ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. м. Київ Справа№ 910/8322/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 21.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ФК Сократ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 про закриття провадження

у справі № 910/8322/19 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "ФК Сократ"

до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії

В судовому засіданні 21.11.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/8322/19 клопотання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про закриття провадження у справі № 910/8322/19 задоволено.

Закрито провадження у справі № 910/8322/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "ФК Сократ" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач 27.09.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом ст. 55 Конституції України, ст. 277 ЦК України.

На думку скаржника, справи зазначеної категорії не можуть розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такі спори не мають публічно - правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб`єкт владних повноважень.

Апелянт зазначає, що адміністративні суди практично завжди дотримуються позиції, що позови про визнання інформації недостовірною, подані в порядку ст. 277 ЦК України не можуть розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вказує, що постанова Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.02.2018 № 30-ЦА-УП-Т є актом індивідуальної дії, яка винесена комісією у зв`язку з реалізацією владних управлінських функцій.

Посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 11.09.2017 у справі №3-649гс17.

Вказує, що в даній справі між Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку та ПрАТ "ФК Сократ" існують публічно - правові відносини, пов`язані з реалізацією владних управлінських функцій, при цьому господарські відносини між сторонами відсутні.

У відповіді на відзив представник позивача спростовує доводи представника відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ФК Сократ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 про закриття провадження у справі № 910/8322/19 залишено без руху з підстав неподання належних доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками відповідачу у даній справі.

Надано скаржнику строк не більше семи днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Попереджено Приватне акціонерне товариство "ФК Сократ", що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

22.10.2019 Приватне акціонерне товариство "ФК Сократ" супровідним листом надало опис вкладення у цінний лист з накладною про направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів відповідачу у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 21.11.2019.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 21.11.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 21.11.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "ФК Сократ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання недостовірною інформацію, яка міститься у постанові Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.02.2018 № 30-ЦА-УП-Т про спонукання до відкликання документу з недостовірною інформацією, посилаючись на положення ст. 277 ЦК України.

Позов обґрунтований тим, що постанова містить відверто недостовірні дані відносно того, що позивач створював на біржі ціну 30,0049 грн., які (дані) відповідач відмовляється виправляти.

11.09.2019 представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, яке обґрунтовано тим, що позовні вимоги щодо визнання недостовірною інформацію, яка міститься у постанові Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.02.2018 № 30-ЦА-УП-Т та позовні вимоги щодо зобов`язання Комісії відкликати цю постанову не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, а є підсудними та підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Відповідачем у справі 09.02.2018 прийнято постанову № 30-ЦА-УП-Т про накладення на позивача штрафу у розмірі 170 000, 00 грн.

Позивач у даній справі звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправної (у тому числі) постанови №30-ЦА-УП-Т.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 826/3737/18 відмовлено у задоволенні позову повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 рішення місцевого адміністративного суду залишено без змін.

За результатами підготовчого провадження, Господарським судом міста Києва встановлено, що даний позов про визнання недостовірною інформації, яка міститься у постанові відповідача № 30-ЦА-УП-Т по суті є завуальованою спробою позивача ухилитись чи відтермінувати сплату накладеної на нього штрафної санкції у позаправовий спосіб шляхом звернення до суду неналежної юрисдикції.

Враховуючи, що місцевим та апеляційними судами належної юрисдикції винесені рішення, що набрали законної сили, подальший розгляд даного позову призведе до порушення принципу визначеності (за практикою Європейського суду - res judicata), відповідно до якого після винесення судом остаточного рішення у справі питання більше не може ставитись під сумнів.

Відповідачем надано суду клопотання про закриття провадження у справі, в основу якого покладено твердження про те, що постанову № 30-ЦА-УП-Т від 09.02.2018 прийнято ним як суб`єктом владних повноважень. Суд першої інстанції, перевіривши наведені в клопотанні доводи, встановив їх обґрунтованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/8322/19 клопотання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про закриття провадження у справі № 910/8322/19 задоволено.

Закрито провадження у справі № 910/8322/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "ФК Сократ" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії.

Колегія суддів не погоджується з вищевикладеними висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд закриває провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.п. 6-7 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України при поширенні такої недостовірної інформації стосовно малолітніх, неповнолітніх чи недієздатних осіб з відповідним позовом до суду вправі звернутися їх законні представники. Якщо поширено недостовірну інформацію про особу, яка померла, з відповідним позовом вправі звернутися члени її сім`ї, близькі родичі та інші заінтересовані особи, навівши у заяві такі обставини: характер свого зв`язку з особою, щодо якої поширено недостовірну інформацію; у який спосіб це порушило особисті немайнові права особи, яка звертається до суду. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (частина друга статті 3, стаття 45 ЦПК). Відкриваючи провадження у справі, суд має з`ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення ст.ст. 1, 12 ГПК України. Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб`єкт владних повноважень.

Частиною ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Частиною 2 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених п.п. 9, 10 частини першої цієї статті.

Частиною 3 ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.08.20119 у справі №757/43793/18-ц справи про захист ділової репутації слід розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком справ між юридичними особами й іншими суб`єктами підприємницької діяльності у зв`язку зі здійсненням ними господарської діяльності, які належать до юрисдикції господарського суду (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 3 квітня 2019 у справі №750/2052/16-ц).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини у даному випадку виникли щодо недостовірності інформації (як вважає позивач) та її спростування, які носять приватно-правовий характер, що виключає можливість розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, та відносяться до юрисдикції господарського судочинства, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

Припущення місцевого господарського суду про завуальовану спробу позивача ухилитись чи відтермінувати сплату накладеного штрафу шляхом звернення до суду неналежної юрисдикції не ґрунтуються на матеріалах справи, а закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у справі з предметом спору про визнання інформації недостовірною та зобов`язання відповідача відкликати документ, в якому міститься (на думку позивача) недостовірна інформація, є перешкодою позивачу у доступі до правосуддя.

З огляду на викладене, доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржником та не спростовано віповідачем.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "ФК Сократ" з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 про закриття провадження у справі №910/8322/19, прийнята з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з направленням справи до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ФК Сократ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 про закриття провадження у справі №910/8322/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 про закриття провадження у справі №910/8322/19 скасувати.

3. Матеріали справи №910/8322/19 направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 13.12.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська