ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Справа № 915/2040/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

розглянувши без виклику сторін

у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 915/2040/19

позову товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія",

вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017;

до товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР",

вул. Енгельса, 17-А, м. Очаків, Миколаївська область, 54500;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 2340 грн. 70 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" з позовом про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 2340 грн. 70 коп., із яких: 2067 грн. 71 - пеня; 170 грн. 82 коп. - 3 % річних; 102 грн. 17 коп. - інфляційні втрати, з посиланням на неналежне виконання підприємством зобов`язань за договором від 01.12.2018 № 44/3203 про постачання електричної енергії споживачу, укладеним між сторонами шляхом підписання уповноваженим представником відповідача 01.12.2018 заяви-приєднання до умов указаного вище договору, розміщених на офіційному веб-сайті ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" www.elektropostach.mk.ua, на умовах договору про постачання електричної енергії від 30.05.2013 № 44/3203, укладеного раніше між відповідачем та попереднім постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, а саме, порушення зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленої позивачем електричної енергії, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, на яку позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також нараховано пеню в порядку п.п. 4.2.1 договору.

Позивач також просить суд про стягнення з ТОВ "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою суду від 31.10.2019 відкрито провадження в даній справі та визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов; поштове відправлення з ухвалою від 31.10.2019 про відкриття провадження у справі, направлене на адресу відповідача, повернене до суду відділенням зв`язку після закінчення терміну зберігання, проте суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, так як ухвалу від 31.10.2019 направлено на адресу, за якою ТОВ "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; ця ж адреса вказана відповідачем в договорі про постачання електричної енергії від 30.05.2013 № 44/3203.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Публічним акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (далі - постачальник) та ТОВ "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії від 30.05.2013 № 44/3203 (далі ?? договір), згідно якого постачальник зобов`язався продавати споживачу електричну енергію, як різновид товару, в обсягах, визначених у розділі 5 договору, з урахуванням умов розділу 6 договору (додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"), для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 5кВт, а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно договору (п.п. 1, 2.2.2 договору від 30.05.2013).

Під час виконання умов договору, а також при вирішенні питань, що обумовлені цим договором, сторони зобов`язалися керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 р. № 910 та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за № 417/1442 (далі - ПКЕЕ) (пп. 2.1 договору від 30.05.2013).

У відповідності до пп. 2.3.3 договору, відповідач зобов`язався, зокрема, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії в порядку, визначеному в додатках № 10 "Порядок розрахунків" та № 4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" до договору.

Згідно з п.1 додатку № 10 "Порядок розрахунків" до договору, розрахунковим вважається період з 16 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому споживач зобов?язаний надати постачальнику дані про спожиту електричну енергію. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується.

Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об`єктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються "Актом про використану електричну енергію" по наведеному в додатку № 4 до договору зразку у 2-х примірниках - по одному для кожної сторони.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Споживач 03 числа місяця в поточному розрахунковому періоді здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання електроенергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

У випадку співпадіння дати оплати з вихідним чи святковим днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному або святковому дню.

В день надання "Акту про використану електричну енергію" постачальник надає споживачу рахунок на здійснення попередньої оплати та вартості фактично спожитої електроенергії.

Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою авансових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію (п. 2 додатку № 10 до договору від 30.05.2013).

Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини витрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається відповідно до "Акту про використану електричну енергію". Якщо постачальник не отримав у зазначений термін даних про обсяги спожитої електричної енергії, визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється відповідно до Правил користування електричною енергією.

Сума коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається наступним чином: обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів засобів обліку розкладається пропорційно до тривалості дії протягом розрахункового періоду кожного з тарифів, після чого величина коштів, які має сплатити споживач, визначається, як сума добутків тарифів на відповідний їм обсяг електричної енергії (п.п. 4-5 додатку № 10 до договору від 30.05.2013).

Перевірка стану розрахунків за цим договором проводиться щомісяця та оформлюється двостороннім "Актом звірки" між споживачем та постачальником, який споживач зобов?язаний повернути підписаним до наступного розрахункового періоду (п. 8 додатку № 10 до договору від 30.05.2013).

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2013; договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4 договору від 30.05.2013).

У зв`язку з набранням 11.06.2017 чинності Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII та відокремленням діяльності з розподілу електричної енергії від функцій виробництва, передачі та постачання, з 01.01.2019 надання послуг з постачання (продажу) електроенергії здійснює ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".

Відповідно до пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії", споживачі (крім побутових та малих непобутових споживачів), яким на день набрання чинності цим Законом здійснював постачання електричної енергії постачальник за регульованим тарифом, мають обрати собі електропостачальника та укласти з ним договір постачання електричної енергії споживачу до 01.01.2019.

Керуючись указаними положеннями законодавства, ТОВ "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" 01.12.2018 підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, згідно умов якої ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" (постачальник електричної енергії) на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, та з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктами споживача повідомило ТОВ "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" про припинення діяльності постачальника електричної енергії АТ "Миколаївобленерго" та приєднання споживача з 01.12.2018 до договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах договору про постачання електричної енергії від 30.05.2013 № 44/3203 бази даних абонентів постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

За наявності підпису споживача договір про постачання електричної енергії споживачу вважається укладеним з 01.12.2018.

Заява-приєднання підлягає поверненню споживачем на адресу АТ "Миколаївобленерго", однак, якщо споживач до 01.12.2018 не звернувся до АТ "Миколаївобленерго" із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив певний обсяг електричної енергії, - договір про постачання електричної енергії споживачу вважається укладеним без заперечень.

Відповідно до п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідач, підписавши заяву-приєднання, уклав з ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" з 01.12.2018 договір про постачання електричної енергії від тієї ж дати на умовах згаданого вище договору від 30.05.2013 № 44/3203.

За твердженнями позивача, ним на виконання умов договору ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" в січні - травні 2019 року поставлено відповідачу активну електричну енергію згідно актів прийняття-передавання послуг від 31.01.2019 на суму 3847 грн. 49 коп. з ПДВ; від 28.02.2019 на суму 4950 грн. 17 коп. з ПДВ; від 31.03.2019 на суму 2773 грн. 36 коп. з ПДВ; від 30.04.2019 на суму 1453 грн. 19 коп. з ПДВ; від 31.05.2019 на суму 1836 грн. 83 коп. з ПДВ, на оплату якої виставлено рахунки: за січень 2019 року ? від 04.02.2019 № 44/3203/1/1 на суму 3847 грн. 49 коп. з ПДВ; за лютий 2019 року ? від 01.03.2019 № 44/3203/2/1 на суму 4950 грн. 17 коп. з ПДВ; за березень 2019 року ? від 02.04.2019 № 44/3203/3/1 на суму 2773 грн. 36 коп. з ПДВ; за квітень 2019 року ? від 01.03.2019 № 44/3203/4/1/П1 на суму 8604 грн. з ПДВ та від 02.05.2019 № 44/3203/4/1 на суму 1453 грн. 19 коп. з ПДВ; за травень 2019 року ? від 02.04.2019 № 44/3203/5/1/П1 на суму 8719 грн. 13 коп. та від 06.06.2019 № 44/3203/5/1 на суму 1836 грн. 83 коп. з ПДВ.

Позивач зазначає, що указані рахунки відповідачем оплачені несвоєчасно та у неповному обсязі, з посиланням на наявні у матеріалах справи платіжні доручення від 06.03.2019 № @2PL438376 на суму 1424 грн.; від 05.04.2019 № @2PL178980 на суму 2721 грн. 13 коп.

ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" направлено відповідачу претензію від 04.06.2019 № 03/12-1251 про сплату нарахувань на суми допущених прострочень: пені, 3 % річних та інфляційних втрат, проте цю претензію відповідачем залишено без реагування та виконання.

Викладені обставини є підставою для звернення ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" до суду з позовом у даній справі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах (чч. 1, 3 ст. 275 ГК України).

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (чч. 6, 7 ст. 276 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно пп. 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3, 2.3.4 договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 10 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції.

Із змісту викладених приписів законодавства та положень укладеного між сторонами договору від 01.12.2018 на умовах договору від 30.05.2013 № 44/3203 вбачається, що доказами поставки ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" споживачу електричної енергії є акти про використану електричну енергію, підставою для оплати відповідного обсягу поставленої згідно цих актів електроенергії ? виставлені постачальником та направлені споживачу рахунки, а строк оплати цих рахунків ? протягом 5 операційних днів з дня їх отримання споживачем.

Таким чином, нарахування на суми допущених відповідачем прострочень пені та нарахувань у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України можливе починаючи з 6-го дня після отримання ТОВ "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" кожного відповідного рахунку.

У відповідності до ПКЕЕ, рахунки на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах постачальника електричної енергії через персональну сторінку споживача на web-сайті постачальника електричної енергії або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням новітніх інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії (абз. 7 п. 6.11 ПКЕЕ).

Усупереч наведеному вище законодавству, укладеним між сторонами договором, з урахуванням додатків до нього, не визначено порядок направлення споживачу рахунків на оплату електричної енергії та послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії або отримання таких рахунків споживачем.

Судом встановлено, що додані до позовної заяви акти прийняття-передавання послуг та рахунки на їх оплату підписані позивачем в односторонньому порядку, і до позовної заяви не додано доказів направлення указаних документів на адресу ТОВ "КОМПАНІЯ МЕГАСТАР" або вручення відповідачу у будь-який інший спосіб; не подано, відповідно, і доказів отримання цих документів відповідачем.

Матеріали справи не містять і передбачених п. 8 додатку № 10 до договору від 30.05.2013 доказів проведення сторонами перевірки стану розрахунків за договором (двосторонніх "Актів звірки").

Викладені обставини унеможливлюють встановлення періодів допущених відповідачем прострочень виконання договірних зобов?язань та перевірку судом правильності поданих позивачем розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

За приписами ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 81 ГПК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, а тому в задоволені позову ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно зі ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Давченко