ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 5023/5567/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Огороднік К М., Банасько О.О., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.;

представники учасників справи в судове засідання не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ліквідатора Фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі арбітражного керуючого Безпалого С.О.

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2019

у справі № 5023/5567/12

за заявою Фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Боржник - Фізична особа-підприємець Адікайбе Крістіанаус Онебучі (далі - ФОП Адікайбе К.О.) звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про порушення справи про банкрутство, відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.12.2012 порушено провадження по справі про банкрутство ФОП Адікайбе К.О.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Харківської області від 17.12.2012 ФОП Адікайбе К.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Запорожця І.С.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.03.2014 усунено арбітражного керуючого Запорожця І.С. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором ФОП Адікайбе К.О. арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.07.2014 звільнено арбітражного керуючого Татіщева О.Є. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором ФОП Адікайбе К.О. арбітражного керуючого Михайлову М.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2015 звільнено Михайлову М.М. від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Адікайбе К.О.; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Безпалого С.О.

26.10.2017 ліквідатором боржника подано до Господарського суду Харківської області клопотання про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за боржником ФОП Адікайбе К.О., в порядку статті 331 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

В обґрунтування поданого клопотання ліквідатор посилався на те, що йому стало відомо про належність банкруту на праві приватної власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчать копія технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_2 ; договір будівельного підряду №17/2011 від 03.03.2011 року; додаток № 1 до Договору - Основні параметри об`єкта будівництва; додаток № 2 до Договору - Кошторис; додаток № 3 до Договору - Календарний графік виконання робіт; акт № 17 прийому-передачі виконаних робіт від 05.03.2012 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2017 залучено Приватне підприємство "Хедж" до участі у справі в межах розгляду клопотання ліквідатора про визнання права власності за банкрутом.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2017 визнано за ФОП Адікайбе К.О. право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; доручено ліквідатору ФОП Адікайбе К.О. арбітражному керуючому Безпалому С.О. звернутися до суб`єкта державної реєстрації прав щодо внесення відомостей про право власності на нерухоме майно.

Ухвала обґрунтована посиланням на норми ст.ст. 2,3,4,6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та ст. 331 ЦК України та мотивована тим, що з доданих до клопотання ліквідатора документів вбачається, що ПП "ХЕДЖ" за замовленням банкрута ФОП Адікайбе К.О. було здійснено будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

17.04.2019 Харківська міська рада звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2017 у справі №5023/5567/12 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора про визнання права власності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 було залучено Харківську міську раду та Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради учасниками провадження у даній справі про банкрутство в межах розгляду клопотання ліквідатора боржника про визнання права власності (від 26.10.2017 вх.№35220), оскільки рішення щодо розгляду вказаного клопотання може вплинути на їх права та обов`язки.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2017 у справі №5023/5567/12 скасовано. Відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності на житловий будинок літ. "А1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за банкрутом - Адікайбе К.О.

Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення клопотання ліквідатора про визнання права власності на майно за Адікайбе К.О. з огляду на його невідповідність фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Постанова мотивована тим, що місцевим господарським судом не досліджувались обставини наявності або відсутності у боржника права власності, права користування земельною ділянкою або суперфіцію на земельну ділянку на якій збудовано майно (нежитлову будівлю), розташовану в АДРЕСА_1, матеріали справи відповідних доказів не містять; Харківська міська рада, як особа, уповноважена на розпорядження вказаною земельною ділянкою, на якій було здійснено будівництво, до участі у справі залучена не була.

Апеляційним судом зазначено, що ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, яка діяла на момент звернення з відповідною заявою) визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами Цивільного кодексу України чи іншими нормативними актами не передбачено. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється.

При цьому апеляційний суд вказав на неврахування судом першої інстанції, що предметом розгляду клопотання ліквідатора боржника про визнання права власності є майно (житлова будівля), яка розташована в м.Харків, за адресою: АДРЕСА_1, а відповідні повноваження щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою є виключною компетенцією Харківської міської ради, яка до розгляду справи залучена не була.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

До Верховного Суду з касаційною скаргою звернувся ліквідатор ФОП Адікайбе К.О. арбітражний керуючий Безпалий С.О., який просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 у справі № 5023/5567/12 скасувати повністю та залишити в силі ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2017.

В обґрунтування посилається на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.25, 26, 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 4, 86, 269, 277 ГПК України.

На думку скаржника, у ФОП Адікайбе К.О. виникло право власності на нерухомість на підставі цивільно-правових угод, що підтверджується доданими до клопотання доказами. Скасування ухвали суду першої інстанції про визнання права власності на нерухоме майно з метою звільнення в примусовому порядку земельної ділянки, на якій воно розташоване, та передача її в натурі Харківській міській раді фактично означає знесення належного особі на праві власності майна, що є порушенням права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України.

Крім того, скаржник вказує про незалучення судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 - переможця аукціону з продажу спірного майна банкрута, проведеного 07.02.2018, про що було подано відповідне клопотання.

Від сторін та учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надійшли, що відповідно до положень частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених ст. 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Предметом судового розгляду є вимога ліквідатора про визнання за банкрутом - ФОП Адікайбе К.О. права власності на житловий будинок літ. "А1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з частиною 4 статті 41 Конституції України та частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути позбавлений права власності.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Вирішуючи спір про визнання права власності слід враховувати, що судове рішення про таке визнання не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Згідно з частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2017 визнано за ФОП Адікайбе К.О. право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; доручено ліквідатору ФОП Адікайбе К.О. арбітражному керуючому Безпалому С.О. звернутися до суб`єкта державної реєстрації прав щодо внесення відомостей про право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів боржника, у порядку, визначеному цим Законом.

13.12.2017 між ліквідатором та ТзОВ «ТБ «Форвард» було укладено договір про надання послуг з проведення аукціону з продажу майна банкрута, а саме: житловий будинок літ."А1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

07.02.2018 було складено протокол про проведення аукціону, за яким переможцем аукціону визнано учасника, зареєстрованого за № 1 - ОСОБА_2 .

30.03.2018 між ліквідатором ФОП Адікайбе К. О. Безпалим С.О. та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

17.04.2019 Харківська міська рада звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2017 у справі №5023/5567/12, якою визнано за ФОП Адікайбе К.О. право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, за якою ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 відкрито апеляційне провадження.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 24.06.2019 до Східного апеляційного господарського суду ОСОБА_2 як переможцем аукціону з продажу майна банкрута було подано клопотання про залучення її до участі у розгляді апеляційної скарги Харківської міської ради на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2017 у справі № 5023/5567/12.

В силу наданих процесуальних повноважень суд апеляційної інстанції повторно переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, у тому числі має повноваження щодо дослідження доказів та встановлення обставин справи (статті 267, 269 ГПК України).

Однак в порушення статті 267 ГПК України суд апеляційної інстанції в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду клопотання ОСОБА_3. не розглянув, матеріали даної справи не містять відповідної ухвали суду про задоволення або відмову у задоволенні поданого клопотання про залучення особи, до участі у розгляді справи.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

З вищевикладеного вбачається, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам не відповідає, оскільки ухвалюючи постанову від 31.07.2019 суд апеляційної інстанції не визначився з належним складом осіб, які повинні брати участь у справі при розгляду заяви ліквідатора про визнання права власності на майно, оскільки клопотання про залучення до участі у справі у встановленому законом порядку особи, визнаної переможцем аукціону з продажу вказаного майна банкрута, за результатами якого укладено договір купівлі-продажу від 30.03.2018 спірного нерухомого майна, розглянуто не було, що не сприяло всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Зазначене свідчить про порушення вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини, досліджуючи питання права на справедливий суд крізь призму повноти судового рішення, зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27 вересня 2001 року №49684/99). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Разом з тим, заявник не був почутий судами попередніх інстанцій.

Ігнорування судом заявленого клопотання ОСОБА_2 про залучення її до участі у розгляді справи є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України" ).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009 Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення правил юрисдикції та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Частиною третьою статті 310 ГПК України встановлено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

Згідно ж з частиною четвертою справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

З огляду на викладене касаційна скарга ліквідатора боржника підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України підлягає скасуванню, справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатами нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, розглянути заявлені у справі клопотання з прийняттям відповідних рішень, належним чином встановити обставини та оцінити докази, і у залежності від цього перевірити доводи учасників справи і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Розподіл судових витрат

Оскільки у даному випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (ч.14 ст.129 ГПК України).

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ліквідатора Фізичної особи - підприємця Адікайбе Крістіантус Онебучі арбітражного керуючого Безпалого С.О. задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 у справі №5023/5567/12 скасувати.

3. Справу №5023/5567/12 передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Пєсков В.Г.