеним ним на підтвердження підстав для відмови у позові, зазначивши у мотивувальній частині відповідні мотиви їх відхилення. Суди, окрім іншого, відхилили твердження відповідача про подвійне стягнення вартості електроенергії, оскільки таке не підтверджено матеріалами справи, зазначили, що обсяг електричної енергії, спожитий та оплачений мешканцями будинку, обліковується позивачем та відраховується від загального обсягу електричної енергії, спожитої за загальнобудинковими приладами обліку електричної енергїі та спожитої субспоживачами.

Колегія суддів наголошує, що суд касаційної інстанції, зважаючи на межі розгляду справи в суді касаційної інстанції, не здійснює повторної оцінки доказів і не встановлює нових обставин справи.

Стосовно наведених у касаційній скарзі посилань на постанови Верховного Суду у справах № 920/422/17, № 920/208/17 необхідно зазначити, що предметом позову у цих справах було врегулювання розбіжностей у договорах про постачання електричної енергії; такі постанови Верховний Суд прийняв за інших фактичних обставин, установлених господарськими судами, залежно від яких суд і застосував норми матеріального і процесуального права. Щодо посилань заявника на постанову Верховного Суду від 27.09.2018 у справі № 910/24687/15, колегія суддів зауважує, що, як свідчить зміст цієї постанови, рішення та постанову судів попередніх інстанцій Верховний Суд скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції; прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Таким чином, викладені у касаційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставами для скасування рішення і постанови у справі, оскільки їм уже надали оцінку суди попередніх інстанцій; такі твердження фактично зводяться до переоцінки наявних у справі доказів і встановлених обставин, що перебуває поза межами компетенції суду касаційної інстанції.

6.3. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені у статті 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі судові рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Нова Аркадія" залишити без задоволення.

Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 і рішення Господарського суду Одеської області від 29.10.2018 у справі № 916/509/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак