РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/14185/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., за участю секретаря судового засідання Осіпчук І.М., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Публічного акціонерного товариства "Трест "Київелектромонтаж"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСЕЛКА СЕРВІС"

про стягнення 31829,65 грн.

Представники сторін:

від позивача: Лень Г.І.

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Трест "Київелектромонтаж" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСЕЛКА СЕРВІС" про стягнення 31 829,65 грн., з яких: 16105,08 грн. заборгованість по орендній платі, 5597,50 грн. заборгованість по комунальним платежам, 5786,56 грн. пеня, 4340,51 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди № 79 від 01.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

25.10.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/14185/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 26.11.2019.

В судове засідання 26.11.2019 з`явився представник позивача та надав пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання 26.11.2019 не з`явився.

Протокольною ухвалою від 26.11.2019 судове засідання відкладено на 05.12.2019.

27.11.2019 через відділ діловодсва суду від позивача надійшов уточнений розрахунок пені.

В судове засідання 05.12.2019 з`явився представник позивача, підтримав позовні вимоги та зазначив, що вірною сумую заборгованості за жовтень є 4015,08 грн.

Представник відповідача в судове засідання 05.12.2019 не з`явився.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином ухвалами суду, направленими на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористалися наданими йому процесуальними правами, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.12.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2018 між Публічним акціонерним товариством "Трест "Київелектромонтаж" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСЕЛКА СЕРВІС" (орендар), укладено договір оренди №79 (договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: 03148, м. Київ, вул. Василя Верховинця, 10, (надалі іменується - «об`єкт, що орендується» або «приміщення» або «об`єкт оренди»), загальною площею: 66,3 кв. м, а орендар зобов`язується прийняти та використовувати приміщення у відповідності до положень цього договору, а також своєчасно сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором. Площі, які здаються в оренду за цим договором, можуть змінюватись за погодженням сторін про що укладається відповідна додаткова угода до договору.

Згідно з п. 1.4 договору, об`єкт оренди передається в тимчасове користування до 31 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 2.1 договору, за користуванням об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцеві наступні платежі, які здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця, на підставі виставлених орендодавцем рахунків (надалі іменується - «платежі»).

Орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендну плату за користування приміщенням у розмірі: 6 045,00 грн. (п`ять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 00 кой.) з ПДВ, за один місяць (надалі - «орендна плата»). Сплата орендної плати здійснюється шляхом перерахування на поточний рахунок орендодавця (п. 2.1.1 договору).

Згідно з п. 2.1.2. договору, відшкодування витрат, пов`язаних з комунальними платежами: електропостачання, теплоенергія, водопостачання, водовідведення та експлуатаційні витрати сплачується орендарем на підставі рахунку, виставленого орендодавцем. У разі відсутності приладів обліку, ці платежі розраховуються шляхом розподілення всіх витрат між орендарями і орендодавцем у відповідності до займаної площі кожною особою, а у разі наявності приладів обліку на підставі їх показників. Також орендарем відшкодовується вартість земельного податку і податку на нерухомість згідно орендованої площі, на підставі виставлених орендодавцем рахунків, які орендар зобов`язується сплатити протягом 3-х банківських днів, з дня отримання вищезазначених рахунків.

Орендна плата, визначена у п. 2.1.1. цього Договору сплачуються Орендарем щомісяця не пізніше 10 числа поточного місяця (п. 2.2.1 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору, орендодавець щомісячно здійснює оплату вартості фактично спожитих орендарем у приміщенні комунальних послуг (послуг із постачання електричної енергії, теплоенергії. водопостачання та водовідведення) та інших послуг, необхідних для належної експлуатації приміщення та/або будівлі, в порядку, на умовах та за тарифами, визначеними спеціалізованими (комунальними) підприємствами та обслуговуючими організаціями, що надають наведені послуги, а також сплачує вартість спожитих у будівлі послуг із утримання будівлі та прилеглої до нього території за договором, укладеним із спеціалізованою експлуатуючою організацією, та на підставі понесених у зв`язку із цим витрат. Орендодавець здійснює щомісячне нарахування орендарю розмірів відповідних відшкодувань. Орендар зобов`язаний у строк до 3 банківських днів, з дня отримання відповідних рахунків від орендодавця, сплатити вартість вищезазначених комунальних послуг. Сторони погодилися, що рахунки-фактури можуть бути направлені орендодавцем факсограмою, поштою, вручені по місцю розташування об`єкта, що орендується представнику орендаря.

Датою початку оренди (фактичне користування приміщенням) є день, зазначений в акті прийому- передачі ( п. 3.3 договору).

Згідно з п. 9.2 договору, за порушення строків виконання грошового зобов`язання орендар повинен сплатити на користь орендодавця за весь час прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Разом з тим, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становитиме більш ніж 15 (п`ятнадцять) календарних днів, орендар додатково сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) від суми грошового зобов`язання.

Цей договір набуває чинності з дати підписання його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 договору).

Як вбачається з акту приймання-передачі об`єкту оренди від 01.01.2018, орендодавець передав, а відповідач прийняв в орендне користування об`єкт оренди.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання зі сплати орендної плати та комунальних платежів у період з жовтня 2018 по грудень 2018, у зв`язку із чим у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати у сумі 16105,08 грн. та заборгованість з оплати комунальних платежів у сумі 5597,5 грн.

У зв`язку із простроченням грошових зобов`язань за договором оренди, позивачем здійснено нарахування пені у сумі 5786,56грн. та штрафу у сумі 4340,51 грн.

Для врегулювання спору позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №287 від 25.06.2019 щодо здійснення повного розрахунку заборгованості по орендній платі та комунальним платежам, яка за твердженням позивача залишився без задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що факт користування відповідачем, у період з жовтня 2018 по грудень 2018 об`єктом оренди підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг (оренди приміщення), а саме актами: №1111 від 31.10.2018 на суму 6045,00 грн., №1203 від 30.11.2018 на суму 6045,00 грн., №1288 від 31.12.2018 на суму 6045,00 та актами наданих послуг (експлуатаційних витрат): №1118 від 31.10.2018 на суму 1749,23 грн., №1217 від 30.11.2018 на суму 1929,52 грн., №1317 від 31.12.2018 на суму 1918,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, заборгованість відповідача по орендній платі у сумі 16105,08 грн. та заборгованість з оплати комунальних платежів у сумі 5597,5 грн. належним чином доведена, доказів сплати відповідачем у строки, встановлені договором матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 16105,08 грн. та заборгованості з оплати комунальних платежів у сумі 5597,5 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 5786,56грн. та штрафу у сумі 4340,51 грн.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частина 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 9.2 договору, за порушення строків виконання грошового зобов`язання орендар повинен сплатити на користь орендодавця за весь час прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Разом з тим, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становитиме більш ніж 15 (п`ятнадцять) календарних днів, орендар додатково сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) від суми грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок пені, викладений позивачем у позовній заяві, суд встановив, що він є арифметично невірним. За перерахунком суду, в межах періодів, який був заявлений позивачем в позові та клопотанні від 27.11.2019 №651, розмір пені за прострочення зобов`язання щодо оплати оренди та комунальних платежів становить 3560,69 грн., а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо строку нарахування пені за несвоєчасну сплату комунальних платежів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.7 договору, орендодавець щомісячно здійснює оплату вартості фактично спожитих орендарем у приміщенні комунальних послуг (послуг із постачання електричної енергії, теплоенергії. водопостачання та водовідведення) та інших послуг, необхідних для належної експлуатації приміщення та/або будівлі, в порядку, на умовах та за тарифами, визначеними спеціалізованими (комунальними) підприємствами та обслуговуючими організаціями, що надають наведені послуги, а також сплачує вартість спожитих у будівлі послуг із утримання будівлі та прилеглої до нього території за договором, укладеним із спеціалізованою експлуатуючою організацією, та на підставі понесених у зв`язку із цим витрат. Орендодавець здійснює щомісячне нарахування орендарю розмірів відповідних відшкодувань. Орендар зобов`язаний у строк до 3 банківських днів, з дня отримання відповідних рахунків від орендодавця, сплатити вартість вищезазначених комунальних послуг. Сторони погодилися, що рахунки-фактури можуть бути направлені орендодавцем факсограмою, поштою, вручені по місцю розташування об`єкта, що орендується представнику орендаря.

Отже, обов`язок щодо сплати вартості комунальних послуг настає у строк до 3 банківських днів, з дня отримання відповідних рахунків від орендодавця.

Однак, матеріали справи містять акти надання послуг (компенсація експлуатаційних витрат), які підписані сторонами та містять банківські реквізити на оплату, а саме акти №: 1118 від 31.10.2018 на суму 1749,23 грн., 1217 від 30.11.2018 на суму 1929,52 грн., 1317 від 31.12.2018 на суму 1918,75 грн.

Суд зазначає, що за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити надані послуги.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 37/405 від 29.09.2009 та Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 у справі № 910/9472/17.

Також, в зазначених актах міститься посилання, що вони складені на підставі договору та рахунків на оплату.

Отже, враховуючи вищевикладене, за висновками суду, обов`язок зі здійснення оплати за актами надання послуг (компенсація експлуатаційних витрат) настає у строк до 3 банківських днів з дня підписання зазначених актів.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.2. договору сторони погодили, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання більш ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів, орендар додатково сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) від суми грошового зобов`язання.

Розрахунок штрафу у розмірі 4340,51 грн. є арифметично вірним, у зв`язку із чим, вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження, такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСЕЛКА СЕРВІС" (03148, м.Київ, ВУЛИЦЯ В.ВЕРХОВИНЦЯ, будинок 10, ідентифікаційний код 39294346) на користь Публічного акціонерного товариства "Трест "Київелектромонтаж" (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 67, ідентифікаційний код 04012750) заборгованість по орендній платі у розмірі 16105,08 грн., заборгованість по комунальним платежам у розмірі 5597,50 грн., 3560,69 грн. пені, 4340,51 грн. штрафу та судовий збір у розмірі 1786,66грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2019.

Суддя С.О. Турчин