ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3441/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків
до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси", м. Київ
про стягнення 4516,92 грн.
за участю представників:

позивача - Бабенко О.І.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (відповідач), в якій просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електричну енергію у сумі 4486,00 грн. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" UА1529792, МФО 351823, ;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по 3% річних у сумі 30,92 грн. на п/р НОМЕР_1 в АТ Мегабанк, МФО 351629, ;

- покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору, зобов`язавши сплатити судовий збір у сумі 1921,00 грн. на п/р НОМЕР_1 в АТ Мегабанк, МФО 351629, .

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про тимчасове постачання електричної енергії без засобів обліку № 064397 від 22.11.2016 щодо оплати спожитої електроенергії у травні 2019 року на суму 4486,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.10.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 19.11.2019 о 10:30.

19.11.2019 судом розгляд справи було відкладено на 17.12.2019 о 10:20.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, про причини неявки представника суд не повідомив.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому суд зазначає, що загальні правила господарського судочинства встановлені Господарським процесуальним кодексом України. Право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч.1 ст. 29 ГПК України). Згідно ч.5 ст. 29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Таким чином, даний спір розглядається господарським судом Харківської області за місцем виконання договору про тимчасове постачання електричної енергії без засобів обліку № 064397 від 22.11.2016 (м. Харків, вул. Пушкінська, 107).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268. Правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 залишається АТ "Харківобленерго", яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ "Харківенергозбут" проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

Як вбачаться з матеріалів справи 22.11.2016 між АТ "Харківобленерго" (постачальник) та Харківською філією Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (споживач) було укладено договір про тимчасове постачання електричної енергії без засобів обліку № 064397 від 22.11.2016 (надалі - договір).

Розділом 1 договору було передбачено, що постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

03 грудня 2018 року між АТ "Харківобленерго" (постачальник) та Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (споживач) укладено додаткову угоду до договору про тимчасове постачання електричної енергії без засобів обліку № 064397 від 22.11.2016 (надалі - додаткова угода до договору).

Згідно п.1 додаткової угоди до договору сторони дійшли згоди щодо продовження терміну дії договору про тимчасове постачання електричної енергії без засобів обліку № 064397 від 22.11.2016 з 01.05.2019 на 30 діб по 30.05.2019 включно, а в частині розрахунків - до їх повного завершення.

Пунктом 2 додаткової угоди до договору було передбачено споживачу здійснити попередню оплату вартості електроенергії згідно наданого рахунку за попередню оплату за нарахований обсяг кВт*год. за тарифом, встановленим для ІІ класу напруги, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Відповідно до п.3, п.4 договору ця додаткова угода набирає чинності з 01.05.2019 у відповідності до ч.3 ст. 631 ЦК України та вона є невід`ємною частиною договору про тимчасове постачання електричної енергії без засобів обліку між споживачем та постачальником № 064397 від 22.11.2016.

Згідно узгодження про поновлення розподілу електроенергії № 121 від 16.04.2019 для ДП МВС України "Інформ - Ресурси" було поновлено розподіл електричної енергії, а отже з 16.04.2019 почалося постачання електричної енергії даному споживачу за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Відповідно до наряду на припинення розподілу електричної енергії від 30.05.2019 № 4397/2141, у зв`язку з не продовженням терміну дії договору, споживач підлягав відключенню 31.05.2019 з 08:00 від розподілу електричної енергії за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" позивачем було проведено відповідачу відповідні нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію:

- за квітень 2019 року на суму 1639,21 грн., який було оплачено відповідачем 22.05.2019 згідно платіжного доручення № 455;

- за травень 2019 на суму 4486,00 грн., який 07.06.2019 було направлено відповідачу, строк оплати рахунку - 13.06.2019.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем рахунку за електричну енергію нараховану за договором в травні 2019, станом на 01.09.2019 сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за договором складає 4486,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 174, 179 ГК України, ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення господарських прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на фактичні обставини справи, умови договору та наведені норми законодавства, перевіривши розрахунок позивача 3 % річних за період з травня 2019 року по серпень 2019 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, вони не спростовані відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у розмірі 1921,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (01103, м. Київ, проїзд Військовий, буд. 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) заборгованість за електричну енергію у сумі 4486,00 грн. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" UА1529792, МФО 351823, .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (01103, м. Київ, проїзд Військовий, буд. 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) заборгованість по 3% річних у сумі 30,92 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. на п/р НОМЕР_1 в АТ Мегабанк, МФО 351629, .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Відповідач: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (01103, м. Київ, проїзд Військовий, буд. 8, ).

Повне рішення складено "19" грудня 2019 р.

Суддя А.М. Буракова