ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 м. Дніпро Справа № 904/3107/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників:

від позивача: Біліченко В.В., довіреність б/н від 04.09.2019, адвокат;

від відповідача: Серьогіна С.В., довіреність № 1129 від 06.08.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі № 904/3107/19 (суддя Манько Г.В.), повний текст рішення складено 12.09.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗВ-Київ», м. Київ

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро

про стягнення 385527,25 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗВ-Київ» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіонального філії акціонерного товариства «Українська залізниця» 334395,84 грн основного боргу за додатковою угодою № 1 від 29.12.2017 до договору поставки № ПР/НХ-1723/НЮ від 06.02.2017, 165,82 грн пені, 14182,05 грн 3% річних, 36783,54 грн інфляційних втрат та судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки в частині здійснення оплати за поставлений позивачем товар (шурупи колійні).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі № 904/3107/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗВ-Київ» заборгованість 334395,84 грн, пені 165,82 грн, 3% річних 13879,72 грн, інфляційні втрати 36783,54 грн, витрати на професійну правничу допомогу 7893,80 грн, судовий збір 5778,37 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач після отримання від позивача товару та його розвантаження, у визначений договором строк оплату за поставлений товар не здійснив, у встановлений в претензії строк грошові кошти за поставлений товар на розрахунковий рахунок позивача у сумі 334395,84 грн не перерахував. Разом з тим, на думку місцевого господарського суду, позивач необґрунтовано збільшив розмір 3% річних, внаслідок чого, судом зменшено суму річних до 13879,72 грн та здійснено пропорційний розподіл судових витрат у справі.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду відповідач оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду з мотивів неправильного застосування норм матеріального та допущеним порушенням норм процесуального права, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач посилається на не зазначення місцевим господарським судом у рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів відповідача щодо суті спору. В мотивувальній частині рішення суду доводи відповідача проігноровані.

Судом не надано належної оцінки невідповідності поставленого позивачем товару, умовам п. 1.1. договору, яким передбачено, що шуруп колійний повинен бути виготовлений в 2016-2018 роках.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково вирішив, що відповідач повинен здійснити оплату за товар (шуруп колійний 24х150), який є арештованим в рамках кримінального провадження № 0000423 у справі № 200/1605/18, та яким відповідач не має можливості розпоряджатися.

Судом першої інстанції проігнороване клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі до розгляду Бабушкінським районним судом кримінальної справи № 200/1605/18. На думку апелянта вирішення цієї справи залежить від встановлення фактичної вартості поставленого шурупу, яку можливо визначити лише в рамках кримінального провадження.

Крім того, апелянт вважає, що місцевим господарським судом проігноровано той факт, що несплата відповідачем за поставлений товар була спричинена відсутністю вини відповідача (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

З урахуванням вищевикладеного апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі № 904/3107/19 в апеляційному порядку та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «АЗВ-Київ» зазначає, що відповідно до листа Служби матеріально-технічного забезпечення Регіональної філії «Придніпроська залізниця» від 17.07.2018 № НХ-3/3185 вся продукція за Додатковою угодою від 29.12.2017 № 1 поставлена постачальником ТОВ «АЗВ-Київ» вчасно та у повному обсязі, з пакетом документів, оформлених належним чином. Шуруп колійний відвантажено в упаковці (тарі), що відповідає характеру товару, який поставляється (в заводській упаковці). Таким чином, посилання відповідача, що товар не відповідає умовам договору є хибним.

Посилання відповідача, що шурупи колійні виготовлені в 2013 та 2014 роках не відповідає дійсності та спростовується висновками комплексного залізнично-транспортного і товарознавчого експертного дослідження від 31.10.2018 № 5223 та від 16.11.2018 № 5562, складених Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, які зроблено на підставі звернення директора ТОВ «АЗВ-Київ» Заргаряна А.В., та якими встановлено, що шурупи виготовлені не раніше 01.07.2017, а саме в період з 01.07.2017 по 16.01.2018. Строк придатності шурупів колійних не регламентується. У п. 8 ДСТУ ГОСТ 809:2017 (2) прописано лише вимоги щодо гарантійного строку. Рік виготовлення шурупів колійних відповідно до вимог п. 5.1. ГОСТ 809-71 (1) та вимог п. 4.2. ДСТУ ГОСТ 809:2017 (2) не повинні зазначатися на головці шурупів. Вказані висновки залучено судом до матеріалів справи.

Крім того, відповідач звертає увагу колегії суддів на тому, що додаткова угода до Договору від 06.02.2017 № ПР/ПХ-1723/НЮ укладена між сторонами 29.12.2017, а кримінальне провадження № 0000423, відомості про яке внесено до ЄРДР 13.04.2017, тобто розпочате раніше.

Посилання відповідача на відсутність його вини в силу ч. 2 ст. 614 ЦК України, позивач вважає безпідставним, оскільки після отримання товару в січні 2018 року відповідач мав надіслати позивачу претензію про невідповідність товару умовам Додаткової угоди № 1, що ним в супереч Закону та Договору не зроблено. Разом з тим, відповідач надіслав позивачу листа від 17.07.2018, в якому зазначив про відповідність умовам Додаткової угоди поставленого товару, чим і підтвердив виконання позивачем обов`язків за Договором.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

06.02.2017 між постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «АЗВ-КИЇВ» та покупцем Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Служба метаріально-технічного забезпечення» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» укладено Договір поставки № ПР/НХ-1723/НЮ згідно з рішенням тендерного комітету із закупівлі матеріально-технічних ресурсів та продуктів харчування протокол розгляду від 16.01.2017 № 73 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, предметом договору є поставка постачальником покупцеві шурупа колійного (далі - товар) згідно зі специфікацією №1 (Додаток № 1). Рік виготовлення 2016-2017.

Виробник товару ПАТ «Дружківський завод металевих виробів» (п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору, якість товару, який поставляється, повинна відповідати вимогам ГОСТ 809-71, який діє на території України.

Підтвердженням якості товару з боку постачальника є наступні документи: сертифікат відповідності № UA1.099.0031663-16 (термін дії з 20.07.2016 до 15.09.2018) та паспорт якості, які надаються постачальником товару покупцю при укладенні договору і при постачанні першої партії товару (п. 2.3. Договору).

Товар, що поставляється, підлягає обов`язковому маркуванню відповідно до вимог нормативної документації; не перебував в експлуатації, і не порушені терміни та умови його зберігання (п. 2.6. Договору).

При виявленні дефектів товару, невідповідності кількості або якості вказаних у товаро-супровідних документах, виклик представника постачальника для участі в прийманні по кількості, якості та складанні двостороннього Акту обов`язковий (п. 2.7. Договору).

Якщо протягом гарантійного терміну експлуатації, зазначеного у п. 2.5. Договору, будуть виявлені приховані дефекти товару або якість товару не буде відповідати умовам договору або під час приймання товару буде виявлено недостачу товару, постачальник за свій рахунок зобов`язується замінити товар на якісний та такий, що відповідає умовам договору, здійснити допоставку товару протягом 20 календарних днів з моменту письмового повідомлення покупця (п. 2.8. договору).

З боку покупця якість товару перевіряється кінцевим одержувачем структурним підрозділом залізниці, згідно з вимогами Інструкції № П-7 та ГОСТ 24297-87 «Входной контроль продукции» (п. 2.9. Договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної обома сторонами договору та вручення товарно-транспортної накладної, оформленої належним чином (п. 4.2. Договору).

Представник покупця під час прийняття товару зобов`язаний звірити його відповідній кількості товару, вказаним у рахунку-фактурі і/або накладній, перевірити наявність і відповідність документів, що підтверджують якість товару згідно з умовами договору, розписатися за отримання товару та видати представнику постачальника доручення на отримання даної партії товару (п. 4.4. Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору ціна постачальника на шурупи колійні визначається торгами.

Загальна сума договору складає 1671979,20 грн з урахуванням ПДВ 20% - 278663,20 грн та визначається у звіті про результати здійсненої процедури торгів (п. 5.2. Договору).

Згідно п. 7.1. Договору прийом товару здійснюється покупцем на складі структурного підрозділу «Дніпровський Головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», 52520, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Харківська, 1а згідно з вимогами Інструкції № П-6 від 15.06.1965 «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» зі змінами та доповненнями та Інструкцією № П-7 від 25.04.1966 «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» зі змінами та доповненнями за наявності товарно-супровідних документів: товарно-транспортної накладної, податкової накладної на кожну партію товару, рахунку-фактури, документів, які підтверджують якість товару, копії сертифікату (паспорту) якості виробника на товар.

Відповідно до Специфікації № 1 (додаток № 1 до Договору) сторони узгодили поставку шурупа колійного ШК-1 24х150 мм, в кількості 53,18 тон, вартістю 1 тони 26200,00 грн, на загальну суму 1671979,20 грн з ПДВ (а. с. 28).

29.12.2017 між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до Договору згідно рішень засідання тендерного комітету по закупівлі ТМЦ і продуктів харчування на регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - протокол від 11.12.2017 № 11122017 та листа від 08.12.2017 № ЦХ-14/6749 (а. с. 29) (далі - Додаткова угода № 1).

Відповідно до п. 12.3. Договору дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 1 у відповідності до п. 12.3. Договору сторони дійшли згоди продовжити термін дії Договору та встановили, що виконання Договору в першому кварталі 2018 року становитиме 334395,84 грн, з урахуванням ПДВ 20 % 55732,64 грн.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 1 постачальник і покупець дійшли згоди внести зміни у п.п. 1.1., 1.2., 4.3., 5.2., 6.1., 14.1. Договору від 06.02.2017 № ПР/НХ-1723/НЮ і викласти їх в наступній редакції:

« 1.1. Предметом договору є поставка Постачальником Покупцю шурупа колійного (далі-товар), згідно зі Специфікаціями № 1, № 2 (Додатки № 1, № 2). Роки виготовлення 2016-2018»

« 4.3. Товар постачається на склад структурного підрозділу «Дніпровський Головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», 52520, Дніпропетровська обл., Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Харківська, 1а на умовах DDP (згідно INCOTERMS 2010) у II- IV кварталі 2017 року та у І кварталі 2018 року».

« 6.1. Постачальник передає у власність Покупцю товар, а Покупець сплачує товар, визначений в кількості та за цінами, які зазначені у Специфікаціях № 1, 2 (Додаток № 1, 2), що додається до Договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, на умовах поставки на склад Покупця DDP».

Відповідно до п. 6.4. Договору покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання видаткової накладної обома сторонами договору, та вручення товарно-транспортної накладної, оформленої належним чином.

На виконання умов Договору між сторонами підписано Додаток № 2 до Додаткової угоди № 1 до Договору від 06.02.2017 № ПР/НХ-1723/НЮ Специфікація № 2, відповідно до якої загальна вартість товару становить 334395,84 грн (а. с. 30).

Відповідно до видаткової накладної від 16.01.2018 № 7 позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару, а саме: шурупи колійні ГОСТ 809-71 М 24*150 у кількості 10,636 тон, на загальну суму 334395,84 грн (а. с. 31).

У відповідності до Товарно-транспортної накладної від 16.01.2018 № Р6 товар отримано Покупцем та розвантажено 17.01.2018 (а. с. 32).

Товар за вказаною видатковою накладною отримав представник відповідача (комірник) за довіреністю від 17.01.2018 № 1477, що не заперечується відповідачем.

Видаткова накладна підписана сторонами без зауважень.

Листом від 17.05.2018 № НХ 3/3185 відповідач підтвердив факт договірних відносин з позивачем та не заперечував щодо факту вчасної та у повному обсязі поставки позивачем товару, з пакетом документів, оформлених належним чином. Також відповідач повідомив, що відвантаження шурупа колійного відбувалося в упаковці (тарі), що відповідала характеру товару, який поставляється (в заводській упаковці) (а. с. 33).

Разом з тим, у визначений Договором строк для оплати (п. 6.4. Договору), відповідач за поставлений товар не розрахувався.

19.06.2019 позивач направив на адресу відповідача Претензію № 1, в якій вимагав добровільно врегулювати спір, сплативши грошові кошти за поставлений товар у сумі 334395,84 грн та пеню у сумі 44708,26 грн на платіжний рахунок ТОВ «АЗВ-Київ» (а. с. 34-35).

01.07.2019 відповідач отримав претензію позивача, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а. с. 36-37) але у визначений в претензії строк грошові кошти за поставлений товар у сумі 334395,84 грн на рахунок позивача не перерахував, що і є предметом виникнення спору та підставою для звернення позивача до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідним позовом у цій справі.

5. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням обставин справи в їх сукупності апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін у даній справі врегульовані нормами діючого законодавства що регулюють договір поставки.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Статтею 674 ЦК України передбачено, що відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Згідно ч. 1 ст. 688 ЦК України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу, зокрема, щодо якості товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 269 ГК України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Поставлений продавцем товар прийнятий покупцем без будь-яких зауважень щодо кількості та якості товару, а тому повинен бути оплачений у повному обсязі, відповідно до умов договору та Закону, в повному обсязі на суму 334395,84 грн. На думку колегії суддів, позов в цій частині судом першої інстанції задоволено правомірно.

На підставі п. 10.2. Договору, покупець, у разі порушення строків оплати товару, сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Питання щодо правомірності та правильності нарахування сум річних та інфляційних не є предметом оскарження відповідачем в апеляційному суді, а тому колегією суддів не досліджується.

Доводи апелянта щодо не надання господарським судом належної оцінки невідповідності поставленого позивачем товару, умовам п. 1.1. договору, яким передбачено, що шуруп колійний повинен бути виготовлений в 2016-2018 роках, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла до висновку, що видаткова накладна на поставку товару від 16.01.2018 № 7 (а. с. 31) та товарно-транспортна накладна від 16.01.2018 № Р6 (а. с. 32) є первинними документами.

В матеріалах справи відсутні докази відмови покупця прийняти товар, у зв`язку з невідповідністю його якості та кількості поставленого товару, при цьому видаткова накладна підписана представниками сторін, скріплені їх печатками без зауважень та заперечень щодо асортименту, якості, кількості та вартості товару.

Враховуючи наведені вище положення чинного законодавства України, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та достовірних доказів повідомлення відповідачем позивача про порушення умов договору поставки щодо невідповідності товару умовам договору.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції помилково вирішив, що відповідач повинен здійснити оплату за товар (шуруп колійний 24х150), який є арештованим в рамках кримінального провадження № 0000423, та яким відповідач не має можливості розпоряджатися, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки накладення арешту на товар не звільняє відповідача від обов`язку виконання умов договору щодо оплати позивачу його вартості на виконання умов договору поставки.

У даній справі, відповідач не довів наявності вини позивача, неправомірності його дій, внаслідок яких, відповідач був позбавлений можливості розпоряджатися придбаним за договором товаром за його призначенням.

У свою чергу, в матеріалах справи наявні два висновки Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.10.2018 № 5223 та від 16.11.2018 № 5562, якими, зокрема, встановлено: «Шурупи виготовлені, не раніше 01.07.2017, а саме у період з 01.07.2017 по 16.01.2018» (а. с. 90); «Рік виготовлення шурупів колійних, відповідно до вимог п. 5.1. ГОСТ 809-71 [1] та вимог п. 4.2. ДСТУ ГОСТ 809:2017 [2], тексти яких наведено у Дослідженні, не повинен зазначатися на головці шурупів» (а. с. 93).

Отже, доводи апелянта стосовно поставки товару, який не відповідає умовам Договору (п. 1.1. Додаткової угоди № 1 від 29.12.2017) щодо року його виготовлення 2016-2018, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на зазначені вище висновки судової експертизи.

При цьому, у будь-якому випадку, поставка неякісного товару повинна бути засвідчена належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства та умов договору, про що йшлося вище.

Доводи апелянта про ігнорування судом першої інстанції клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду Бабушкінським районним судом кримінальної справи № 200/1605/18, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки апеляційний господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи № 904/3107/19.

Відповідно до ст. 269 ГПК України обов`язком суду апеляційної інстанції є перевірка законності та обґрунтованості прийнятого місцевим судом рішення у справі, як вирок у кримінальній справі може бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів зауважує, що у справі, яка розглядається є достатньо доказів для вирішення спору по суті.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного відповідачем рішення, колегією суддів не виявлено.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

8. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі № 904/3107/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16.12.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

А.Є. Чередко