ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

16 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/2163/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 про повернення позовної заяви, постановлену суддею Ржепецьким В.О. у м. Миколаїв

у справі №915/2163/19

за позовом: Керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Інвест Сервіс»;

2.Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради;

3.Южноукраїнської міської ради;

про: визнання незаконним та скасування рішень Южноукраїнської міської ради, визнання недійсним інвестиційного договору та договору оренди земельної ділянки, повернення майна та земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в інтересах держави до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Інвест Сервіс», Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, Южноукраїнської міської ради про визнання незаконним та скасування рішень Южноукраїнської міської ради, визнання недійсним інвестиційного договору та договору оренди земельної ділянки, повернення майна та земельної ділянки.

В обґрунтування позовної заяви, прокурор зазначає, що незаконна передача об`єкта комунальної власності у користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Інвест Сервіс» грубо порушує інтереси держави та територіальної громади, оскільки унеможливлює реалізацію громадою повноважень щодо ефективної та економічно вигідної передачі комунального майна та землі у користування.

Проте, міською радою, як представницьким органом місцевого самоврядування, в порушення інтересів громади прийнято спірні рішення та надано дозвіл на укладення спірних договорів, що спричинило вибуття із користування територіальної громади міста об`єктів комунальної власності - нерухомості та земельної ділянки - без досягнення соціально значущого ефекту - поліпшення таких об`єктів, що було єдиною метою проведення інвестиційного конкурсу.

Крім того, відповідно до умов інвестиційного договору замовник має право контролювати строки та якість виконання предмету даного договору. Водночас, не дивлячись на невиконання Товариством умов договору, ні міською радою, ні департаментом не вживались заходи до поновлення порушених інтересів громади.

Оскільки порушення інтересів територіальної громади відбулось внаслідок незаконних дій органу місцевого самоврядування, прокурор зазначав, що звертається із зазначеним позовом як самостійний позивач в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу членів територіальної громади м. Южноукраїнськ, яка є власником спірного комунального майна.

При цьому, враховуючи, що незаконна передача комунального майна та земельної ділянки нівелює принцип ефективного та законного використання майна та земельної ділянки комунальної власності громадою, підриває авторитет держави та органів місцевого самоврядування, прокурор наголошував на наявності як державного, так і суспільного інтересу.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 позовну заяву Керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області №35/5-1217 вих 19 від 18.10.2019 разом з доданими документами повернуто заявнику, з підстав, передбачених ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції зазначав, що наведені прокурором в обґрунтування наявності підстав для представництва обставини можуть свідчити про те, що орган місцевого самоврядування, не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави (в розумінні положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»), але не те, що такий орган відсутній.

В свою чергу, Южноукраїнська міська рада, відповідно до положень чинного законодавства наділена правом і має можливість самостійно вирішувати питання місцевого значення (у т.ч. шляхом звернення до суду).

Так, відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Отже, Законом прямо вказано на існування органу, уповноваженого здійснювати захист інтересів держави в сфері розпорядження комунальним майном, що спростовує твердження прокурора та свідчить про необґрунтованість подання ним цього позову як самостійним позивачем.

Крім того, належність земельної ділянки, про яку йдеться в позові, до комунальної власності, права власності територіальної громади міста Южноукраїнська на ці ділянки, інтереси якої представляє та за захистом прав якої має звертатись Южноукраїнська міська рада, виключає настання будь-яких правових наслідків для інших суб`єктів, у тому числі і для Держави Україна, та виключає порушення прав та охоронюваних інтересів держави через прийняття оскаржуваних рішень та укладення оспорюваних угод.

Належне усунення недоліків цієї позовної заяви, за висновком суду, можливе лише у разі повернення її прокурору, оскільки характер цих недоліків передбачає вчинення додаткових дій (зокрема, повідомлення прокурора органу, уповноваженому діяти у спірних правовідносинах в порядку, визначеному ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»), а також зміну складу сторін.

Не погодившись з означеною ухвалою суду, Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся з апеляційної скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 у справі №915/2163/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст.ст. 53, 236 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», зазначаючи, що:

порушення прав територіальної громади міста Южноукраїнська відбулось внаслідок прийняття Южноукраїнською міської радою оскаржуваних рішень та укладення оспорюваних угод, що спричинило вибуття із користування територіальної громади комунального майна на користь третьої особи, та суперечить змісту представництва інтересів територіальної громади. В силу різної правової природи, наявність відмінних прав і обов`язків у господарському процесі, фактичного конфлікту інтересів у правовідносинах позивач і відповідач не можуть уособлюватись в одній і тій самій фізичній чи юридичній особі, органі державної влади чи місцевого самоврядування, що встановлено змістом ст.ст. 46, 55, 74, 162-167, 171, 172 Господарського процесуального кодексу України. Южноукраїнська міська рада визначена в якості відповідача у справі;

враховуючи факт існування законного власника спірного майна і земельної ділянки, а також порушення прав та інтересів щодо такого майна через незаконні рішення його представницького органу, захищати такі порушені права належить саме власнику територіальній громаді. Разом з тим, відповідна територіальна громада не зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань як юридична особа, а тому в силу положень ч. 2 ст. 4, ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, не може бути позивачем у господарській справі, що і стало підставою для представництва її інтересів прокурором в суді в якості самостійного позивача;

порушення інтересів територіальної громади м. Южноукраїнськ органом її представництва Южноукраїнською міською радою в силу норм ст.ст. 15, 16, 21, 238 Цивільного кодексу України, ст. 45 Господарського процесуального кодексу України дає підстави констатувати обставини відсутності органу, уповноваженого на захист відповідних інтересів. В свою чергу, подання позову прокурором за умов допущення порушень з боку відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування є єдиним ефективним способом захисту порушених прав держави. У такому випадку прокурор виступає не як альтернативний, а як єдиний можливий суб`єкт звернення до суду;

органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і органи державної влади, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18. За таких обставин, порушення інтересів держави може вбачатись в порушенні інтересів місцевого самоврядування в особі первинного носія - відповідної територіальної громади;

звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі територіальної громади м. Южноукраїнськ не ставить інших сторін Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Інвест Сервіс», Южноукраїнську міську раду та її департамент у нерівне становище.

13.12.2019 від Южноукраїнської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого остання просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області; витрати по справі покласти на позивача.

Відзив, з урахуванням положень ч. 5 ст. 119, ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, долучений до матеріалів справи.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, Южноукраїнська міська рада зазначила, що відповідно до ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції правомірно повернуто позовну заяву і додані до неї документи, оскільки підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, відсутні.

Колегією суддів під час розгляду матеріалів апеляційної скарги та підготовки справи до апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2019 на розгляд Великої Палати передано справу №912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп», Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів, щодо застосування, зокрема, положень ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Передаючи справу №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, серед іншого, із посиланням на судову практику Верховного Суду, яка не є однаковою, зазначив, що слід вирішити питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; 2) обґрунтування та доведення суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

При цьому враховано, що закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави («якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень»), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Наведене свідчить про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, що, на думку колегії суддів, може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Погодившись із висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07.11.2019 прийняла до розгляду справу №912/2385/18 та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24.03.2020 об 11:00 год.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

У даному випадку справа №915/2163/19 та справа №912/2385/18 мають подібні правовідносини, які обумовлені застосуванням положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Питання застосування наведених положень Закону України «Про прокуратуру» становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, зважаючи на предмет і підстави позову, фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 про повернення позовної заяви у справі №915/2163/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18 (виготовлення та офіційного оприлюднення повного тексту судового рішення).

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235, 270, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 про повернення позовної заяви у справі №915/2163/19 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18 (виготовлення та офіційного оприлюднення повного тексту судового рішення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська