РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/889/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.

розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу №927/889/19

за позовом: Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179

в особі: Північно-східної філії Державного підприємства «Українського державного центру радіочастот»

вул. Гольдбергівська, 63, м. Харків, 61010

до відповідача: Державного комунального підприємства Телерадіокомпанія «Ніжинське телебачення»

пл. імені Івана Франка, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

про стягнення 2957грн 27 коп.

представники сторін не викликалися

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської від 25.10.2019, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, за позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Українського державного центру радіочастот» до Державного комунального підприємства Телерадіокомпанія «Ніжинське телебачення про стягнення 2567 грн 53 коп. боргу, 34,37 грн 3% річних, 31 грн 95 коп. інфляційних втрат, 323 грн 42 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду від 25.10.2019 про відкриття провадження у справі відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов та доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини, а саме не пізніше 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про розгляд справи №927/889/19 Господарським судом Чернігівської області за правилами спрощеного письмового позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №873, 422,830 - позивач,849 відповідач.

Як свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 849, вищевказана ухвала суду від 25.10.2019 вручена відповідачу 28.10.2019.

Враховуючи, що ухвала суду від 25.10.2019 отримана відповідачем 28.10.2019, тому останнім днем подання до суду відзиву є 12.11.2019.

У вказаний строк відповідач відзив не надав, доказів наявності поважних причин його ненадання суду не представив. Заяви та клопотання від відповідача до суду не надходили.

В ухвалі суду від 25.10.2019 у даній справі суд попереджав відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачем не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин, тому в силу приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа вирішується судом за наявними у ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, встановлені законом, до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що також передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що ухвала про відкриття провадження у цій справі винесено судом 25.10.2019, тому справа має бути розглянута в строк до 24.12.2019.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Виклад позицій учасників судового процесу

Стислий виклад позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №19/1952 від 01.12.2014 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, щодо вчасної оплати виконаних робіт за період серпень 2018 року вересень 2019 року.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзив не надав, проти позовних вимог не заперечив.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

01 грудня 2014 року між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (позивач, виконавець) в особі начальника Північно-східної філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» та Державним комунальним підприємством Телерадіокомпанія «Ніжинське телебачення» (відповідач, замовник) укладено договір №19/1952 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі договір), відповідно до умов якого предметом договору є проведення виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язався протягом всього строку дії цього договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ.

Згідно з п. 6.1. договору цей договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та додатків до цього договору визначається сторонами у тексті самих додаткових угод та додатків.

Відповідно до п. 6.2. договору цей договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

У п. 6.4. договору сторони погодили, що припинення зобов`язання за договором оформлюється шляхом укладення додаткової угоди.

Приписами п. 6.5. договору встановлено, що оплата робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, здійснюється замовником до моменту набрання чинності додаткової угоди про припинення зобов`язань за договором.

На час розгляду справи у суді жодною із сторін договору не подано доказів звернення до іншої сторони у строки, встановлені п.6.2. договору, з письмовим повідомленням про свій намір припинити його дію, а також доказів укладення додаткової угоди про припинення зобов`язань за договором (п.6.4. договору), тому суд доходить висновку, що договір був продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах та діяв у спірний період виконання робіт.

Відповідно до п.3.1. договору, в редакції додаткової угоди №1 від 03.07.2015, вартість виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, визначається чинними (діючими) Тарифами на роботи (послуги) державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж, затвердженими рішенням НКРЗІ та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України, з урахуванням коефіцієнтів їх зниження, затверджених відповідним рішенням НКРЗІ, за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно з чинним законодавством України. Розрахунок вартості робіт здійснюється на підставі додатку до договору, що є його невід`ємною частиною.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами підписано та скріплено відтисками печаток обох сторін додаткову угоду № 1 від 03.07.2015, яка дійсна з 03.07.2015 (п. 4 угоди), додаткова угода №2 від 01.01.2016, яка дійсна з 01.01.2016 (п. 2 угоди), додаткова угода № 3 від 10.02.2016, дійсна з 01.02.2016 (п. 2 угоди).

До матеріалів справи надано підписаний обома сторонами додаток до договору, в редакції додаткової угоди №3 від 10.02.2016, в якому наведено перелік та кількість РЕЗ, щодо яких виконуються роботи, а також визначена вартість робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, за місяць без ПДВ 142грн.64коп, з ПДВ 171грн.17коп.; за квартал без ПДВ 427грн.92коп., з ПДВ 513грн.50коп., за рік без ПДВ 1711грн.68коп., з ПДВ 2054грн.02коп. Як вбачається зі змісту вказаного додатку до договору, сума оплати зазначена згідно з Тарифами на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж», що затверджені рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації 07.04.2015 №195 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 10.06.2015 за №687/27132.

Крім того, відповідно до Додатку №1 до договору 19/1952 від 01.12.2014 «Перелік РЕЗ, що підлягають радіочастотному моніторингу Періодичність радіочастотного моніторингу та оплати за місяць», який дійсний з 01.01.2019, вартість робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, за місяць без ПДВ 178грн 30коп., з ПДВ 213грн 96коп. При цьому в додатку вказано, що сума оплати вказана згідно з «Тарифами на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж», затвердженими у встановленому порядку, та договором.

Згідно з п.3.2. договору виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт, підписаними уповноваженими особами.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

Відповідно до 3.4. договору розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахунку суми, що вказана в платіжному документі, на розрахунковий рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок. Згідно із п.4.2., 4.3. договору за порушення грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю суму простроченого платежу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня за кожен день прострочення. Пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати замовником суми боргу, але не більше ніж за 180 днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивачем в період з серпня 2018 року по вересень 2019 року виконані роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів телевізійного мовлення при потужності передавача понад 10 до 100 Вт включно (для інших користувачів РЧР) (за РЕЗ) загальною вартістю 2567грн53коп., що підтверджується двосторонніми актами: №18-20-5106 від 31.08.2018 на суму 171,17грн, №18-20-5985 від 28.09.2018 на суму 171,17грн, №18-20-6756 від 31.10.2018 на суму 171,17грн, №18-20-7573 від 30.11.2018 на суму 171,17грн, №18-20-9018 від 29.12.2018 на суму 171,17грн, №19-20-5295 від 31.01.2019 на суму 213,96грн, №19-20-5518 від 28.02.2019 на суму 213,96грн, №19-20-6662 від 29.03.2019 на суму 213,96грн, №19-20-7270 від 26.04.2019 на суму 213,96грн, №19-20-7907 від 31.05.2019 на суму 213,96грн, №19-20-8242 від 27.06.2019 на суму 213,96грн, №19-20-9235 від 31.07.2019 на суму 213,96грн, №19-20-9887 від 30.08.2019 на суму 213,96грн. Подані акти підписані, затверджені позивачем та відповідачем.

Як вбачається зі змісту вищевказаних актів, в них наявні застереження щодо вартості виконаних робіт, яка виставлена у рахунках (наведені номера та дати відповідних рахунків), складених на підставі «Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж». Позивачем виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 2567грн 53коп., а саме: №5106 від 22.08.2018 на суму 171,17 грн, №5985 від 27.09.2018 на суму 171,17 грн, №6756 від 31.10.2018 на суму 171,17 грн, №7573 від 30.11.2018 на суму 171,17 грн, №9018 від 28.12.2018 на суму 171,17 грн, №5295 від 30.01.2019 на суму 213,96 грн, №5518 від 21.02.2019 на суму 213,96 грн, №6662 від 29.03.2019 на суму 213,96 грн, №7270 від 26.04.2019 на суму 213,96 грн, №7907 від 31.05.2019 на суму 213,96 грн, №8242 від 24.06.2019 на суму 213,96 грн, №9235 від 30.07.2019 на суму 213,96 грн, №9887 від 30.08.2019 на суму 213,96 грн.

Окрім того, позивачем 03.09.2019 пред`явлено відповідачу претензію від 27.08.2019 за №74/33.4/3-05/782, що підтверджується цінним листом з описом, фіскальним чеком, накладною та рекомендованим повідомленням про вручення кореспонденції 05.09.2019.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано відповідачем, останній залишив претензію без відповіді та задоволення.

На час розгляду справи сторонами не подано суду доказів, щодо проведення відповідачем оплат виконаних позивачем робіт відповідно до двосторонніх актів та рахунків перелічених вище.

Норми права, які суд застосував, та мотиви їх застосування

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.16 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» державне госпрозрахункове підприємство «Український державний центр радіочастот» утворюється відповідно до закону. УДЦР відноситься до сфери управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Повноваження УДЦР поширюються на користувачів радіочастотного ресурсу України, які діють у смугах радіочастот загального користування. УДЦР здійснює такі види діяльності, зокрема, присвоєння радіочастот, призначення позивних сигналів радіоелектронним засобам, видача дозволів на експлуатацію; проведення радіочастотного моніторингу використання радіочастотного ресурсу України відповідно до цього Закону; здійснення заходів щодо забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, випромінювальних пристроїв; здійснення заходів щодо виявлення та усунення дії джерел радіозавад, тощо. Перелік робіт та послуг, що виконує УДЦР, а також тарифи на них затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, у встановленому порядку.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України встановлено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці виконання певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання ( ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ч.1 ст.216, ч.2 ст.217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Зазначення недостовірних даних є підставою для відхилення пропозиції учасника.

Таким чином, враховуючи вищезазначене суд погоджується з твердженням позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача боргу в сумі 2567,53 грн.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені за період прострочення з 26.09.2018 по 30.09.2019 на суму 323,42грн, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 322,11 грн за період прострочення грошового зобов`язання з 26.09.2018 по 30.09.2019, оскільки позивачем при визначенні дати прострочки виконання відповідачем зобов`язання по оплаті виконаних робіт за актами №18-20-6756 від 31.10.2018, №18-20-7573 від 30.11.2018, №19-20-7270 від 26.04.2019 та №19-20-9235 від 31.07.2019 безпідставно не враховані приписи ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, та нарахування пені проведенні за дні, коли прострочка виконання зобов`язання зі сторони відповідача ще не настала.

Позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 34,37 грн 3%річних за період прострочення з 26.09.2018 по 30.09.2019 та 31,95 грн інфляційних втрат за період прострочення з жовтня 2018 року по серпень 2019 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок річних, господарський суд дійшов висновку, що належна до стягнення сума 3% річних з відповідача становить 34,33 грн, оскільки позивачем при нарахуванні 3% річних допущена аналогічна помилка при визначенні дати прострочки виконання відповідачем зобов`язання по оплаті вартості робіт, що і при розрахунку пені.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 30,58 грн, оскільки позивачем помилково застосовано індекс інфляції за квітень 2019 у розмірі 101,1 замість 101,0, який встановлений відповідно до повідомлення Державної служби статистики України від 11.05.2019.

Мотивована оцінка аргументів, наведеного учасниками справи.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за виконані роботи своєчасно не розрахувався, вимоги позивача не оспорив, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 2567,53 грн боргу, 322,11 грн пені за період з 26.09.2018 по 30.09.2019, 3% річних у сумі 34,33 грн за період з 26.09.2018 по 30.09.2019, інфляційні втрати у сумі 30,58грн за період з жовтня 2018 року по серпень 2019 року. В решті позову відмовити.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, сплачений за подання даного позову судовий збір, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 1919 грн 23коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 123, 129, 165-167, 232, 233, 236-241, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Українського державного центру радіочастот» до Державного комунального підприємства Телерадіокомпанія «Ніжинське телебачення» про стягнення 2567 грн 53 коп. боргу, 34 грн 37коп. 3% річних, 31 грн 95 коп. інфляційних втрат, 323 грн 42 коп. пені задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного комунального підприємства Телерадіокомпанія «Ніжинське телебачення» (пл. імені Івана Франка, 1, к. 85, м. Ніжин, Чернігівська обл., ідентифікаційний код 30941866) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (проспект Перемоги, 151, м. Київ, ідентифікаційний код 01181765) в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Українського державного центру радіочастот» (вул. Гольдбергівська, 63, м. Харків, ідентифікаційний код 23751625) 2567 грн 53 коп. боргу, 322 грн 11 коп. пені , 34 грн 33 коп. 3% річних, 30 грн 58 коп. інфляційних втрат, 1919 грн 23 коп. судового збору.

3. Відмовити Державному підприємству «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Українського державного центру радіочастот» у стягненні з Державного комунального підприємства Телерадіокомпанія «Ніжинське телебачення» 0 грн 04 коп. 3% річних, 1 грн 37 коп. інфляційних втрат, 1 грн 31коп. пені.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 17.12.2019.

Суддя Н.Ю.Книш