ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"13" грудня 2019 р. Справа № 902/206/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Василишин А.Р.

розглянувши заяву директора Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" Д.Мороза (вх.№40627/19, вх.№40626/19 від 11 грудня 2019 року) про відвід головуючої судді Гудак А.В. та судді Олексюк Г.Є. від розгляду апеляційних скарг Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року у справі № 902/206/16 (головуючий суддя Яремчук Ю.О., суддя Банасько О.О., суддя Тварковський А.А., повний текст складений 2 грудня 2016 року)

за позовом: Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited"

до Приватного підприємства "Альянс Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:

відділ державної виконавчої служби Дніпровського району управління юстиції міста Києва

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:

підприємство "Валді-Україна"

про припинення володіння нерухомим майном

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2018 року прийнято апеляційні скарги Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року в справі № 902/206/16 за позовом Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" (надалі -Позивач) до Приватного підприємства "Альянс Груп" (надалі - Відповідач; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: відділ державної виконавчої служби Дніпровського району управління юстиції міста Києва (надалі - Третя особа 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: підприємство "Валді-Україна" (надалі - Третя особа 2)) про припинення володіння нерухомим майном (до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є.).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 листопада 2019 року поновлено провадження у справі №902/206/16 та розгляд апеляційних скарг Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року в справі № 902/206/16 призначено на 27 листопада 2019 року.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Гудак А.В. судове засідання у справі №902/206/16 27 листопада 2019 року не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 3 грудня 2019 року призначено апеляційні скарги Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року у справі №902/206/16 до розгляду на 20 грудня 2019 року.

На адресу суду 11 грудня 2019 року від директора Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" Д.Мороза надійшли заяви (вх.№40627/19, вх.№40626/19) в яких просить відвести головуючу суддю Гудак А.В. та суддю Олексюк Г.Є. від розгляду апеляційних скарг Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" та підприємства "Валді-Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року у справі № 902/206/16 (том 7, а.с. 206-220).

В обґрунтування даної заяви Позивач зазначає, що суддя Гудак А.В. була головуючим суддею- доповідачем в апеляційних провадження Рівненського апеляційного господарського суду в справах №902/205/16 та №906/72/16, підстави позову у яких, в частині фактичних обставин щодо передачі компанії «Vuldi (UK) Limited» майна, що не вибуло - за результами нікчемності відповідних недійсних торгів, які відбулися на виконання рішення арбітражного суду міста Києва від 8 серпня 2000 року в справі 22/253-2000 - із власності підприємства «Валді-Украі?на» на момент постановлення ухвали господарського суду міста Києва від 27 червня 2003 року в справі №10/189-2001, про ліквідацію підприємства «Валді-Украі?на» - є тотожними до тих самих підстав і в даній? господарській справі.

Також, суддя Олексюк Г.Є. була суддею-учасником колегіі? суддів у справі №902/205/16.

Крім того, як зазначає заявник тотожними є й фактичні обставини, якими у даній справі та справі №902/205/16 один й той самий позивач заперечував діи?сність одних й тих самих прилюдних торгів від 23 лютого 2001 року, а також вся сукупність доказів, наданих позивачем як в даній господарській справі та справі №902/205/16, яким доказам суддя Гудак А.В. та Олексюк Г.Є. вже надали оцінку в справі №902/205/16, так само як і суддя Гудак А.В. оцінила в справах №902/205/16 та №906/72/16 тотожні як у тих так і в даній справі висновки всіх судів першої інстанції про те, що, зокрема, «господарський суд прийшов до висновку, що оскільки нежитлове приміщення магазину реалізовано на прилюдних торгах у примусовому порядку з виконання рішення арбітражного суду міста Києва у справі №22/253 державною виконавчою службою через спеціалізовану організацію покупцю-учаснику прилюдних торгів, застосування наслідків нікчемності правочину в такому випадку не передбачено діючим законодавством.» та що ПП «Альянс груп» нібито є саме законним набувачем спірного в даній господарській та справі №902/205/16 нежитлового приміщення магазину.

За викладених обставин, заявник вважає, що судді Гудак А.В. та Олексюк Г.Є. не можуть брати участь в розгляді даноі? господарської справи та підлягають відводу.

Суддя Василишин А.Р., розглянувши вищевказані заяви про відвід судді Гудак А.В. та Олексюк Г.Є. в справі №902/206/16, не знайшов підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Водночас, стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу; до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя; незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, №11/1987/134/188, пункт 46).

Згідно з приписами частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 7 статті 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Водночас, згідно з пунктом 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зауважено наступне: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи встановлену практикою Європейського суду з прав людини презумпцію особистої безсторонності суду, ненадання Позивачем доказів на підтвердження існування протилежного, суддя при наданні оцінки доводам Позивача щодо існування обставин на підтвердження порушення об`єктивного критерію безсторонності суддді, вважає за необхідне зауважити, що Позивачем взагалі не було надано суду жодного доказу на підтвердження існування сумнів необ`єктивності головуючого судді Гудак А.В. та судді-члена колегії суддів Олексюк Г.Є., як і не наведено доводів щодо можливості вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими підставами для відводу суду з підстав, передбачених частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, викладені Позивачем, у заявах про відвід, доводи не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів Північно-західного апеляційного господарського суду - Гудак А.В. та Олексюк Г.Є., безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до позивача або особисту прихильність до іншого учасника справи.

Між тим такі обставини можуть свідчити про незгоду заявника із залишенням без задоволення апеляційних скарг: Підприємства "Валді-Україна" (вх. № 151/17); Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" (вх. № 152/17); Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited"(вх. №153/17); Підприємства "Валді-Україна" (вх.№156/17); Підприємства "Валді-Україна" (вх.№157/17) в результаті розгляду справи №902/205/16 (головуючий суддя Гудак А.В., судді: Філіпова Т.Л., Олексюк Г.Є.) та апеляційних скарг юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi (UK) Limited" та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: підприємства "Валді-Україна" та юридичної особи Великобританії - компанії "Vuldi Clothing Limited" в результаті розгляду справи №906/72/16 (головуючий суддя Гудак А.В., судді: Філіпова Т.Л., Мельник О.В.), а отже, не можуть бути підставою для відводу з огляду на приписи частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи все вищевказане в даній ухвалі та з огляду на приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу судді, необхідно зазначити, що розглянувши заяву Позивача про відвід головуючої судді Гудак Алли Володимирівни та судді-члена колегії суддів Олексюк Ганни Євгенівни, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вона не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності зазначеної судді, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак наведені заявником доводи у обґрунтування заяв про відвід суддів, в розумінні статтей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу головуючої судді Гудак А.В. та судді Олексюк А.Є..

З огляду на вказане, суддя Василишин А.Р. відмовляє в задоволенні даних заяв.

Керуючись статтями 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяв про відвід головуючої судді Гудак Алли Володимирівни та судді-члена колегії Олексюк Ганни Євгенівни у справі № 906/1017/18.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Василишин А.Р.