ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"16" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/3072/19

Суддя Конюх О.В., розглянувши позовні матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Грассфілд" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 154, офіс 16, код 41889006),

до відповідача Броварської міської ради Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 15, код 26376375),

про визнання протиправними та скасування пунктів 12 та 13 рішення Броварської міської ради від 28.11.2019 №1667-65-07

ВСТАНОВИВ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Грассфілд" звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 11.12.2019 до відповідача - Броварської міської ради Київської області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 12 та 13 рішення Броварської міської ради від 28.11.2019 №1667-65-07 "Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, припинення дії договорів оренди земельних ділянок, внесення змін до рішення Броварської міської ради Київської області" та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Частина 2 ст. 80 та частина 2 ст. 164 ГПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Основною підставою для своїх вимог про визнання недійсним пунктів рішення Броварської міської ради позивач зазначає укладення 08.11.2019 від імені позивача додаткових угод до договорів суборенди землі, укладених з ТОВ «ДІББ» та ТОВ «Глако», відповідно до якої договори є розірваними, а правовідносини за ними є припиненими, особою без належних повноважень Богуш А.В., в результаті злочинної домовленості представника з ТОВ «ДІББ» та ТОВ «Глако».

По-перше, до позову не додано копій вказаних додаткових угод, до позову не додано також і клопотань про їх витребування, оформлених відповідно до вимог ст. 81 ГПК України. До позову не подано взагалі жодних доказів припинення відносин суборенди щодо спірних земельних ділянок (зокрема, але не виключно витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по земельних ділянках, із даними про припинення іншого речового права суборенди на підставі додаткових угод від 08.11.2019).

По-друге, за змістом ст. 232 ГПК України, зазначена стаття застосовується у випадку, коли від імені сторони - довірителя діяв представник, а позивач твердить, що станом на 08.11.2019 ОСОБА_1 не була представником ТОВ «Грассфілд», позаяк всі довіреності були відкликані.

По-третє, правочини, які вчинені у результаті злочинної домовленості представника однієї із сторін з другою стороною, належать до оспорюваних, а не до нікчемних, відтак виходячи із презумпції правомірності (ст. 204 ЦК України) є правомірними, доки інше не буде встановлено судом.

Разом із тим, доказів визнання недійсними додаткових угод від 08.11.2019 в судовому порядку позивач не надає, вимог про визнання недійсними вказаних правочинів до суду не заявляє.

Враховуючи викладене, позовна заява не відповідає ст.ст. 162, 164 ГПК України, що є підставою для залишення позову без руху.

Відповідно до частини 6 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер спірного правовідношення.

Так, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Суд звертає увагу на те, що матеріально-правовий спір про право на землю, який є основою поданого позову, існує між позивачем та особами, які у позові зазначені як треті особи (ТОВ "ДІББ", ТОВ "Глако", ТОВ "Альянс-Новобуд"), і до яких позивачем жодних вимог не заявлено, що взагалі не відповідає змісту спірних відносин.

При цьому, матеріально-правовий спір про право на землю виник не з пунктів оскаржуваного рішення Броварської міської ради, а з двох між собою жодним чином не пов`язаних договорів суборенди земельних ділянок: 1) від 31.07.2018, укладеного з ТОВ «ДІББ», щодо земельної ділянки площею 4,5206 га кадастровий номер :01:063:0439 в м. Бровари; 2) від 31.07.2018, укладеного з ТОВ «Глако», щодо земельної ділянки площею 4,5205 га кадастровий номер :01:063:0440 в м. Бровари. Сумісний розгляд вимог, щодо захисту права на землю, що виникло на підставі різних не пов`язаних між собою договорів, із різним суб`єктним складом сторін, щодо різних земельних ділянок, перешкоджатиме розгляду справи та встановленню всіх її обставин, та суттєво утруднить вирішення спору, що було б підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини 5 ст. 174 ГПК України, якби позивач вірно у відповідності до суті спірних відносин визначився із предметом позову та складом сторін.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору встановлюється у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно до частини 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Проте, позивачем до позовної заяви доказів сплати судового збору взагалі не додано.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд роз`яснює товариству з обмеженою відповідальністю "Грассфілд", що відповідно до частини 3 статті 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, проте, згідно з частиною 4 статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті товариством з обмеженою відповідальністю "Грассфілд" у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.162, 164, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Грассфілд" залишити без руху.

2. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Грассфілд" усунути недоліки позовної заяви, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом:

- визначення належним чином способу захисту, предмету позову, позовних вимог та складу осіб, які мають відповідати за вказаними вимогами;

- подання до суду доказів оплати судового збору;

- подання суду копій додаткових угод від 08.11.2019 до договорів суборенди землі та доказів визнання зазначених правочинів недійсними у судовому порядку.

Докази подаються за правилами, встановленими ст. 80 ГПК України.

3. Копію ухвали направити товариства з обмеженою відповідальністю "Грассфілд".

Суддя О.В. Конюх