УХВАЛА

18 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/750/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Дніпровської міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019 у справі

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Слобожанський-Батумська" до Територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Валена", третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 Дніпровська міська рада звернулася із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2019, повний текст якої підписаний 31.10.2019 (у складі колегії суддів: Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019 (суддя Мілєва І.В.)

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є.В.- головуючий, Кушнір І.В., Мачульський Г.М.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921, 00 грн.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовними вимогами про: 1) визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно за Територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради (серія САА №120247) на нежитлове приміщення №61 поз. 1-11, вхід у підвал поз. І, загальною площею 199,8 кв.м, що розташоване у житловому будинку літ. А-5 по вул. Батумська,8 у м. Дніпро; 2) скасувати реєстрацію права власності за Територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради на нежитлове приміщення №61 поз. 1-11, вхід у підвал поз. І, загальною площею 199,8 кв.м, що розташоване у житловому будинку літ. А-5 по вул. Батумська,8 у м. Дніпро (реєстраційний №12677374 згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №90085227 від 21.11.2005).

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 7 684 = (1 921 грн*2+1 921*2) * 200 % та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Крім того, Верховний Суд, звертає увагу на те, що Листом Державної казначейської служби України №05-12/1731-6167 від 18.06.2018 повідомлено нові реквізити рахунку для зарахування до Державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 6007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102,

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір" (Верховний Суд, 055);

- Символ звітності банку: 207

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував, доказів сплати судового збору не надав.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору у розмірі 7 684 грн, на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом з підтвердженням зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 ГПК України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без руху до 20.01.2020.

2. Встановити Дніпровській міській раді строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Дніпровській міській раді надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016) докази про дату вручення даної ухвали.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Краснов