РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2019Справа №910/12578/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"

про стягнення 11 879,01 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" про стягнення 11 879,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Колоннейд Україна" на підставі генерального договору добровільного страхування наземного транспорту №САS0039873 від 14.12.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику транспортного засобу марки Schmitz SPR, державний номер НОМЕР_1 , а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz Actros, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, станом на дату настання останньої була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6615904, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування завданої шкоди в частині 11 879,01 грн. покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.10.2019 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою від 19.09.2019) відкрито провадження у справі №910/12578/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

25.10.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" надійшов відзив на позов, в якому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, ним виконано в повному обсязі своє зобов`язання з виплати страхового відшкодування, а саме в розмірі: 88 120,99 грн., а нарахована позивачем сума страхового відшкодування у розмірі 11 879,01 грн. стягненню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що ремонт пошкодженого автомобіля здійснено на підприємстві, яке є платником ПДВ.

04.11.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що ним було виплачено страхове відшкодування в межах розміру збитків, завданих саме неправомірними діями водія, цивільно-правова відповідальність якого на момент настання страхового випадку була застрахована у відповідача. Щодо положень про застосування коефіцієнту фізичного зносу позивач вказує, що вказані положення регулюють відносини які виникають між страховиком та страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а не правовідносини між страховиками стосовно зворотної вимоги.

06.11.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" надійшли заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких відповідач зазначає, що позивачем у відповіді на відзив не спростовано тверджень відповідача викладених у відзиві та не надано доказів, які б підтверджували факт здійснення ремонту на підприємстві, яке є платником ПДВ.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

14.12.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (старховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Саноіл", (страхувальник) укладено генеральний договір про страхування наземного транспорта №САS00239873 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, зокрема, сідловим тягачем Daf, державний номер НОМЕР_3 , напівпричепом Schmitz SPR, державний номер НОМЕР_1 . Строк дії Договору до 14.12.2018.

22.02.2018 о 10:25 год. на 22 км автодороги "М-07 "Київ-Ковель" сталася ДТП за участі застрахованого сідлового тягача Daf, державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом Schmitz SPR, державний номер НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_1 , керуючи самоскидом Mercedes-Benz Actros, державний номер НОМЕР_2 , не обрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з сідловим тягачем Daf з напівпричепом Schmitz SPR, чим було спричинено механічні пошкодження транспортним засобам.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві від 23.02.2018.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 встановлено Ірпінським міським судом Київської області від 28.08.2018 у справі №367/5847/18, однак провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі страхового акту № від 17.05.2018 у відповідності до звіту №384/18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 07.05.2018, позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів страхувальнику у сумі 189 677,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №500057234 від 22.05.2018.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Ірпінського міського суду Київської області від 28.08.2018 у справі №367/5847/18 вбачається, що транспортний засіб Mercedes-Benz Actros, державний номер НОМЕР_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала транспортним засобом Mercedes-Benz Actros, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортним засобом Mercedes-Benz Actros, державний номер НОМЕР_2 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6615904.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 22.02.2018.

За положеннями пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний Звіт №384/18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 07.05.2018, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП Тіхонін А.В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №1143/17 від 28.11.2017), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Schmitz SPR, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,5398) становить 105 745,18 грн. (з урахуванням ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування).

З метою отримання страхового відшкодування Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Тех Сервіс Моторс" (яке діяло в інтересах позивача) на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із претензією про виплату суми компенсації витрат у розмірі ліміту відповідальності вих. №R/L24852 від 09.11.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 88 120,99 грн. без урахування ПДВ (в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності).

Таким чином, на думку позивача, оскільки відповідачем сплачено лише частину страхового відшкодування, то наявні підстави для стягнення з нього 11 879,01 грн. (100 000,00 грн. - 88 120,99 грн.).

В свою чергу, відповідач заперечує проти стягнення з нього страхового відшкодування в розмірі 11 879,01 грн., оскільки вказана сума є ПДВ, а позивачем не доведено, що ремонт пошкодженого автомобіля здійснено на підприємстві, яке є платником ПДВ.

Фактично спір у даній справі зводиться до наявності правових підстав для нарахування суми страхового відшкодування з ПДВ в частині 11 879,01 грн.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції чинній на момент скоєння ДТП) встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (надалі - "ПДВ"). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17.

В свою чергу, страхова сума позивачем перераховувалась позивачем безпосередньо страхувальнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Саноіл", а матеріали справи не містять доказів того, що ремонт пошкодженого автомобіля здійснено особою, яка зареєстрована як платник ПДВ.

Отже, з огляду на викладене, в даному випадку, збільшення розміру страхового відшкодування, яке на підставі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має бути сплачене відповідачем на користь позивача, на суму ПДВ є неправомірним.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" про стягнення 11 879,01 грн. є необґрунтованими у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 5, 13, 14, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 25395057) до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (03038, м. Київ, Федорова Івана, буд. 32, корпус літ. В; ідентифікаційний код 20448234) про стягнення 11 879,01 грн., відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, покладаються на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко