РІШЕННЯ

03 грудня 2019 року Справа № 913/494/19

Провадження № 18/913/494/19

За позовом Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до 1-го відповідача - Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація», м. Сєвєродонецьк Луганської області

2-го відповідача Виконавчого комітету Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація Північ», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійсним свідоцтва про право власність на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Пата А.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: Кукушкіна Т. О., довіреність б/н від 05.02.2019;

від 1-го відповідача: представник не прибув;

від 2-го відповідача: представник не прибув;

від третьої особи: Радіонова Ю.А. - адвокат, довіреність № 01-18/65 від 25.10.2019.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено вимоги про:

- визнання недійсним свідоцтва про право власність на нерухоме майно від 26.08.2004 серії САА № 215534, видане Виконкомом Лисичанської міської ради;

- скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно: реєстраційний номер майна 7188201, тип майна гараж, адреса нерухомого майна: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, технічний опис майна одноповерхова цегляна будівля гаража літер «А1Н,І», загальною площею 30,80 кв.м, номер запису 132, в книзі: 1, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 01.09.2004, дата внесення запису 01.09.2004, власник Луганське обласне комунального виробниче підприємство «Фармація», , адреса власника: м. Луганськ, вул. Леніна, 1, форма власності комунальна, частка власності 1/1, підстава виникнення: свідоцтво про право власності, рішення № 593 від 17.08.2004, Виконком Лисичанської міської ради;

- визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради () права власності на нерухоме майно гараж, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, реєстраційний номер майна 7188201.

Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:

- в рамках проведення контролю за державною реєстрацію правочинів щодо нерухомого майна, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області позивачем встановлено, що згідно інформаційній довідці № 177403585 від 14.08.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником нерухомого майна одноповерхової цегляної будівлі гаражу літер «А1Н,І», площею 30,80 кв.м, розташованого за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, є Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» (1-й відповідач);

- на даний час вказане вбудоване приміщення відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації - керівника військово-цивільної адміністрації № 272 від 16.05.2016 перебуває на балансі Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ» - (третя особа);

- підставою виникнення у відповідача-1 права власності на вказане нерухоме майно в інформаційній довідці № 177403585 від 14.08.2019 вказано: свідоцтво про право власності, рішення № 593 від 17.08.2004р., 26.08.2004, Виконком Лисичанської міської ради;

- позивач вважає, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за Комунальним підприємством «Луганська обласна «Фармація» суперечить його статуту, порушує приписи ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 78 Господарського кодексу України.

На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власність на нерухоме майно від 26.08.2004 серії САА № 215534, видане другим відповідачем першому відповідачу, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, та про визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради права власності на спірне майно.

1-й відповідач КП «Луганська обласна «Фармація» заявою від 11.09.2019 № 09/11-02 заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без участі свого представника.

2-й відповідача Виконавчий комітет Лисичанської міської ради Луганської області у відзиві на позовну заяву від 06.11.2019 б/н зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за відсутності свого представника.

Третя особа КП «Луганська обласна «Фармація Північ» (балансоутримувач спірного майна) письмовими поясненнями від 23.09.2019 № 01-30/141 повідомила суд, що вона проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Фактичні обставини встановлені судом:

Луганська обласна державна адміністрація відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» № 141 від 03.02.2015 та на підставі Указу Президента України «Про утворення військово-цивільних адміністрацій» № 123/2015 від 05.03.2015 набула статусу обласної військово-цивільної адміністрації.

Луганська обласна державна адміністрація Луганська обласна військово-цивільна адміністрація відповідно до Указу Президента України «Про утворення військово-цивільних адміністрацій» від 05.03.2015 №123/2015 є тимчасовим державним органом, який здійснює повноваження Луганської обласна ради.

Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин (Позивач) - юридична особа, створена на підставі розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації «Про внесення змін до структури та численності структурних підрозділів облдержадміністрації» від 11.11.2015 № 551.

Позивач, відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» та Положення про Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації-керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 18.06.2019 № 520 (а.с. 16-20), здійснює повноваження щодо управління майном, зокрема, здійснює облік об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області.

Основним завданнями позивача є реалізація державної і регіональної політики у сфері управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, захист у межах компетенції майнових прав держави та територіальних громад сіл, селищ, міст області щодо майна їх власності.

Позивач відповідно до покладених на нього завдань здійснює: забезпечення проведення інвентаризації нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, контроль за державною реєстрацію правочинів щодо нерухомого майна, проведення претензійно-позовної роботи з питань захисту майнових прав, щодо майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області.

В рамках проведення контролю за державною реєстрацію правочинів щодо нерухомого майна, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області отримано інформаційну довідку № 177403585 від 14.08.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої власником нерухомого майна одноповерхової цегляної будівлі гаражу літер «А1Н,І», площею 30,80 кв.м, розташованої за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, є Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» (1-й відповідач).

Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» (відповідач-1) - відповідно до статуту п. 1.2. свого статуту (а.с. 21-31) є комунальним унітарним підприємством та об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснює Луганська обласна рада або уповноважений на те орган.

Відповідно до п. 1.4. статуту КП «Луганська обласна «Фармація», засновником підприємства є Луганська обласна рада.

Пунктом 5.2. статуту КП «Луганська обласна «Фармація» визначено, що нерухоме майно Підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснюється Луганською обласною радою, і закріплюється за Підприємством на праві господарського відання.

Таким чином статутом КП «Луганська обласна «Фармація» прямо визначено, що об`єкти нерухомого майна Підприємства належить на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст Луганської області, а Підприємство володіє та користується цим майном на праві господарського відання.

Частиною 1 ст. 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

У ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дається визначення поняття права комунальної власності право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні»,- територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Тобто суб`єктом права комунальної власності є відповідна територіальна громада села, селища, міста.

Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст у межах повноважень, визначених Конституцією та законодавчими актами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Тобто власником комунального майна, що є спільною власністю сільських, селищних, міських територіальних громад, управління яким здійснюється обласними радами, повинні бути відповідні територіальні громади сіл, селищ, міст, що розташовані в межах області в особі відповідної обласної ради.

Частиною 3 ст. 78 ГПК України встановлено, що майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

З огляду на викладені приписи законодавства, суд приходить до висновку про те, що нерухоме майно одноповерхова цегляна будівля гаражу літер «А1Н,І», площею 30,80 кв.м, розташованого за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, буд. 54-В, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснюється Луганською обласною радою і закріплюється за Комунальним підприємством «Луганська обласна «Фармація» на праві господарського відання.

Натомість Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради (відповідачем-2) прийнято рішення від 17.08.2004 № 593 «Про оформлення права комунальної власності на гараж», яким «визнано право комунальної власності на гараж, розташований за адресою: м. Лисичанськ. пр. Леніна. № 54-в за відповідачем-1 та зобов`язано Лисичанське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» оформити право власності на спірне майно.

На підставі рішення відповідача-2 та відповідно до положень наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» (далі за текстом - Положення) відповідачу-1 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - гараж, що розташований за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-в, яке 01.09.2004 зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, при цьому форма власності вказана комунальна.

Пунктом 1.2. Положення визначено, Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 3.8. Положення, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 8.3. Положення передбачено, підготовку документів для видачі свідоцтва про право власності за дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів відповідно за дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів відповідно до законодавства можуть проводити БТІ.

Листом від 11.01.2007 № 19-32/2 Міністерство юстиції України надавало роз`яснення порядку реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна залежно від форм власності, в яких містились аналогічні посилання на діюче законодавство та рекомендації щодо порядку реєстрації права комунальної власності та доводило цю інформацію до відома бюро технічної інвентаризації.

З огляду на вищенаведені норми законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, які діяли на момент виникнення права власності на спірне майно, положення Конституції України, Господарського кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в України», та той факт, що в преамбулі рішення Виконкому вказано - «Розглянувши заяву ЛОКВП «Фармація» щодо визнання права власності на гараж», а в резулятивній частині вказано - «Визнати право комунальної власності на гараж, розташований за адресою: м. Лисичанськ, пр. Леніна, №54в за Луганським обласним комунальним виробничим підприємством «Фармація», у зв`язку з чим, відповідач-1 повинен був звернутися з відповідною заявою виключно в інтересах територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, як власника самого підприємства та його майна. Тим більше, що Луганською обласною радою рішенням від 18 грудня 2003 № 11/31 «Про делегування деяких повноважень з управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл. селищ, міст які знаходяться в управлінні обласної ради» керівникам підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад області були делеговані повноваження щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомості.

Дані протиправні дії відповідача-1 призвели до того, що власником спірного майна було вказано саме відповідача-1, що в свою чергу, призвело до невідповідності свідоцтва про право власності САА № 215534 нормам законодавства щодо регулювання питань державної реєстрації права комунальної власності на нерухоме майно.

Позивач наполягає на тому, що спірне нерухоме майно будівля гаражу літер «А1Н,І», площею 30,80 кв.м, розташована за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області.

На даний час вказане вбудоване приміщення відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації - керівника військово-цивільної адміністрації № 272 від 16.05.2016 (а.с. 38-43) перебуває на балансі Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ» - (третя особа).

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 318 Цивільного кодексу України встановлено, що суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Рішенням Луганської обласної ради від 18.12.2003 № 11/31 «Про делегування деяких повноважень з управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні обласної ради» делеговано керівникам підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області наступні повноваження з управління об`єктами спільної власності, пов`язаними з оформленням і реєстрацією прав власності на нерухоме майно, зокрема подавати заяви і документи для реєстрації прав власності на нерухоме майно (п.1 рішення) (а.с. 37).

Рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 17.08.2004 № 593 «Про оформлення права комунальної власності на гараж» вирішено визнати право комунальної власності на гараж, розташований за адресою: м. Лисичанськ, пр. Леніна, 54-в за Комунальним підприємством «Луганська обласна «Фармація»; Лисичанському комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації» оформити свідоцтво про право комунальної власності на гараж за адресою: м. Лисичанськ, пр. Леніна, 54-в, на Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» (а.с. 34).

26.08.2004 виконавчим комітетом Лисичанської міської ради КП «Луганська обласна «Фармація» видано свідоцтво на право власності (а.с. 35) на нежитлове приміщення, гараж загальною площею 30,80 кв.м, який розташований за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, пр. Леніна, буд. 54в.

З огляду на викладене, КП «Луганська обласна «Фармація», зареєструвавши за собою право власності на спірне нерухоме майно, не визнало право власності на вказаний об`єкт нерухомості територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області.

Оскільки судом встановлено, що нерухоме майно гараж, загальною площею 30,80 кв.м, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, то позовні вимоги в частині визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради права власності на вказане нерухоме майно підлягають задоволенню.

Відносно вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Крім того, відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вже зазначалось, власником нерухомого майна гаражу, загальною площею 30,80 кв.м, розташованого за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В значиться КП «Луганська обласна «Фармація».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (ч.5 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Враховуючи наведені приписи законодавства, господарський суд вважає, що наявність запису про реєстрацію права власності у реєстрі прав власності на нерухоме майно за відповідачем-1 обмежує правомочність власника територіальні громади сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради щодо розпорядження вказаним приміщенням аптеки, а обраний позивачем спосіб захисту у вигляді скасування державної реєстрації за відповідачем права власності на цей об`єкт нерухомості відповідає передбаченим цивільним законодавствам способам захисту та забезпечує ефективний захист прав власника.

З урахуванням викладених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власність на нерухоме майно від 26.08.2004 серії САА № 215534, видане відповідачем-2 відповідачу-1, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, та про визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради права власності на спірне майно.

Частинами 1, 2, 4 ст. 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Оскільки відповідачами позовні вимоги визнані у повному обсязі, суд, враховуючи вищевикладені висновки про обґрунтованість позовних вимог, вважає, що таке визнання не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю з ухваленням рішення у підготовчому засіданні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає наступне.

При зверненні з позовом до суду позивачем платіжним дорученням № 134 від 15.08.2019 було сплачено судовий збір у сумі 5763,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем (відповідачами) до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічний припис міститься у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з визнанням позову відповідачами, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 2881,50 грн. Повернення судового збору здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Решта судових витрат позивача зі сплати судового збору у розмірі 2881,50 грн підлягає відшкодуванню на його користь з відповідачів у рівних частинах (по 1440,75 грн з кожного), відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним свідоцтво про право власність на нерухоме майно від 26.08.2004 серії САА № 215534, видане Виконкомом Лисичанської міської ради Луганської області.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: реєстраційний номер майна 7188201, тип майна гараж, адреса нерухомого майна: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, технічний опис майна одноповерхова цегляна будівля гаража літер «А1Н,І», загальною площею 30,80 кв.м, номер запису 132, в книзі: 1, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 01.09.2004, дата внесення запису 01.09.2004, власник Луганське обласне комунального виробниче підприємство «Фармація», , адреса власника: м. Луганськ, вул. Леніна, 1, форма власності комунальна, частка власності 1/1, підстава виникнення: свідоцтво про право власності, рішення № 593 від 17.08.2004, Виконком Лисичанської міської ради.

4. Визнати за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради (ідентифікаційний код 24046449) право власності на нерухоме майно гараж, загальною площею 30,80 кв.м, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, проспект Леніна, будинок 54-В, реєстраційний номер майна 7188201.

5. Стягнути з Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація», 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2, ідентифікаційний код 01975442, на користь Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, буд. 59, ідентифікаційний код 40194452, витрати на судовий збір в сумі 1440,75 грн; наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

6. Стягнути з Виконавчого комітету Лисичанської міської ради Луганської області, 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. М.Грушевського, буд. 7, ідентифікаційний код 04051951, на користь Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, буд. 59, ідентифікаційний код 40194452, витрати на судовий збір в сумі 1440,75 грн; наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

03 грудня 2019 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 11 грудня 2019 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко