ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. Справа№ 910/12489/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 28.10.2019

у справі № 910/12489/19 (суддя Грехова О.А.)

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд»

про стягнення заборгованості в розмірі 388 980,47 грн., розірвання договору суборенди обладнання та зобов`язання повернути обладнання

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення заборгованості в розмірі 388 980,47 грн за договором суборенди обладнання № 01/11 від 01.11.2017, в тому числі: 360 000,00 грн основного боргу, 180,00 грн інфляційних втрат, 2 288,17 грн 3% річних, 26 512,30 грн пені та про розірвання договору і зобов`язання відповідача повернути обладнання.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором суборенди обладнання 01/11 від 01.11.2017, в частині внесення орендної плати за лютий - липень 2019 року, у зв`язку з чим, на думку позивача, існують правові підстави для стягнення заборгованості, розірвання договору суборенди обладнання та зобов`язання відповідача повернути обладнання.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 постановлено справу № 910/12489/19 передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що справа № 910/12489/19 за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення заборгованості в розмірі 388 980,47 грн, розірвання договору суборенди обладнання та зобов`язання повернути обладнання, не підсудна Господарському суду міста Києва, а підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 у справі № 910/12489/19 скасувати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий господарський суд неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, діючи упереджено, надав перевагу виключно доводам відповідача, та прийшов до висновків, що не відповідають обставинам справи та змісту положень договору, у зв`язку із яким виникли спірні правовідносини.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2019 апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 у справі № 10/12489/19. На підставі ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення учасників справи.

Позиції учасників справи

Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» вважає, що оскільки у п. 1.3 Договору суборенди обладнання 01/11 від 01.11.2017 зазначено, що обладнання надається в суборенду для використання за призначенням суборендарем за адресою: вул. Бориспільська, 181, у Дарницькому районі м. Києва, є підстави для застосування положень ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» вказує, що позивач помилково ототожнює місце виконання Договору суборенди обладнання 01/11 від 01.11.2017 з місцезнаходженням відповідного обладнання, оскільки в ч. 5 ст. 29 ГПК України чітко йдеться про підсудність за місцем виконання договору, визначеним у ньому, або за місцем, в якому може бути виконано договір через його особливість, натомість, місце розташування об`єкта оренди не є місцем виконання зобов`язань з боку відповідача, а зі змісту Договору суборенди обладнання 01/11 від 01.11.2017 не вбачається інших особливостей його виконання по сплаті орендної плати чи поверненні обладнання тільки в певному місці (у м. Київ), про які йдеться в ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.11.2017 між Державним підприємством Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» (далі - Суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» (далі - Суборендар) було укладено договір суборенди обладнання № 01/11 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Суборендодавець, за письмовою згодою власника, передає Суборендареві у тимчасове оплатне користування (суборенду) підготовлене до використання Обладнання модульного асфальто-бетонного заводу «Amman Global - 160» (далі - Обладнання), в кількості та комплектації згідно Специфікації, що є невід`ємною частиною даного Договору у строк не пізніше 10-ти днів від дати укладення цього договору.

Згідно з п. 1.3 Договору Обладнання надається в суборенду для використання за призначенням суборендарем за адресою: вул. Бориспільська, 181, у Дарницькому районі м. Києва.

Пунктами 4.1 - 4.3 Договору визначено, що орендна плата за користування Обладнанням за місяць становить 60 000,00 грн, у тому числі ПДВ 10 000,00 грн, та є безумовним розміром щомісячної орендної плати за цим Договором. Сплата орендних платежів здійснюється у національній валюті України, гривні. Оплата орендних платежів нараховується і здійснюється Суборендарем самостійно, на умовах цього договору, без надання будь-яких додаткових документів з боку Суборендодавця. Суборендар сплачує орендну плату щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

В обґрунтування позовних вимог, Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» порушило взяті на себе зобов`язання та, всупереч умовам укладеного між сторонами Договору, не внесло орендну плату за лютий - липень 2019 року, у зв`язку з чим, на думку позивача, існують правові підстави для стягнення заборгованості за Договором, його розірвання та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» повернути обладнання.

З урахуванням наведених обставин, Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення заборгованості в розмірі 388 980,47 грн за договором суборенди обладнання № 01/11 від 01.11.2017, в тому числі: 360 000,00 грн. основного боргу, 180,00 грн інфляційних втрат, 2 288,17 грн 3% річних, 26 512,30 грн пені та про розірвання договору і зобов`язання відповідача повернути обладнання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Предметом даного спору є вимоги про стягнення суми заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань перед позивачем з оплати орендної плати відповідно до Договору, а також про розірвання договору і зобов`язання відповідача повернути обладнання.

Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача із даним позовом є невиконання відповідачем виключно умов Договору щодо несвоєчасної сплати орендної плати. Жодних інших підстав для звернення до суду із вимогами до відповідача про стягнення заборгованості, розірвання договору суборенди обладнання та зобов`язання повернути обладнання позивачем не наведено.

При цьому, з умов Договору не вбачається, що ним визначено конкретне місце виконання зобов`язань Суборендаря по сплаті орендної плати. Зміст наведених зобов`язань Суборендаря згідно з умовами Договору (пункти 4.1 - 4.3) полягає в самостійному нарахуванні та сплаті, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, Суборендарем орендної плати за користування обладнанням у сумі 60 000,00 грн, у тому числі ПДВ 10 000,00 грн, без надання будь-яких додаткових документів з боку Суборендодавця.

Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань у чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами Договору не містять вимог щодо конкретного місця виконання Суборендарем своїх зобов`язань з оплати орендних платежів.

Зважаючи на умови Договору, місце розташування об`єкта оренди (Обладнання) не є місцем виконання зобов`язань Суборендарем за відповідним договором, тому застосування норми ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України для визначення підсудності справи за вибором позивача, на яку посилається Державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва», є безпідставним.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що при визначенні територіальної юрисдикції (підсудності) для розгляду даного спору застосуванню підлягають положення статті 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача.

При цьому, як було встановлено судом першої інстанції станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали, місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» (ідентифікаційний код: 39494381), згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є: 79025, м. Львів, вул. Левандівська, буд. 3.

З урахуванням встановлених обставин справи, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для передачі за підсудністю справи № 910/12489/19 за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» про стягнення заборгованості в розмірі 388 980,47 грн., розірвання договору суборенди обладнання та зобов`язання повернути обладнання, до Господарського суду Львівської області.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, обставини, викладені Державним підприємством Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Інших доводів та доказів, які б могли бути підставою для скасування судового рішення у даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 у справі № 910/12489/19 постановлено з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Київське управління механізації і будівництва» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 у справі № 910/12489/19 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/12489/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич