ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа№ 911/2828/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Брунько А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.11.2019 (ухвалу підписано 14.11.2019) (суддя Горбасенко П.В.)

у справі № 911/2828/19 Господарського суду Київської області

за позовом Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП"

про стягнення 127 762,64 грн. попередньої оплати,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

13.11.2019 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява від 30.10.2019 Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево" (далі - УАП ТОВ "Фішер-Мукачево") до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП" (далі - ТОВ "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП") про стягнення 127 762,64 грн. попередньої оплати за тополю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заявлена до стягнення сума 127 762,64 грн. є залишком коштів попередньої оплати, на яку відповідачем не були поставлені лісоматеріали згідно з договором № 6 на поставку лісопродукції від 29.02.2016, відтак відповідач самоусунувся від виконання взятих на себе договірних зобов`язань, а у позивача відпала потреба у виконанні даного договору.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі № 911/2828/19 (суддя Горбасенко П.В.) відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" до ТОВ "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП" про стягнення 127 762,64 грн. попередньої оплати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що на момент надходження до суду позовної заяви від 30.10.2019 у справі № 911/2828/19 за УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" до ТОВ "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП" про стягнення 127 762,64 грн. попередньої оплати, наявне рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі № 911/135/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.

При цьому, місцевий господарський суд вказав, що посилання у позовній заяві від 30.10.2019 на пред`явлення 06.07.2018 УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" вимоги про повернення сум попередньої оплати у розмірі 127 762,64 грн. у строк до 23.07.2019 не може вважатися судом підставою позову, відмінною від підстав позову у справі № 911/135/18, оскільки позивачем у позовній заяві від 30.10.2019 первісні обставини доповнено новими, що не може розцінюватися судом в якості зміни підстави позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі № 911/2828/19, УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у тому числі витрати зі сплати судового збору.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що відмова у відкритті провадження у справі з підстав наявності між сторонами судового рішення про той самий предмет і з тих самих підстав не відповідає фактичному змісту позову та суперечить завданням господарського судочинства та інтересам правосуддя в цілому.

Скаржник вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом було допущено порушення норм матеріального права, а саме обмежено позивача у праві на звернення до суду, визначеному ч. 1 ст. 4 ГПК України, у реалізації права на справедливий суд, визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавлено позивача права на ефективний засіб юридичного захисту, визначений ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2019 справу № 911/2828/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі № 911/2828/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.12.2019 о 10 год. 45 хв.; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до дня судового засідання (17.12.2019).

Явка представників сторін. Позиції сторін.

У судове засідання 17.12.2019 представники позивача та відповідача не з`явились.

Враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд апеляційної інстанції не повідомили, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляли, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, згідно з якою неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, однією з цілей застосування цієї норми процесуального права законодавець визначив, зокрема, уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Таким чином, передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підставу позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Предметом позову у даній справі № 911/2828/19 є вимога УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" до ТОВ "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП" про стягнення 127 762,64 грн. попередньої оплати за тополю за договором № 6 на поставку лісопродукції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" зазначило, що під час виконання договору № 6 на поставку лісопродукції від 29.02.2016, укладеного між позивачем та відповідачем, ТОВ "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП" поставило на адресу УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" лісоматеріали на загальну суму 2 329 158,68 грн. За платіжним дорученням № 3030 від 05.07.2017 позивачем було погашено існуючу заборгованість перед відповідачем у розмірі 95 183,36 грн. за поставлені на дату платежу лісоматеріали та оплачено попередню оплату за лісоматеріали у розмірі 154 816,64 грн. У подальшому згідно з накладною № 609 від 11.08.2017 позивачу були поставлені лісоматеріали на суму 27 054,00 грн. Таким чином, розмір попередньої оплати, отриманої відповідачем згідно з платіжним дорученням від 05.07.2017 УАП ТОВ "Фішер-Мукачево", щодо якої незважаючи на неодноразові звернення, не було здійснено поставку лісоматеріалів, становить 127 762,64 грн. За твердженням позивача, відповідач самоусунувся від виконання взятих на себе договірних зобов`язань. Позивач також зазначив, що 06.07.2018 УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" направило на адресу ТОВ "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП" вимогу про повернення сум попередньої оплати у розмірі 127 762,64 грн. у строк до 23.07.2019. Однак вказана вимога була залишена без реагування, поштова кореспонденція навіть не була отримана відповідачем. Водночас, позивач вказав, що на даний час у нього відпала потреба у виконанні даного договору.

Разом з тим, як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується відомостями, які містяться у Комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" та Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Господарського суду Київської області від 19.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у справі № 911/135/18 за позовом УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" до ТОВ "ІНТЕРЕНЕРГОРЕСУРС-ГРУП" про стягнення 127 762,64 грн. попередньої оплати за договором на поставку лісопродукції № 6 від 29.02.2016, у позові відмовлено повністю.

Як вбачається з рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі № 911/135/18, позовні вимоги у цій справі обґрунтовані тим, що на виконання вищезазначеного договору з метою погашення заборгованості та здійснення попередньої оплати ТОВ "Фішер-Мукачево" згідно з платіжним дорученням № 3030 від 05.07.2017 на підставі рахунку-фактури відповідача № СФ-000119 від 05.07.2017 здійснило оплату за лісоматеріали у сумі 250 000,00 грн., частина сплачених коштів у розмірі 95 183,36 грн. була зарахована в погашення поточної заборгованості, а решта коштів у розмірі 154 816,64 грн. була сплачена в якості попередньої оплати за лісопродукцію. У подальшому 14.08.2017 додатково від відповідача згідно з накладною № 609 від 11.08.2017 були отримані лісоматеріали на суму 27 054,00 грн. Таким чином, заявлені до стягнення 127 762,64 грн. є залишком коштів попередньої оплати, на яку відповідачем не були поставлені лісоматеріали, а тому позивач вважає, що ця сума підлягає поверненню, оскільки відповідач самоусунувся від виконання договірних зобов`язань, а у позивача на даний час відпала потреба у виконанні даного договору.

З урахуванням змісту позовної заяви у справі № 911/2828/19 та мотивувальної частини рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2019 у справі № 911/135/18, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що підставою позову в обох цих справах є те, що відповідачем не були поставлені позивачу лісоматеріали згідно з договором на поставку лісопродукції № 6 від 29.02.2016 на суму 127 762,64 грн., відтак відповідач самоусунувся від виконання взятих на себе договірних зобов`язань, а у позивача відпала потреба у виконанні даного договору, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути суму попередньої оплати за поставку лісопродукції (тополі) у розмірі 127 762,64 грн.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд, здійснивши порівняльний аналіз суб`єктного складу сторін, предметів та підстав позовів у цій справі (№ 911/2828/19) та у справі № 911/135/18, дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент надходження до суду позовної заяви УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" у справі № 911/2828/19 наявне рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі № 911/358/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.

При цьому, господарський суд першої інстанції вірно вказав, що посилання у позовній заяві у даній справі (№ 911/2828/19) на пред`явлення 06.07.2018 УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" вимоги про повернення сум попередньої оплати у розмірі 127 762,64 грн. у строк до 23.07.2018 не може вважатися підставою позову, відмінною від підстав позову в іншій справі - № 911/135/18, оскільки у позовній заяві у даній справі (№ 911/2828/19) первісні обставини доповнено новими, що не може розцінюватися судом в якості зміни підстави позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 922/406/19.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що фактично позов у цій праві № 911/2828/19 був поданий за наявності такого, що набрало законної сили, рішення суду у справі № 911/135/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у цій справі, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України. Вирішення судом спору у цій справі (№ 911/2828/19) фактично полягатиме у переоцінці обставин, встановлених рішенням суду у справі № 911/135/18, яке набрало законної сили.

Подання позивачем нового позову про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято рішення у справі № 911/135/18, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на обставини, встановлені господарським судом першої інстанції та перевірені апеляційним господарським судом, колегією суддів апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що відмова у відкритті провадження у справі з підстав наявності між сторонами судового рішення про той самий предмет і з тих самих підстав не відповідає фактичному змісту позову, суперечить завданням господарського судочинства та інтересам правосуддя в цілому, обмежує позивача у праві на звернення до суду та позбавляє його права на ефективний засіб судового захисту.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За таких обставин, врахувавши наявність судового рішення, що набрало законної сили, в іншій справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги УАП ТОВ "Фішер-Мукачево" відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі № 911/2828/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево" на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі № 911/2828/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі № 911/2828/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2828/19 повернути до місцевого господарського суду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.12.2019

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко