ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

10 грудня 2019 року Справа № 923/588/18
м.Одеса

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної

суддів: В.В. Бєляновського, К.В. Богатиря

(склад судової колегії змінений відповідно до розпоряджень керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №391 від 05.07.2019р. та №709 від 01.11.2019р., протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019р. та від 01.11.2019р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ПАТ Державна продовольчозернова корпорація України - Сивоконенко Ю.С. за довіреністю;

від прокуратури - Синюк О.М. прокурор відділу прокуратури Одеської області;

від Кабінету Міністрів України - Рижов Ю.М. за довіреністю;

від Міністерства аграрної політики та продовольства України не з`явився;

від Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області - не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про зупинення провадження у справі при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

на рішення господарського суду Херсонської області від 18 грудня 2018 року

у справі №923/588/18

за позовом заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі:

- Кабінету Міністрів України;

- Міністерства аграрної політики та продовольства України

до:

- Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області;

- Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету та визнання недійсними свідоцтв про право власності

В С Т А Н О В И В:

28.06.2018р. заступник прокурора Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України до Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області та Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Великолепетиської селищної ради від 06.12.2011р. №181 Про оформлення та видачу свідоцтв про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, яким оформлено право приватної власності на цілісний майновий комплекс Великолепетиський елеватор, вартістю 46628381,90грн.;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії САЕ № 415369 від 24.12.2012р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель машинного двору, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт.Велика Лепетиха, вул.Мельнична, 5; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії САЕ № 415368 від 24.12.2012р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд Великолепетиського елеватору, що розташовані за адресою: Херсонська область, АДРЕСА_1 ; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії САЕ № 415365 від 24.12.2012Р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель Великолепетиського елеватору, що розташовані за адресою: колишнє АДРЕСА_2 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 9797326), видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії САЕ № 415367 від 24.12.2012р. про право приватної власності на комплекс будівель польового стану бригади № 1 Великолепетиського елеватору, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт.Велика Лепетиха, вул.Польова, 2; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії САЕ № 415366 від 24.12.2012р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт.Велика Лепетиха, вул.Мельнична, 1; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії САЕ № 415363 від 24.12.2012 про право приватної власності на нежитлову будівлю візувальню, що розташована за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Леніна, 170-а; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії САЕ № 415364 від 24.12.2012 про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Леніна, 144; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України.

12.07.2018р. ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України подало суд першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог заступника прокурора, вважаючи їх безпідставними. Зокрема відповідач зазначав, що прокурором не надано доказів, що підтверджують наявність права власності у Кабінету міністрів України на спірне нерухоме майно, тоді як ПАТ ДПЗКУ правомірно володіє таким майном.

В додатки до відзиву відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

18.10.2018р. ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України подало суду додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначило про на відсутність правових підстав у органів прокуратури для здійснення представництва позивачів у відповідності до ст.23 ЗУ Про прокуратуру.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 18.12.2018р. (повний текст складено 19.12.2018р.) позовні вимоги задоволено:

- визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Великолепетиської селищної ради від 06.12.2011р. №181 Про оформлення та видачу свідоцтв про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд;

- визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії НОМЕР_1 № 415369 від 24.12.2012р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель машинного двору, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт.Велика Лепетиха, вул.Мельнична, 5; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії САЕ № 415368 від 24.12.2012р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд Великолепетиського елеватору, що розташовані за адресою: Херсонська АДРЕСА_1 ; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії САЕ № 415365 від 24.12.2012р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель Великолепетиського елеватору, що розташовані за адресою: колишнє АДРЕСА_2 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 9797326), видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії САЕ № 415367 від 24.12.2012Р. про право приватної власності на комплекс будівель польового стану бригади №1 Великолепетиського елеватору, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт.Велика Лепетиха, вул. Польова, 2; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії САЕ № 415366 від 24.12.2012Р. про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, АДРЕСА_3 . Мельнична, 1; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії САЕ № 415363 від 24.12.2012Р. про право приватної власності на нежитлову будівлю візувальня, що розташована за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, АДРЕСА_3 . Леніна, 170-а; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- визнано недійсним та скасовано свідоцтво серії САЕ № 415364 від 24.12.2012 про право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Леніна, 144; видане виконавчим комітетом Великолепетиської селищної ради ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України;

- стягнуто з ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України на користь Прокуратури Херсонської області 14096грн. компенсації по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду від 18.12.2018р., Публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, крім іншого, зазначив про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі, що , на думку скаржника, призвело до порушення норм матеріального права (ч.ч. 3 і 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод) та норм процесуального права (ч.ч. 3 і 4 ст. 53 та ч. 4 ст. 236 ГПК України).

Зокрема скаржник вказував на відсутність у прокурора законних підстав для звернення з даним позовом до суду в інтересах Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України, що в свою чергу свідчить про прийняття господарським судом Херсонської області рішення від 18.12.2018р. по справі №923/588/18 з порушенням норм матеріального і процесуального права та без належного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню. Скаржник зазначає, що прокуратурою не надано суду належних та допустимих доказів того, що Кабінет Міністрів України не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави щодо спірного майна, судом першої інстанції не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання позивачами своїх функцій щодо захисту інтересів держави. Відтак, прокурор звертаючись до суду із вказаним позовом протиправно перебрав на себе функції Кабінету Міністрів України та Мінагрополітики. Отже, на думку скаржника, участь прокуратури на боці позивачів у даній справі була безпідставною, що суперечить позиції Верховного Суду.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.08.2019р. зупинено апеляційне провадження у справі №923/588/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №587/430/16-ц Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2019р. (головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді судді К.В.Богатир, І.Г.Філінюк) поновлено провадження у справі №923/588/18 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У зв`язку із перебуванням судді І.Г.Філінюка з 28.10.2019р. по 22.11.2019р. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду №709 від 01.11.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/588/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир.

Ухвалою від 04.11.2019р. справу прийнято до провадження у зміненому складі суду.

02.12.2019р. від прокуратури Херсонської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор щодо обґрунтованості свого представництва в суді (з посиланням на ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»), зазначав наступне:

-пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму захисту інтересів держави у сфері державної власності. Про наявність суспільної проблеми свідчить той факт, що за відсутності волевиявлення держави щодо зміни державної форми власності на приватну, внаслідок прийняття оспорюваних рішення та свідоцтва цілісний майновий комплекс ДП ДАК «Хліб України» «Великолепетиський елеватор» неправомірно вибув з державної власності та його передано у приватну власність товариства.

- звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання - повернення у власність держави цілісного майнового комплексу, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

-враховуючи встановлені факти незаконного відчуження державного майна, чим прямо порушено економічні інтереси держави, та те, що уповноважені органи у спірних правовідносинах - Кабінет Міністрів України та Міністерство аграрної політики та продовольства України захист цих інтересів не здійснюють та впродовж тривалого часу з відповідними позовами до суду не звернулись, вбачаються підстави для представництва державних інтересів у суді прокуратурою області.

10.12.2019р. від ПАТ «ДПЗКУ» надійшла заява про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 912/2385/18, в обґрунтування якої заявник зазначав наступне:

- в апеляційній скарзі ПАТ «ДПЗКУ» наголошувало на відсутності правових підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі, що призвело до порушення норм матеріального права (ч.ч. З і 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод) та норм процесуального права (ч.ч. З і 4 ст. 53 та ч. 4 ст. 236 ГПК України).

- в провадженні Великої Палати Верховного Суду знаходиться касаційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №912/2385/18.

- рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 безпосередньо вплине на формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором (в т.ч. у даній справі), а тому наявні правові підстави для зупинення провадження у даній справі у зв`язку із переглядом судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі №912/2385/18) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

В судовому засіданні 10.12.2019р. представник ПАТ «ДПЗКУ» підтримав вимоги та доводи своїє заяви.

Прокурор заперечував проти зупинення апеляційного провадження.

Представник Кабінету Міністрів України залишив вирішення питання щодо зупинення апеляційного провадження на розсуд суду.

Представники Міністерства аграрної політики та продовольства України та Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву ПАТ «ДПЗКУ» про зупинення провадження, колегія суддів дійшла наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі №923/588/18 порушено за позовом заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України

Твердження прокурора щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді засновані на правових нормах п.3 ч.1 ст 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Статтею 23 Закону України Про прокуратуру закріплено умови представництва прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді, у тому числі підстави такого представництва.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, висновки колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо необхідності передачі справи №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду обґрунтовані тим, що за нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 ГПК України, статтею 23 Закону України Про прокуратуру, рішеннями Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017, від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019, від 20 червня 2019 року № 6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: - додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; - обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

У контексті зазначених питань колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на правовий висновок, викладений у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 про те, що з метою підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів, прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Колегія суддів зазначає, що цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц стосовно відсутності необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але зауважує, що у справі, що переглядається, на відміну від справи № 587/430/16-ц, розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Також касаційним господарським поставлено питання щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Ухвалою від 07.11.2019р. Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №912/2385/18 та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24.03.2020р.

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що при касаційному розгляді справи №912/2385/18 Великою Палатою Верхового Суду вирішується виключна правова проблема стосовно необхідності доведення (підтвердження) прокурором підстав представництва інтересів держави в суді та процесуальних наслідків у разі встановлення відсутності підстав для такого представництва, за результатами чого будуть сформовані висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм ст. 23 ЗУ Про прокуратуру та положень ГПК України (в частині процесуального аспекта результатів вирішення справ при відсутності підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді).

Процесуальна позиція скаржника у розглядуваній справі поряд із обґрунтуванням матеріально-правових підстав для задоволення його апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення включає також і заперечення підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України в господарському суді при розгляді даної справи, при цьому таким аргументам сторони спору відповідно до п.п. в п.3 ч.1 ст. 282 ГПК України має бути надана оцінка (прийняття чи відхилення) апеляційним господарським судом в його постанові.

Згідно із п.7 ч.1 та ч.3 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема при перегляді судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Оскільки як у справі №912/2385/18, так і у справі №923/588/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, судова колегія вважає за необхідне зупинити провадження у справі №923/588/18 до закінчення перегляду справи № 912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду на підставі п.7 ч.1 ст. 228, п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України, задовольнивши заяву ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Керуючись ст.ст. 228,229,232-236,240,281,270 ГПК України,

колегія суддів

ухвалила:

Зупинити апеляційне провадження у справі №923/588/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду, задовольнивши заяву ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 10.12.2019р. вх..№4745/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст.235 ГПК України.

Згідно ст.286, п.3 ч.1 ст.287 ГПК України судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно ч.1 ст.288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 грудня 2019 року

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя К.В. Богатир