ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3319/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Редько А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтерпідшипник" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 6-А)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж)
про стягнення 49321,98 грн.
за участю представників:

від позивача - Крилов А.В., адвокат

від відповідача - Демура І.Б, адвокат

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтерпідшипник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" про стягнення заборгованості у розмірі 49321,98 грн. Позов обґрунтовано порушенням з боку відповідача його зобов`язання з оплати отриманного товару за видатковими накладними.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд справи по суті призначено на 26.11.2019 о 12:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 10.12.2019 до 10:40.

26.11.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 28684), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 10.12.2019 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 10.12.2019 з`явився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Судом досліджені оригінали документів, копії яких подано разом із позовною заявою та копії яких містяться у матеріалах господарської справи.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 10.12.2019 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні повноважних представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Позивачем поставлено на користь відповідача товар на загальну суму 503656,96 грн. за видатковими накладними, які підписані сторонами без будь-яких зауважень та які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме: № ДХП00000253 від 23.10.2018, № ДХП00000254 від 23.10.2018, № ДХП00000257 від 26.10.2018, № ДКП00003486 від 08.11.2018, № ДХП00000270 від 21.11.2018, № ДКП00003552 від 21.11.2018, № ДХП00000271 від 22.11.2018, № ДХП00000272 від 23.11.2018, № ДХП00000276 від 30.11.2018. (т.с. І а.с. 13-23).

Із обставин справи вбачається, що відповідно до платіжних доручень: № 3604 від 04.10.2018, № 3630 від 10.10.2018, № 3756 від 06.11.2018, № 3893 від 23.11.2018 року, № 3936 від 29.11.2018 року, № 101 від 08.01.2019, № 3989 від 15.01.2019, № 4064 від 22.02.2019, № 4069 від 26.02.2019, № 4099 від 15.03.2019, № 4118 від 29.03.2019, № 235 від 11.04.2019, № 4171 від 15.04.2019, № 4197 від 25.04.2019, № 331 від 03.06.2019, № 379 від 19.06.2019, № 415 від 03.07.2019, № 447 від 08.07.2019, № 4333 від 12.07.2019, № 457 від 16.07.2019, № 4348 від 22.07.2019, № 521 від 29.07.2019 відповідач перерахував за отриманий товар грошові кошти на загальну суму 454334,98 грн. (т.с. І а.с. 24-45).

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому наголошує про те, що відповідачем вартість отриманого товару сплачено лише частково, у зв`язку із чим, наявна заборгованість відповідача за отриманий товар станом на 09.10.2019 склала 49321,98 грн.

23.09.2019 позивачем, з метою досудового врегулювання спору відповідачу було надіслано Вимогу про сплату боргу у розмірі 49321,98 грн. (т.с. І а.с. 46-48).

Однак відповідач відповіді на вимогу не надав та заборгованість не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положенням статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 ГК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару за вказаними вище видатковими накладними свідчить про виникнення між сторонами спору договірних правовідносин з поставки товару, відтак, в силу ст. 712 ЦК України, істотними умовами договору поставки є предмет та ціна, які узгоджені сторонами спору у названих документах.

Відповідно до статей 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його зобов`язання з оплати товару.

Відповідачем оплату товару здійснено частково в сумі 454334,98 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 49321,98 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Згідно з ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту оплати відповідачем на користь позивача товару на суму 49321,98 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 визначено, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовчу діяльність.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 49321,98грн.

Водночас заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов судом відхилені, оскільки усні домовленості між сторонами спору не можуть бути підставою для звільнення відповідача від зобов`язання оплатити отриманий у власність від позивача товар за видатковими накладними.

В силу вимог статті 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 1921,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтерпідшипник" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 6-А, ) - 49321,98 грн. заборгованості та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "13" грудня 2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова