РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2019Справа № 910/9899/19

за позовом доАкціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 1) Дочірнього підприємства "АТЛ Україна"; 2) ОСОБА_1 .
простягнення 279 589, 38 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача-1:Сінчук С.В. - представник за довіреністю;
від відповідача-2:Матвійчук О.В. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - позивач)звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Дочірнього підприємства "АТЛ Україна" (надалі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач-2) про стягнення солідарно заборгованості за договором № б/н від 04.07.2013 в розмірі 279 589, 38 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 відкрито провадження в справі № 910/9899/19, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

15.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) відповідачем-2 надано заяву про встановлення нових строків, відповідно до якої заявник просить суд встановити новий розумний строк протягом якого відповідач-2 може подати до суду заяву проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також встановити новий розумний строк, протягом якого позивач може подати відповіді на відзиви у випадку їх надходження від відповідачів, а відповідачам - заперечення на відповіді на відзиви.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 заяву відповідача-2 про встановлення нових строків задоволено.

27.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) відповідачем-2 надано відзив на позовну заяву, у якому він зазначив про відсутність виникнення у відповідача-1 зобов`язання за кредитним договором, оскільки заява-приєднання відповідача-1 не є складовою кредитного договору так як не містить істотних умов надання кредиту та до того-ж вказує на відсутність умов надання банківських послуг, на підставі яких, як на те вказує позивач, відповідачеві надавався кредит. Окрім того відповідач надав заперечення щодо інших наданих на підтвердження надання кредиту документів, а також заперечив виникнення у відповідача-2 зобов`язання з поруки. З урахуванням вищевикладеного, відповідач-2 просив суд відмовити у задоволенні позову.

Також 27.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) відповідачем-2 надано заяву про дослідження доказів, які знаходяться на веб-сайті позивача www.privatbank.ua (www.privatbank.ua/terms), а саме - "Умов та правил надання банківських послуг" (зокрема розділу 18.3. даних Умов), що діяли станом на 01.07.2013, шляхом огляду зазначеного веб-сайту.

Окрім того, 27.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) відповідачем-2 надано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 суд вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначив підготовче судове засідання на 18.10.2019 та продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів.

23.09.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що шляхом підписання заяви-приєднання відповідач-2 зобов`язався самостійно ознайомлюватися з Умовами та правилами надання банківських послуг на сайті позивача, що свідчить про обізнаність відповідача-2 з умовами надання кредиту. Окрім того позивач вказав на те, що з огляду на виписку по рахунку відповідача-2, він активно використовував кредитні кошти, а також здійснював погашення кредитних коштів, а також відсотків за користування кредитом та це свідчить про усвідомлення відповідачем-2 обов`язків щодо повернення кредиту.

03.10.2019 відповідачем-2 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) надано письмові заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача.

06.12.2019 відповідачем-1 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) надано письмові пояснення на позовну заяву.

У судове засідання, що відбулось 06.12.2019, представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, ухвали суду були надіслані за адресою позивача, яка міститься у позовній заяві та у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, оскільки позивача було належним чином повідомлено про судове засідання та при цьому - на засадах відкритості та гласності судового процесу Сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а позивачем, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 06.12.2019 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що 04.07.2013 відповідачем-1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої відповідач-1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:privatbank.ua. які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 04.07.2013 та при цьому відповідач-1 взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору. Відповідно до вказаної заяви відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № НОМЕР_1 , в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і відповідача-1 (як клієнта) (системи клієнт-банк. Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Також, з посиланням на наданий разом із позовною заявою витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" (зокрема - Розділ 3.18 "Умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів") позивач вказує на те, що шляхом підписання вищезазначеної заяви, відповідач-1 приєднався до наступних умов:

- 3.18.1.16. при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт - банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь якій іншій формі). Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клин і а з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі;

- 3.18.1.1. кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта;

- 3.18.1.3. кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди;

- 3.18.1.8. проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»),

- 3.18.1.6. ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронною зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших);

- 3.18.4. за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної Лавки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

- 3.18.4.1.1. за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - період в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

- 3.18.4.1.2. при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в яшму дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню;

- 3.18.4.1.3. у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду. 9який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

- 3.18.4.1.4. від «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному (рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківською дня. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з Моменту, утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківської« дня, зЈ кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

- 3.18.4.4. розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими;

- 3.18.2.3.4. Банк мас право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі;

- 3.18.5.1. при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2. 3.18.4.1, 3.18.4.2. 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8. 3.18.2.2 3. 3. і8.2.3 4. винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2., 3.18.4.4, 3.18.4.5. 3.18.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ . яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту. Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні;

- 3.18.6.1. обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття погонного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

З урахуванням вищезазначених "Умов та правилами надання банківських послуг" та анкети, копії виписок по рахункам відповідача-1, а також наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача-1 станом на 02.07.2019, позивач зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта та при цьому позивачем було надано кредитний ліміт, в розмірі 500 000,00 грн. А відповідач-1, у свою чегу, не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання щодо його погашення відповідно до вищеозначених Умов, у зв`язку із чим, станом на 02.07.2019 у відповідача-1 перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 813 245,12 грн., що включає в себе 279 589,38 грн. заборгованості за кредитом, 240 088,16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 11 183,89 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом та 282 383,69 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Окрім того позивач посилається на те, що 15.12.2014 між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки № РOR688, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання АТЛ УКРАЇНА ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО, юридична адреса якого; 01133 , КИЇВ обл., м./смт., пр./вул./пров. ЩОРСА , буд. 29 , код в ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків та інших обов`язкових платежів 32248838; далі - «Боржник» зобов`язань за угодами-приєднання до:

1.1.1. розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Угода-1) по сплаті:

а) процентної ставки за користуванням кредитом:

- за період користування згідно п. 3.2.1.4.1.1. "Угоди 1" - 0 % річних;

- за період користування згідно п. 3.2.1.4.1.2. "Угоди 1" - 36 % річних;

- за період користування згідно п. 3.2.1.4.1.3. "Угоди 1" - 56 % річних;

б) комісійної винагороди згідно з п. 3.2.1.1.17 "Угоди 1" в розмірі 3 % від суми перерахувань:

в) винагороди за використання ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4. "Угоди 1" в сумі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 500 000,00 грн

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

1.1.2. розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та Правил надання банківських послуг (Угода-2) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.2 "Угоди-2" - 36% річних;

- за період користування кредитом у разі прострочки згідно з п. 3.2.2.2 "Угоди-2" - 56% річних;

б) винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодовувати збитки у відповідності порядку та строки, визначені в "Угоді 2";

в) кредиту в розмірі 500 000,00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за договором № б/н від 04.07.2013 в розмірі 279 589, 38 грн., тобто заборгованість за кредитом.

Так, за приписами ст. 638 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

При цьому положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Між тим, ч. ч. 1, 2 ст. 633 визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

При цьому ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Поряд із тим, ст. 1047 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В матеріалах справи наявна копія заяви відповідача-1 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 04.07.2013, підписана позивачем та відповідачем-1, у якій йдеться про наступні умови: "Підписуючи цю анкету, висловлюю свою згоду з Умовами і Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua). Тарифами банка, які разом з цією анкетою складають Договір банківського обслуговування. Підписавши цю заяву в порядку діючого законодавства посвідчую згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг. Своїм підписом я приєднуюсь і зобов`язуюсь виконувати умови, викладені в Умовах і Правилах надання банківських послуг. Тарифах Приватбанка - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів чи додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформації / погодження по банківському обслуговуванню з клієнтом через Веб-сайт банка (www.pb.ua чи інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Підтверджую, що вся надана мною інформація являється правильною. При укладенні договорів, а також додаткових угод до них, банк і клієнт допускає використання Факсимільного відтворення печатки банка і підпису особи, уповноваженої підписувати договори і угоди до них від імені банку, втіленого за допомогою засобів копіювання".

Відтак, з урахуванням вищевикладених приписів ЦК України та доводів позивача слідує, що підписавши вказану заяву, відповідач-1 приєднався до "Умов і Правил надання банківських послуг", що в сукупністю із заявою відповідча-1 в силу приписів ст. ст. 633, 634, 638, 639, 1054 ЦК України, є публічною оферти щодо укладання договору банківського обслуговування, який, між іншого (згідно наведених позивачем "Умов і Правил надання банківських послуг") є також кредитним договором, відповідно до діючих станом на момент підписання даної заяви Умов та що були розміщені на сайті банку www.pb.ua.

Відповідно до положень ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу письмових, речових та електронних доказів або протоколів їх огляду, ставити питання експертам.

Так, судом разом з учасниками процесу було досліджено вміст сайту позивача та встановлено, що за посиланням www.privatbank.ua/terms міститься, зокрема, файл "Повний договір (актуальний на 01.07.2013) ", що при відкритті стає доступним у форматі "pdf" та містить у "Умови та Правила надання банківських послуг", які викладені на 1915 сторінках. Разом із тим, з тексту даної редакції "Умов та правил надання банківських послуг" вбачається, що положень Розділу 3.18. ("Умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів") з відповідними підпунктами, на підставі яких позивач обґрунтовує свої вимоги, не виявлено.

За результатами дослідження вказаних вище відомостей представники відповідача висловили власні міркування та навели доводи на обгрунтування пояснень.

При цьому, зі змісту анкети, підписаної відповідачем-1 04.07.2013 не вбачається, що останній прийняв на себе зобов`язання з ознайомленням з "Умовами і Правилами надання банківських послуг", що були чинними саме станом на 01.07.2013, а також не зазначено про те, що відповідач-1 прийняв на себе зобов`язання з ознайомленням з "Умовами і Правилами надання банківських послуг" у разі їх змін.

Разом із тим, суд приймає до уваги, що надана позивачем на підтвердження існування вказаних положень Розділу 3.18. копія витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" не містять будь-яких реквізитів, відомостей про дату прийняття (затвердження, погодження) таких Умов, а також про дату набрання сили (введення в дію), яким документом та ким затверджені ці Умови та ін., а відтак неможливо встановити, що надані позивачем даним витягом Умови є саме тою публічною офертою, до яких приєднується відповідач-1, підписуючи, як клієнт, заяву від 04.07.2013.

Відтак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази неможливо достовірно встановити, що відповідач-1 приєднався саме до "Умов та правил надання банківських послуг", на які вказує позивач, мотивуючи свої позовні вимоги.

Так, відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Посилання позивача на виписки по рахункам відповідача-1 як окремий доказ не засвідчують наявність між сторонами кредитного договору, з огляду на те, що неможливо достовірно встановити на яких саме умовах позивачем були надані відповідачеві-1 грошові кошти, порядок нарахування процентів у відповідних періодах, порядку, строків сплати коштів, структуру відповідних платежів, які є регулярними та впливають на сукупну вартість кредиту, а також наявності чи відсутності комісії за несвоєчасне погашення заборгованості, так як усі ці параметри належать до істотних умов кредитного договору, доказів на підтвердження укладання якого суду не надано.

При цьому приписами ст. ст. 76-79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу положень ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність укладеного між позивачем та відповідачем-1 кредитного договору №б/н від 04.07.2013, оскільки з огляду на матеріали справи, а також дані, що містяться на сайті позивача, неможливо достовірно встановити істотні умови, що у своїй сукупності утворюють кредитний договір, а саме таких умов як-то розмір кредиту, термін його повернення, відсотки за користування кредитними коштами, тощо.

Щодо доводів позивача про забезпечення зобов`язань відповідача-1 перед позивачем згідно договору поруки № РOR 688 від 15.12.2014 з боку відповідача-2, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Між тим, частиною 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Разом з тим, оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори.

Як зазначалося вище, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, враховуючи характер похідний характер поруки, що залежний від основного зобов`язання, до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18.

Так, предметом Договору поруки, долученого до цієї справи, визначено як надання поруки Поручителем (відповідач-2) перед Кредитором за виконання Боржником (відповідачі) зобов`язань за угодами приєднання до розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг та до розділу 3.2.2. "Кредит за послугою "Гарантований платіж" Умов та правил надання банківських послуг.

При цьому, зі змісту наявного в матеріалах справи договору поруки не вбачається, що відповідач-2 надавав поруку перед позивачем за виконання зобов`язання відповідача-1 за договором від 04.07.2013.

Таким чином, з системного аналізу всіх умов вказаного Договору поруки не вбачається, що відповідач-2 поручився за виконання зобов`язань саме відповідачем-1, як і не вбачається яке ж саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити правочин, який як основне зобов`язання забезпечене порукою.

За приписами ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду спору має бути встановлено не лише наявність підстав на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Натомість відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Між тим, як зазначалося вище, в силу положень ст. 74, 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Таким чином, оскільки позивачем не доведено факту укладання між ним та відповідачем-1 кредитного договору № б/н від 04.07.2013, а також не доведено існування поруки відповідача-2 за зобов`язанням відповідача-1 перед позивачем відповідно до договору поруки № РOR 688 від 15.12.2014, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом - не порушені з боку відповідача-1 та відповідача-2, а тому в суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості за договором № б/н від 04.07.2013 в розмірі 279 589, 38 грн., в зв`язку із чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 11.12.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко