РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/11844/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до акціонерного товариства "Київмедпрепарат", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - державна організація (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", про стягнення 3 116 165,96 грн.,

за участі представників:

позивача: Островерхого С.А. за довіреністю від 26 вересня 2019 року;

відповідача: Шакірової А.Ю. за ордером від 20 вересня 2019 року серії КС № 592407;

третьої особи: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2019 року публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з акціонерного товариства "Київмедпрепарат" (далі - Товариство) заборгованості за договором про мультивалютну кредитну лінію від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 у розмірі 2 077 443,96 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 16 грудня 2008 року між сторонами у справі було укладено договір про мультивалютну кредитну лінію № 1276м-08 з лімітом максимальної заборгованості у розмірі 130 000 000,00 грн., до якого у подальшому було внесено зміни, зокрема, щодо розміру кредитної лінії та процентів. Так, відповідно до абзацу 2 підпункту б) пункту 3.1 та абзацу першого підпункту в) пункту 3.1 вказаного договору з урахуванням додаткових угод, передбачена підвищена процентна ставка у розмірі 16,7 %.

Водночас рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16 до вказаного кредитного договору було внесено зміни щодо встановлення та продовження строків (термінів) повернення кредитних коштів та сплати нарахованих за ними процентів на 36 місяців, починаючи з 1 жовтня 2016 року по 1 жовтня 2019 року, з встановленням порядку повернення (погашення) заборгованості по всіх видах платежів. Також даним рішенням, зокрема, пункт 3.4 цієї угоди було викладено у новій редакції, за якою нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Проценти, нараховані до 1 жовтня 2016 та непогашені позичальником, підлягають сплаті з 1 квітня 2019 року по 1 жовтня 2019 року щомісячно пропорційно рівними платежами. Крім того, наведеним судовим рішенням встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 1276м-08 складає 126 471 142,02 грн. Оскільки відповідачем за кредитним договором належним чином зобов`язання не виконувались, у кредитора виникло право на застосування підвищеної процентної ставки за період з 16 липня 2009 року по 30 вересня 2016 року.

Отже, враховуючи рішення Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16, відповідач, починаючи з 1 квітня 2019 року по 1 жовтня 2019 року, на думку позивача, був зобов`язаний щомісячно пропорційно рівними платежами погашати проценти, нараховані за підвищеною процентною ставкою. Проте Товариство вищевказаного обов`язку належним чином не виконало, заборгувавши таким чином позивачу 2 077 443,96 грн., у зв`язку з чим останній просив суд стягнути з відповідача наведену суму грошових коштів у примусовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 3 вересня 2019 року позовну заяву Банку прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11844/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26 вересня 2019 року. Крім того, даною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено державну організацію (установу, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб".

16 вересня 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення третьої особи по суті спору від 13 вересня 2019 року № 27-15955/19, в яких державна організація (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" зазначила про наявність, на її думку, правових підстав для задоволення позовних вимог Банку.

20 вересня 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив Товариства на позовну заяву від 20 вересня 2019 року, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог Банку з огляду на відсутність у позивача підстав для застосування підвищеної процентної ставки за договором № 1276м-08, оскільки з урахуванням виникнення істотної зміни обставин у правовідносинах сторін вказаного договору згідно рішення Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16, терміни (строки) повернення кредитних коштів та сплати нарахованих за ними процентів продовжено до 1 жовтня 2019 року. Вказані обставини, на думку відповідача, підтверджуються ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2017 року про роз`яснення вказаного судового акту.

Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року підготовче судове засідання було відкладено на 17 жовтня 2019 року.

3 жовтня 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла відповідь Банку від 30 вересня 2019 року № 083-3-4357/19 на відзив, в якій останнім було надано обґрунтування правомірності нарахування процентів за підвищеною ставкою.

17 жовтня 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог від 16 жовтня 2019 року № 083-3-4744/19, згідно якої останній просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентами у вигляді підвищеної процентної ставки у період з 16 липня 2009 року по 30 вересня 2016 року за договором про мультивалютну кредитну лінію від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 у загальному розмірі 2 077 443,96 грн. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Разом із тим, судове засідання у справі № 910/11844/19, призначене на 17 жовтня 2019 року, не відбулося у зв`язку з надходженням інформації про замінування приміщень Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року підготовче судове засідання у цій справі було призначено на 31 жовтня 2019 року.

22 жовтня 2019 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли заперечення Товариства від 18 жовтня 2019 року, в яких відповідач зазначив про те, що процентна ставка у розмірі 16,7 % не підлягає застосуванню при розрахунку нарахованих Банком у спірний період процентів.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року строк підготовчого провадження у справі № 910/11844/19 було продовжено на 30 днів, а підготовче судове засідання відкладено на 14 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року підготовче провадження у справі № 910/11844/19 було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 5 грудня 2019 року.

У судовому засіданні 5 грудня 2019 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у цьому судовому засіданні проти задоволення вимог Банку заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечила.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16 за позовом Товариства до Банку про внесення змін до договору, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 грудня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 28 березня 2017 року і на час розгляду даної справи набрало законної сили, вимоги позивача у цій справі задоволено частково.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 16 грудня 2008 року між Банком та публічним акціонерним товариством "Київмедпрепарат" (правонаступником якого є Товариство) було укладено договір про мультивалютну кредитну лінію № 1276м-08 з лімітом максимальної заборгованості у розмірі 130 000 000,00 грн.

У подальшому між вказаними сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди до договору щодо зміни розміру кредитної лінії, максимального ліміту заборгованості, розміру процентів, комісійної винагороди, строку повернення кредитних коштів та інших умов договору, а саме: 13 травня 2015 укладено додаткову угоду до договору про мультивалютну кредитну лінію № 1276м-08, якою строк повернення коштів по кредиту встановлено до 14 червня 2016 року.

Розмір заборгованості позивача станом на 30 серпня 2016 року по тілу кредиту за договором про мультивалютну кредитну лінію від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 становив 126 471 142,02 грн.

Водночас вищевказаним рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16 внесено зміни до кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 з подальшими змінами та доповненнями, укладеного між Банком та публічним акціонерним товариством "Київмедпрепарат" (правонаступником якого є Товариство) у частині встановлення та продовження строків (термінів) повернення кредитних коштів та сплати нарахованих за ними процентів на 36 місяців, починаючи з 1 жовтня 2016 року по 1 жовтня 2019 року, з установленням порядку повернення (погашення) заборгованості по всіх видах платежів шляхом викладення положень договору в наступних редакціях, а саме:

- відповідної частини абзацу 1 пункту 1.1 договору в наступній редакції: "…, а позичальник зобов`язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 1 жовтня 2019 року";

- абзацу 1 пункту 2.5 договору у наступній редакції: "Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти та сплатити комісійну винагороду Банку до 1 жовтня 2019 року";

- пункту 3.4 договору в наступній редакції: "Нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Проценти, нараховані до 1 жовтня 2016 року та непогашені позичальником, підлягають сплаті з 1 квітня 2019 року по 1 жовтня 2019 року щомісячно пропорційно рівними платежами".

Абзаци 4 та 5 пункту 2.6 договору щодо порядку та строків виплати комісійної винагороди вилучено.

Сплата процентів, які підлягають нарахуванню за користування кредитними коштами за період з 1 жовтня 2016 року по 1 жовтня 2019 року здійснюється щомісячно в строк з 26 числа кожного наступного місяця після місяця, в якому нараховуються проценти, та не пізніше останнього робочого дня такого наступного місяця.

Позичальник сплачує проценти за останній звітній період (тобто звітній період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту, що вказаний у пункті 1.1 цього договору.

Якщо позичальник скористається своїм правом достроково повернути отримані кредитні кошти, тобто достроково погасити заборгованість за всім кредитом або його частиною, то одночасно з погашенням заборгованості за кредитом (чи його частиною) позичальник зобов`язаний сплатити Банку проценти за весь строк користування, нараховані на суму заборгованості за кредитом (на частину заборгованості за кредитом, яка погашається) до терміну його погашення.

У той же час слід зазначити, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2017 року в справі № 910/14053/16 було роз`яснено рішення суду в згаданій справі та вказано, що з прийняттям та набранням законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16, яким внесено зміни до кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08, враховуючи, що терміни (строки) повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів продовжено до 1 жовтня 2019 року, з встановленням порядку повернення (погашення) заборгованості по всіх видах платежів, у Банку відсутні підстави для:

застосування процентної ставки у розмірі 16,7 % відповідно до абзацу другого підпункту б) пункту 3.1 кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 та абзацу першого підпункту в) пункту 3.1 кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 при розрахунку процентів, нарахованих до 1 жовтня 2016 року, - до настання кінцевого строку повернення кредитних коштів та сплати всіх платежів, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16;

нарахування пені, яка передбачена пунктом 7.1 кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08, - до настання кінцевих строків повернення кредитних коштів та сплати всіх платежів, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, відповідачем, зокрема, у період з 1 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року було здійснено шість платежів по 1 735 580,43 грн. на загальну суму 10 413 482,58 грн. При цьому, відповідач стверджує, що ним було внесено оплату відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року згідно з встановленим порядком повернення (погашення) заборгованості по всіх видах платежів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами статті 1048 ЦК України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 2 статті 10561 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 652 ЦК України зміна договору в зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16 було внесено зміни до укладеного між сторонами кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 з подальшими змінами та доповненнями в частині встановлення та продовження строків (термінів) повернення кредитних коштів та сплати нарахованих за ними процентів на 36 місяців, починаючи з 1 жовтня 2016 року по 1 жовтня 2019 року, з встановленням порядку повернення (погашення) заборгованості по всіх видах платежів: шляхом викладення положень договору в наступних редакціях, за якими, зокрема, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Проценти, нараховані до 1 жовтня 2016 року та непогашені позичальником, підлягають сплаті з 1 квітня 2019 року по 1 жовтня 2019 року щомісячно пропорційно рівними платежами.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 квітня 2017 року в справі № 910/14053/16 було роз`яснено рішення суду в даній справі та вказано, що з прийняттям та набранням законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16, яким внесено зміни до кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08, враховуючи, що терміни (строки) повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів продовжено до 1 жовтня 2019 року, з встановленням порядку повернення (погашення) заборгованості по всіх видах платежів, у Банку відсутні підстави для застосування процентної ставки у розмірі 16,7 % відповідно до абзацу другого підпункту б) пункту 3.1 кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 та абзацу першого підпункту в) пункту 3.1 кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08 при розрахунку процентів, нарахованих до 1 жовтня 2016 року, - до настання кінцевого строку повернення кредитних коштів та сплати всіх платежів, встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16.

З наведеного вбачається, що з прийняттям та набранням 5 грудня 2016 року законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2016 року в справі № 910/14053/16, яким внесено зміни до кредитного договору від 16 грудня 2008 року № 1276м-08, зокрема щодо термінів (строків) повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів, такі терміни продовжено до 1 жовтня 2019 року, а також встановлено порядок повернення (погашення) заборгованості по всіх видах платежів.

Крім того, при роз`ясненні вищевказаного судового рішення ухвалою суду від 24 квітня 2017 року було зазначено, що у Банку відсутні підстави для застосування підвищеної процентної ставки у розмірі 16,7 % при розрахунку процентів, нарахованих до 1 жовтня 2016 року, - до настання кінцевого строку повернення кредитних коштів та сплати всіх платежів, тобто до 1 жовтня 2019 року.

Водночас, судом встановлено, що на виконання цього рішення суду відповідачем у період з 1 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року було здійснено 6 платежів по 1 735 580,43 грн. на загальну суму 10 413 482,58 грн.

Оскільки строк повернення кредитних коштів та нарахованих процентів за спірним договором у судовому порядку було продовжено до 1 жовтня 2019 року, а також зважаючи на висновки, викладені в ухвалі суду від 24 квітня 2017 року в справі № 910/14053/16 (яка на час вирішення даного спору також набрала законної сили та не була скасована), суд дійшов висновку відсутність правових підстав для сплати відповідачем процентів за підвищеною ставкою у період з 16 липня 2009 року по 30 вересня 2016 року.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Відтак, з огляду на вищенаведені законодавчі приписи позивачем не було у встановленому законом порядку доведено належними, достатніми і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до Товариства.

За таких обставин у задоволенні позову Банку слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 13 грудня 2019 року.

Суддя Є.В. Павленко