ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

04.11.2019 р. м. Ужгород Справа № 907/299/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промисловий центр", м. Ужгород

про стягнення 15 023 грн. 23 коп., в тому числі 14 048 грн. 33 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 899 грн. 17 коп. пені та 75 грн. 73 коп. трьох процентів річних,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Тягнибок К.О.

представники:

Позивача -

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", м. Ужгород заявлено позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промисловий центр", м. Ужгород про стягнення 15 023 грн. 23 коп., в тому числі 14 048 грн. 33 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 899 грн. 17 коп. пені та 75 грн. 73 коп. трьох процентів річних.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11410M2iLWDP016 від 01.01.2016 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14 048 грн. 33 коп. по оплаті за спожитий природний газ. Крім того, за порушення термінів оплати отриманого відповідачем природного газу, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 899 грн. 71 коп. (п. 6.2.1. договору) та три проценти річних в розмірі 75 грн. 73 коп. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, хоча підготовче провадження судом неодноразово відкладалося. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу, повідомлення про вручення ухвал долучені до матеріалів справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

01.01.2016 року між сторонам спору був укладений Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11410M2iLWDP016 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник (позивач у справі) взяв на себе зобов`язання передати у власність Споживачу (відповідачу у справі) у 2016 році природний газ, а Споживач (відповідач) взяв на себе зобов`язання прийняти та оплачувати вартість газу у розмірах, строки та порядку, передбачених Договором. Річний плановий обсяг постачання газу - до 330,000 тис. куб.м. Добові планові обсяги постачання газу визначаються шляхом ділення місячного планового обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця. Передача газу за Договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача (відповідача) відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (розділ 1 Договору).

Відповідно до розділу 2 Договору сторони встановили, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п. 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених у заяві-приєднання до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ. Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: - за підсумками розрахункового періоду Споживач (відповідач) до 5-го числа місяця наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ; - на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання - передачі природного газу за розрахунковий період, підписаний уповноваженим представником Постачальника; - Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу; - у випадку відмови від підписання акту приймання - передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку на підставі даних Оператора ГРМ; - у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10-го числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 2.9. Договору).

Розділ 3 Договору встановлює умови щодо ціни постачання природного газу. Зокрема передбачає, що розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між сторонами; ціна газу становить 6 490 грн. 30 коп. за 1 000 куб. м., крім того ПДВ 1 288 грн. 06 коп., всього з ПДВ 7 788 грн. 36 коп. Ціна, встановлена Договором, може змінюватися протягом дії Договору, а сама зміна ціни узгоджується сторонами шляхом підписання додаткової угоди до Договору. Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним договором. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу.

Порядок та строки розрахунків сторонами погоджені у розділі 4 Договору, який передбачає, що розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07:00 години першого дня місяця до 07:00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата за газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: - 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання; - у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу; - остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов укладеного сторонами Договору, у грудні 2018 року, лютому та березні 2019 року Постачальником було поставлено Споживачеві 1 212 куб.м. природного газу на загальну суму 14 051 грн. 01 коп., що підтверджується двосторонніми актами приймання - передачі природного газу.

Зокрема, актом № ЗЗК00029881 від 31.12.2018 року підтверджено поставку газу у кількості 0,017 тис. куб.м. вартістю 233 грн. 33 коп.; актом № ЗЗК89006438 від 28.02.2019 року підтверджено поставку газу у кількості 0,911 тис. куб.м. вартістю 10 927 грн. 85 коп.; актом № ЗЗК89008027 від 31.03.2019 року підтверджено поставку газу у кількості 0,284 тис. куб.м. вартістю 2 889 грн. коп.

Вартість поставленого газу за даним договором у вказаний період Споживач (відповідач) оплатив частково, з огляду на що у відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у сумі 14 048 грн. 33 коп.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого природного газу стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми 14 048 грн. 33 коп. заборгованості по оплаті за спожитий природний газ в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно - правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 14 048 грн. 33 коп. заборгованості за спожитий природний газ за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11410M2iLWDP016 від 01.01.2016 року.

На підставі та в порядку п. 6.2.1. Договору позивач просить стягнути з відповідача суму 899 грн. 17 коп. пені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За положеннями статей 230 - 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2.1. Договору встановлено, що у разі порушення строків оплати, визначених умовами Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пені, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання нарахована пеня в розмірі 899 грн. 17 коп.

Перевіривши розрахунок пені у межах заявленого періоду з 11.01.2019 року по 20.05.2019 року, окремо за кожним актом приймання - передачі природного газу, та виходячи із відповідних сум заборгованості з врахуванням здійснених відповідачем проплат, суд зазначає, що пеня в розмірі 899 грн. 17 коп. підлягає стягненню з відповідача повністю.

Разом з тим, за прострочку відповідачем оплати вартості поставленого природного газу позивач, посилаючись на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму 75 грн. 73 коп. трьох процентів річних.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення з відповідача 75 грн. 73 коп. трьох процентів річних за період з 11.01.2019 року по 20.05.2019 року, суд приходить до висновку, що такий здійснено правомірно та з врахуванням вищевказаного порядку нарахування, а тому сума 75 грн. 73 коп. трьох процентів річних підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 14 048 грн. 33 коп. заборгованості по оплаті за спожитий природний газ, 899 грн. 17 коп. пені та 75 грн. 73 коп. трьох процентів річних документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 921 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промисловий центр", 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Боженка, буд. 2 оф. 4 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", 88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 2 () суму 15 023 (П`ятнадцять тисяч двадцять три гривні) грн. 23 коп., в тому числі 14 048 (Чотирнадцять тисяч сорок вісім гривень) грн. 33 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 899 (Вісімсот дев`яносто дев`ять гривень) грн. 17 коп. пені та 75 (Сімдесят п`ять гривень) грн. 73 коп. трьох процентів річних, а також 1 921 (Одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення підписано 16.12.2019 року.

Суддя Пригара Л.І.