ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/5/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

суддів Принцевської Н.М., Діброви Г.І.

секретар судового засідання Молодов В.С.,

за участю представників сторін:

Від ТОВ "Хімагромаркетинг" - Лозіцький А.А., директор з претензійно-позовної роботи згідно протоколу загальних зборів засновників ТОВ "Хімагромаркетинг" № 72/6П, дата видачі : 30.09.19;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" - не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року про забезпечення позову

у справі № 915/5/19

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг",

проспект Соборності, 15, м. Київ, 02160,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN",

вул. Миру, 13, с. Костянтинівка, Вітовський район, Миколаївська область, 57251,

про стягнення грошових коштів у сумі 1747710 грн. 43 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Хімагромаркетинг" пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Діонісій VN" про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 1 747 710 грн. 43 коп. - основного боргу, з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з укладеним між ними договором поставки від 02.05.2018 № АП-08-0177, з урахуванням додаткових угод до нього, а саме, зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі; а також відшкодування судового збору.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.01.2019 відкрито провадження в даній справі.

28 жовтня 2019 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" у банках та/або на майно Відповідача у межах ціни позову у розмірі 1747710 грн. 43 коп.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року у справі № 915/5/19 (суддя Коваль С.М.) заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" (вул. Миру, 13, с. Костянтинівка, Вітовський район, Миколаївська область, 57251, ідентифікаційний код 33231825) у сумі 1747710 грн. 43 коп., що знаходяться на будь-яких рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" в усіх банківських установах, у тому числі:

-ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, р/р НОМЕР_1 ;

-ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, р/р НОМЕР_2 ;

-АT «Райффайзен Банк Аваль» м. Одеса, МФО 328351, р/р НОМЕР_3 ;

-AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, р/р НОМЕР_4 ;

-AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, р/р НОМЕР_5 ;

-AT «Банк Альянс», МФО 300119, р/р НОМЕР_6 ;

-Миколаївське РУ «Приватбанк», м. Миколаїв, МФО 326610, р/р НОМЕР_8,

В решті заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання рішення господарського суду, тобто може призвести до порушення прав позивача, тому суд вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити частково, наклавши арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на будь-яких рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" в усіх банківських установах, у тому числі повідомлених позивачем, обмеживши піддані арешту кошти розміром суми позову.

В решті заявлених вимог клопотання задоволенню не підлягає, оскільки запропоноване позивачем накладення арешту на майно відповідача не пов`язано з предметом позову, яким є стягнення грошових коштів.

18.11.2019 року до суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року про забезпечення позову у справі № 915/5/19, в якій скаржник просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що судом допущено неправильно застосування норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, судом прийнято ухвалу, мотивовану виключно суб`єктивними судженнями позивача.

Зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається ані факту обґрунтування належними доказами заяви про забезпечення позову, ані наявності основної підстави для вжиття заходів забезпечення позову - можливого ускладнення виконання судового рішення у разі, якщо таке буде постановлено на користь позивача.

Єдиною підставою винесення ухвали про забезпечення позову було зазначено, що на погляд позивача подання позову про визнання недійсним умов договору, на підставі яких здійснено нарахування штрафних санкцій, є беззаперечним доказом ухилення відповідача від виконання договірних умов та знаходження відповідача у скрутному матеріальному становищі, що є оціночними судженнями позивача та не підтверджені належними та допустимими доказами.

На думку апелянта, судом не досліджено дійсних обставин щодо невчинення ТОВ «Діонісій VN» дій, направлених на зменшення майна та/або грошових коштів підприємства.

Позивачем не доведено, а судом не приділено належної уваги тому факту, що Товариством не вживається жодних дій зі зменшення обсягу належного Товариству майна, не укладаються договори поруки та інші правочини, результатом яких може стати зменшення майна та/або грошових коштів підприємства.

Натомість, навіть після прийняття судом оскаржуваної ухвали на рахунки ТОВ «Діонісій VN» продовжують надходити грошові кошти від контрагентів підприємства, що в черговий раз підтверджує невчинення відповідачем дій, направлених на ухилення від виконання судового рішення у справі № 915/5/19 про стягнення з ТОВ «Діонісій VN» грошових коштів на користь ТОВ «Хімагромаркетинг» у разі його постановлення на користь позивача.

Отже, апелянт вважає, що при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом прийнято до уваги інтереси тільки позивача, а інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову необґрунтовано залишені поза увагою суду.

Так, приймаючи оскаржувану ухвалу господарським судом Миколаївської області не враховано, що накладення арешту на рахунки Товариства, з яких здійснюється оплата заробітної плати працівникам підприємства порушує права останніх, гарантовані Конституцією та законами України. Подальше блокування таких рахунків призведе до негативних наслідків - порушення визначеного ст. 43 Конституції України права працівників на отримання заробітної плати, що є недопустимим. Також це приведе до порушення положень ст. 24 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Крім того, чинним законодавством встановлено обмеження щодо накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках.

Апелянт зазначає, що відкритий Товариством з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 326610) поточний рахунок № НОМЕР_7 використовується Товариством для здійснення сплати податків та перерахування працівникам підприємства заробітної плати.

Оцінюючи адекватність вжиття заходів забезпечення позову судом не враховано співвідношення позовних вимог у справі та майнових наслідків обмеження відповідача у праві розпорядження грошовими коштами. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ТОВ «Діонісій VN» грошові кошти є штучним створенням перешкод для здійснення господарської діяльності Товариства та обумовлює неможливість здійснення оплати встановлених чинним законодавством податків та зборів, а також унеможливлює проведення виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Разом з тим, суд фактично прийняв рішення на користь позивача, заборонивши відповідачеві користуватись належними йому грошовими коштами, зокрема здійснювати виплату заробітної плати працівникам підприємства, а також оплату встановлених чинним законодавством податків та зборів, що в свою чергу призведе до нарахування контролюючими органами штрафних санкцій за несвоєчасне виконання ТОВ «Діонісій VN» вимог податкового законодавства та законодавства з питань оплати праці.

Не дивлячись на недоведеність вказаних ТОВ «Хімагромаркетинг» підстав для забезпечення позову, судом в порушення ч. 4 ст. 140 ГПК України не здійснено виклик представника ТОВ «Діонісій VN» для участі в розгляді питання про забезпечення позову, чим позбавлено відповідача у праві надати свої заперечення на заяву та довести відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також апелянт зауважує, що судом в порушення положень ст.ст. 140, 141 ГПК України не вирішено питання щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, скаржник зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у справі №915/5/19 не є обґрунтованим з урахуванням того, що:

- уточнення позову ТОВ «Хімагромаркетинг» у справі № 915/5/19 в частині вимог про стягнення з ТОВ «Діонісій УТЧ» суми штрафних санкцій відбулося після здійснення оплати відповідачем поставленого в рамках Договору товару;

- відповідач жодним чином не ухиляється від оплати штрафних санкцій, правомірність нарахування яких буде встановлена судовим рішенням;

- не існує жодних ризиків та відповідачем не вчиняється жодних дій, направлених на умисне ухилення ТОВ «Діонісій УТЧ» від виконання судового рішення у разі постановлення його на користь ТОВ «Хімагромаркетинг».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі №915/5/19.

У відзиві на апеляційну скаргу від 03.12.2019 року ТОВ «Хімагромаркетинг» заперечує проти доводів апелянта, вважає скаргу необґрунтованою, зазначає, що апелянт знаходиться в стані припинення, що свідчить про ймовірні наміри апелянта щодо ухилення від виконання уже прийнятого рішення по даній справі.

Також позивач зазначає, що рахунки для виплати заробітної плати були виявлені державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, та на підставі відповідного запиту. Таким чином позивач не знав та не міг знати щодо належності виявлених рахунків та їх взаємозв`язку з подальшою сплатою податків та заробітної плати відповідачем; норма ч.4 ст.140 ГПКУ не є імперативною; відповідач є боржником у 13 виконавчих провадженнях.

В судове засідання 10.12.2019 року не з`явився представник апелянта, повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Оскільки додаткових клопотань чи заяв від сторін не надходило, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, своїм правом на участь в судовому засіданні відповідач не скористався, враховуючи обмежений строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 240, 283 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів оскарження ухвали та встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 1 747 710 грн. 43 коп. - основного боргу, з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з укладеним між ними договором поставки від 02.05.2018 № АП-08-0177, з урахуванням додаткових угод до нього, а саме, зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі; а також відшкодування судового збору.

28 жовтня 2019 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" у банках та/або на майно Відповідача у межах ціни позову у розмірі 1747710 грн. 43 коп.

В обґрунтування свого клопотання позивач посилається на те, що позовними вимогами товариства по цій справі є стягнення з відповідача 1747710 грн. 43 коп., водночас, відповідач звертався із зустрічним позовом та в подальшому у зв`язку із відмовою прийняття зустрічного позову, звернувся окремо з позовом про визнання недійсним п. 5.5 Договору поставки від 02.05.2018 № АП-08-0177 у зв`язку із цим просить зупинити провадження у даній справі, що є беззаперечним доказом недобросовісності відповідача та ухиляння від виконання власних договірних зобов`язань перед позивачем.

Зазначене також підтверджує, що відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що реально може істотно ускладнити чи унеможливити виконання імовірного рішення суду щодо задоволених позовних вимог компанії.

За вказаних обставин, позивач вважав, що виконання рішення суду може бути ускладнено чи взагалі не буде виконано ТОВ "Діонісій VN".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року у справі № 915/5/19 (суддя Коваль С.М.) заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" (вул. Миру, 13, с. Костянтинівка, Вітовський район, Миколаївська область, 57251, ідентифікаційний код 33231825) у сумі 1747710 грн. 43 коп., що знаходяться на будь-яких рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" в усіх банківських установах, у тому числі:

-ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, р/р НОМЕР_1 ;

-ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, р/р НОМЕР_2 ;

-АT «Райффайзен Банк Аваль» м. Одеса, МФО 328351, р/р НОМЕР_3 ;

-AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, р/р НОМЕР_4 ;

-AT «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, р/р НОМЕР_5 ;

-AT «Банк Альянс», МФО 300119, р/р НОМЕР_6 ;

-Миколаївське РУ «Приватбанк», м. Миколаїв, МФО 326610, р/р НОМЕР_8,

В решті заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання рішення господарського суду, тобто може призвести до порушення прав позивача, тому суд вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити частково, наклавши арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на будь-яких рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" в усіх банківських установах, у тому числі повідомлених позивачем, обмеживши піддані арешту кошти розміром суми позову.

В решті заявлених вимог клопотання задоволенню не підлягає, оскільки запропоноване позивачем накладення арешту на майно відповідача не пов`язано з предметом позову, яким є стягнення грошових коштів.

Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 2 статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ст.137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, в ухвалі про вжиття заходів до забезпечення позову має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви та накладення арешту на грошові кошти в межах суми позову, з посиланням на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання рішення господарського суду, тобто може призвести до порушення прав позивача.

Судова колегія зазначає, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "ДІОНІСІЙ VN" з 18.10.2019 перебуває в стані припинення, за рішенням засновників.

Зазначені обставини свідчать про ймовірні труднощі з виконанням судового рішення у разі задоволення позовних вимог, оскільки відповідач знаходиться у стані припинення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що обраний захід забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що судом накладено арешт на грошові кошти лише в межах суми позовних вимог - 1 747 710,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено належними та допустимими доказами, які саме рахунки використовуються відповідачем для виплати заробітної плати та податку.

Водночас суд звертає увагу на постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2019 року, в якій зазначено, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на рахунках згідно переліку, та всіх інших рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення вказаної постанови, крім коштів, що містять на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ТОВ "ДІОНІСІЙ VN".

Відповідно до ч.4 ст.140 ГПК України, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Доводи апелянта про те, що судом в порушення ч. 4 ст. 140 ГПК України не здійснено виклик представника ТОВ «Діонісій VN» для участі в розгляді питання про забезпечення позову, чим позбавлено відповідача у праві надати свої заперечення на заяву та довести відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, відхиляються, оскільки розгляд заяви з викликом представників є правом суду та здійснюється у виняткових випадках.

Проте, з матеріалів оскарження ухвали не вбачається винятковості та необхідності надання додаткових пояснень сторін.

Аргументи скаржника, що судом в порушення положень ст.ст. 140, 141 ГПК України не вирішено питання щодо зустрічного забезпечення, є необґрунтованими з огляду на те, що частиною першою статті 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Отже, розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням наведених норм законодавства та не свідчить про незаконність оскаржуваних судових рішень.

Враховуючи викладене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову у даній справі.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року у справі № 915/5/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 136-140, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року у справі № 915/5/19 - залишити без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.12.19 р.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська