ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.19 р. Справа № 917/1310/18
про визнання поновленим договору оренди землі
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

29.10.2018р. ухвалою суду залишено позовну заяву без руху (суддя Бунякіна Г.І.).
Ухвалою суду від 12.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 13.12.2018р. на 10-00 год.
Підставою позову позивач визначив частини 1-5 та ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Для застосування ч. 6 ст.33 ЗУ Про оренду землі, як зазнає відповідач, необхідний проект додаткової угоди, про неможливість укладення Договору оренди землі за відсутністю проекту додаткової угоди, про що, зокрема, йдеться у рішенні ВС від 06.02.2018року у справі 924/503/17 та Постанові ВС України від 25.05.2016року № 3-312гс-16, Постанові ВС України від 13.04.2016року № 6-2027цс15.
Також зазначив про обставини, зазначені у його відповіді від 13.12.2017 р. за вих. № 27-16-0.332-9628/2-17 на клопотання позивача від 22.11.2017 р.
Відповідач також зазначає, що жодний законодавчий акт не зобов`язує Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області направляти кореспонденцію рекомендованими листами. Відповідно до пп. 170-174 Інструкції з діловодства в Головному управлінні Держгеокадастру у Полтавській області та територіальних відділів Держгеокадастру у районах та містах області, затвердженого Наказом від 15.10.2015 року №8, у Головному управлінні застосовується автоматизована форма реєстрації. Документи реєструються у системі електронного документообігу ДОК ПРОФ СТЕП 2.0 в якій формується банк реєстраційних даних в електронному вигляді за допомогою яких працівники забезпечуються інформацією про всі документи і місце їх розташування. Під час реєстрації документів у системі електронного документообігу ДОК ПРОФ СТЕП 2.0 , оформлюється реєстраційно - контрольна картка, тобто, вся вхідна і вихідна кореспонденція в Головному управлінні реєструється в автоматизованій системі ДОК ПРОФ СТЕП.
Відповідач також звертає увагу суду на те, що речове право оренди землі було зареєстровано лише 29.12.2016 року, а сам договір, який укладений між Гадяцькою РДА та ПСП Оберіг взагалі не був зареєстрований відповідно до законодавства, яке діяло на момент його укладення. Таким чином, позивач без будь - яких документів, порушуючи вимоги чинного законодавства, користувався земельною ділянкою на протязі 5 років.
Позивач зазначає, що посилання відповідача на наявність заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, викладеного у листі-повідомленні від 13.12.2017 року за вих. № 27-16-0.332-9628/2-17, не може бути розцінений як заперечення в поновленні договору оренди землі, враховуючи наступне.
Відповідачем додано до відзиву на позовну заяву додатком копію листа ГУ ДГК в Полтавській області за вих. № 27-16-0.332-9628/2-17 та реєстраційно - контрольну картку 27 - 16-0.332-9628/2/2-17 від 13.12.2017 року.
При огляді реєстраційно-контрольної картки 16-0.332-9628/2/2-17 від 13.12.2017 року було виявлено, що в колонці «стан виконання» відсутній запис про спосіб повідомлення адресата - електронною поштою, поштовим зв`язком, особисто під підпис, кур`єрською, фельд`єгерською службами. Також в реєстраційно-контрольній картці вказано вхідний номер 16-0.332-9628/2/2-17 та дата 13.12.2017року, а вихідний номер б/н та дата відсутня. Тобто, відповідно до вказаної картки відповідач взагалі не надав відповідь на вхідний номер 16-0.332-9628/2/2-17 від 13.12.2017 року. Зі змісту картки не зрозуміло, як зазначає позивач, яким чином має ПСП «Оберіг» до даних, занесених до картки. В графі «Виконавець» виконавцем вказано ОСОБА_1 , а в наданому до суду копії листа ГУ ДГК в Полтавській області за вих. № 27-16-0.332-9628/2-17 вказані виконавці - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , при цьому ОСОБА_2 стоїть першою, тобто, відомості про виконавців внесені в картку невірні.
Позивач зазначає, що в господарському суді Полтавської області на розгляді знаходиться 16 справ за позов ПСП «Оберіг» до ГУ ДГК в Полтавській області про поновлення договорів оренди. Відповідач до кожної справи долучив копію відповіді 16-0.332-9628/2/2-17 від 13.12.2017 року та реєстраційно-контрольну картку за тими ж самими номерами, хоча ПСП «Оберіг» зверталося до ГУ ДГК в Полтавській області з окремими клопотаннями, кожне з яких мало свій вихідний номер та дату. На кожне клопотання окремо відповідач повинен був надати відповідь та завести контрольно-ревізійну картку.
Крім цього, як зазначає позивач, лист може бути передано особисто, про отримання якого ставиться відмітка, або поштою, про отримання якого ставиться відмітка у відповідні відомості або формі. Також фактом отримання листа можуть бути відповідні дії, спрямовані на виконання обумовленого в листі. Відповідач повинен надати докази відправлення простим поштовим направленням. Також відповідач може надсилати листа з описом-вкладенням, де буде переліковано надіслані документи адресату.
Номер вихідної кореспонденції підтверджує лише факт реєстрації листа у журналі вихідної документації і не має жодного відношення до факту його відправлення та повідомлення про вказаний лист позивача.
Позивач вказує, що в наданому до суду копії листа ГУ ДГК в Полтавській області вих. № 27-16-0.332-9628/-2-17 від 13.12.2017року мається відмітка під вихідним номером відповідача в лівому верхньому кутку про надання відповіді на вих. № б/н від 22.11.2017 року. Даний факт доводить ненадання відповіді орендодавцем орендарю на листа за вих. № 147 від 15.11.2017 року. 22.11.2017 року ПСП «ОБЕРІГ» не надавало ніяких листів до ГУ ДГК в Полтавській області, а звернулося з клопотанням від 15.11.2017 року вих. №147.
При цьому, як зазначає позивач, відповідач не виконав вимоги ст. 15 закону України «Про звернення громадян» - листа не доведено до відома орендаря, не викладено мотиви відмови, не роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення. Отже, відповідач надав до суду недостовірні докази, які з`явилися лише в липні 2018 року. Відповідачем не надано доказів направлення листа орендарю передбаченим чинним законодавством способом.
Позивач зазначає, що аналіз ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» свідчить, що орендодавець після отримання від орендаря листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, за необхідністю узгоджує з орендарем істотні умови і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі. Внаслідок незгоди з обґрунтованих підстав, орендодавець направляє лист-повідомлення про прийняте рішення.
Посилаючись на пункт 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, позивач зазначає, що відповідач при виконанні повноважень розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення приймає рішення у формі наказу. Саме про прийняття цього наказу з посиланням на номер та дату орендодавець повинен був повідомити орендаря. Отже, листи-повідомлення носять інформаційний характер, зміст яких містить інформацію про прийняте уповноваженим органом рішення (наказу).
Проте, в даному випадку, лист від 13.12.2017 року не містить інформацію про видання такого наказу. Відповідь, як вбачається, є звичайним листом, а не листом-повідомленням, як зазначається в Законі, а тому не може вважатись належним документом, що підтверджує волевиявлення орендодавця. При цьому, доказів направлення вказаного листа відповідач а ні суду, а ні позивачу не надав.
Оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов`язки при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно частини 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, як зазначає позивач, такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що як наслідок зумовлює виникнення у відповідача обов`язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки. При цьому, законодавець пов`язує укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі без прийняття відповідного рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі.
Позивач зазначає, що частиною 7 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено лише прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування рішення, яким визначається керівник, уповноважений на підписання додаткової угоди до договору оренди землі, а не рішення щодо укладення чи не укладення додаткової угоди про поновлення договору земельної ділянки.
До того ж, орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
13.12.2018р. в судовому засіданні оголошено перерву до 17.01.2019р. до 10-00 год., про що зазначено у протоколі судового засідання.
У даному випадку не було прийнято рішення розпорядчого характеру, а тому, видача наказів з даного питання не передбачена Інструкцією. З вказаного питання Головним управлінням складаються службові листи, що передбачено Інструкцією з діловодства в Головному управлінні Деожгеокадастру у Полтавській області затвердженої Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавський області від 15.10.2015р. №.41.
Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області була надана відповідь ПСП '"Оберіг без порушень вимог чинного законодавства щодо оформлення документів та у формі передбаченій Інструкцією з діловодства в Головному управлінні Держгеокадастру у Полтавській області.
Відповідач зазначає, що Головному управлінні фінансування для направлення рекомендованих листів з оголошеною цінністю чи без оголошеної цінності кошти не виділяються, листи направляються простим поштовим відправленням, що відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку є поштовим відправленням, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється, вручається без розписки.
Одночасно відповідач повідомляє, що жодний законодавчий акт не зобов`язує Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області направляти кореспонденцію рекомендованими листами.
Відповідач в обґрунтування заперечень посилається на п.п. 162-165, 170-174 Інструкції з діловодства в Головному управлінні Держгеокадастру у Полтавській області та територіальних відділів Держгеокадастру у районах та містах області, затвердженого Наказом від 15.10.2015р. №8 та зазначає, що Головне управління дотрималось законної процедури надіслання листа - відповіді позивачу.
Відповідач також вказує, що посилання позивача на Закон України «Про звернення громадян» в даному випадку є недоречним, оскільки мова йде про поновлення договору оренди землі, процедура поновлення якого передбачена спеціальним законом, а саме, ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».
Відповідач звертає увагу суду на те, що подані позивачем разом з позовом клопотання про поновлення договору оренди землі, а саме, перший аркуш клопотання, відрізняється від тих, які подані на розгляд до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, а саме, у клопотаннях, які подані позивачем до Головного управління запис кульковою ручкою на першій сторінці (вихідний номер та дата відповідного клопотання) відсутні.
У листі відповіді, наданому Головним управлінням за вих. № 9628/2-17 міститься перелік саме тих земельних ділянок (15 земельних ділянок) з клопотанням про поновлення яких звертався позивач, внаслідок чого є одна вихідна реєстраційна - контрольна картка на 15 земельних ділянок і 15 вхідних.
Перша реєстраційно - контрольна картка містить, як вказує відповідач, зокрема:
1) Дата 22.11.2017р. вих. № б/н - підписана позивачем.
3) Виконавець - Відділ Розпорядження землями сільськогосподарського призначення (Шабаліна Марина Сергіївна)
4) Дата виконання 13.12.2017рік.
5) Відмітка про виконання 9628/2-17.
Друга реєстраційно - контрольна картка містить, як вказує відповідач, зокрема:
1) Дата виконання 13.12.2017р.
2) Документ закрито на підставі документа 27-16-0.332-9628/2-17.
Відомості про фактичне користування земельними ділянками позивачем після закінчення договору оренди землі, як зазначає відповідач, в Головному управлінні Держ геокадастру у Полтавьскій області - відсутні.
Стосовно орендної плати, як зазначає відповідач, позивач падає до матеріалів справи квитанції про сплату орендної плати начебто яка сплачена після закінчення договорів оренди землі за користування земельними ділянками. Однак, дані квитанції є неналежними та недопустимим доказами сплата орендної плати, оскільки вони не містять відомостей, за які саме земельні ділянки сплачена орендна плата, відсутній кадастровий номер, площа.
Таким чином, належних та допустимих доказів користування земельними ділянками після закінчення договорів оренди земельних ділянок позивачем не надано.
Відповідач також посилається на ст. 37 ЗУ «Про охорону земель», частину 2 ст. 4 та п. «г» ст.5 ЗК України, пункти 1.5, 2.1, 3.2, 3.5 Порядку ведення агрохімічного паспорту поля земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 11.10.2011 року № 536, п. «в» ч.1 ст.6 ЗУ «Про землеустрій» та вказує, що позивачем не було розроблено агрохімічний паспорт поля, який є обов`язковим при передачі земельних ділянок у власність та користування.
До заяви про уточнення позовних вимог, як додаток позивачем додано клопотання про витребування у відповідача доказів та додано пояснення в реагування на заперечення відповідача, у якому позивач зазначає, що відповідач повинен був повідомити позивача про прийняте ним рішення за результатом розгляду клопотання позивача щодо поновлення договору оренди, і що повідомлення включає в себе поняття - доведення до відома заявника змісту листа, а не проставлення у себе в картках відмітки про виконання.
Не зважаючи на окрему Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року по справі № 917/937/17, відповідач продовжує зловживати процесуальними правами в інших господарських справах щодо поновлення договорів оренди землі в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Позивач повністю заперечує як факт надіслання відповідачем та отримання позивачем листа № 9628/2-17 від 13.12.2017 р., так і надходження будь-яких заперечень відповідача саме протягом місяця з моменту закінчення договору.
Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», як зазначає позивач, не передбачено обов`язкові правила поштового пересилання, яких повинні додержуватись сторони при направленні повідомлення з пропозицію щодо поновлення дії договору оренду землі.
З наданого до суду відповідачем листа-повідомлення від 13.12.2017 року вбачається, що відповідач проігнорував порядок надання відповіді, визначений ч. 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» та ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме, листи прийняті та оформлені без посилання на Закон і без викладення мотивів; відповідач не розглянув надіслані позивачем проекти додаткових угод; не перевірив їх на відповідність вимогам закону, не узгодив з орендарем (за необхідності) істотні умови. Таким чином, позивач вважає, що відповідач не прийняв рішення ні про поновлення договору, ні про заперечення у поновленні договору.
У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.
У правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", зазначає позивач, добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.
До позовної заяви, як зазначає позивач, надано орендарем податкові декларації зі сплати податку за землю (де вказано дані про об`єкт оренди), платіжні доручення про оплату орендної плати, довідку про відсутність заборгованості зі сплати податків та зборів, що є доказами сплати орендної плати за вказану земельну ділянку. Дані підтверджуються податковою декларацією за 2018 рік (додається) та виписками по рахунку (додані з позовною заявою).
Отже, позивач вважає договір оренди землі поновленим, тому користується земельною ділянкою та сплачує орендну плату за землю, відповідно до умов договору б/н від 28.12.2018 року.
Позивач вказує, що клопотання орендаря про поновлення договору були зареєстровані саме ті, що надійшли поштою 24.11.2017р., а не передані особисто представником орендаря по довіреності 15.11.2017р., оскільки вхідний номер відповідача і дата проставлені та зареєстровані саме після отримання поштою документів, де і був вихідний і дата на клопотаннях позивача.
Інформація стосовно земельної ділянки площею 21,9945 га, яка, як зазначає відповідач, є землями природоохоронного значення, а тому, відповідач не є розпорядником вказаною категорією земель, спростовується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де вказано форма власності - державна власність, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.
Встановлений відповідачем загальний порядок, як зазначає позивач, не узгоджується з нормами закону ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а говорить про недобросовісну поведінку відповідача. Закон України "Про оренду землі" не передбачає надання орендарем в обов`язковому порядку інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди.
Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, наголошує позивач.
Позивач в обґрунтування пояснення посилається на ч.1 ст. 15, ст. 18, ч.1, ч.2 ст. 20, ч.1, ч.3, ч.4 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», пункти 34,35 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України.
Як убачається зі змісту договору, як зазначає позивач, розмір орендної плати визначено сторонами у межах законодавства, а зміна такого розміру за відсутності погодження між сторонами може бути окремою підставою для звернення до суду. При цьому, наданий до суду лист-повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.12.2017року не містить заперечень щодо визначеного у договорі розміру орендної плати або застережень про незгоду із будь-якими істотними умовами договору.
ПСП «ОБЕРІГ» більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди землі (22.11.2017р.) направив до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області лист - повідомлення про поновлення цього договору разом із проектом відповідної додаткової угоди (отримано відповідачем 24.11.2017). Таким чином, як вказує позивач, орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди від 28.12.2012 року та не суперечить положенням частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
ПСП «ОБЕРІГ» протягом строку дії договору оренди, а також протягом січня 2018 - січня 2019 року після закінчення строку його дії, продовжувало та продовжує користуватися земельними ділянками та сплачує орендну плату за неї.
Відповідачем факт продовження належного користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договорів не спростовано, доказів заперечення протягом строку, встановленого частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не надано.
Позивач зазначає, що у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Орендар належно виконував обов`язки за договором, своєчасно звернувся до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договорів з наданням проекту додаткової угоди. Протягом усього строку дії договору будь-якого роду були відсутні претензії орендодавця до орендаря в частині повного та добросовісного виконання усіх умов договору. Орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже, і на укладення додаткової угоди до договору.
Відповідач протягом місяці після закінчення строку договорів оренди земель, згідно ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не надсилав позивачеві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договорів оренди. У такому випадку слід враховувати, як зазначає позивач, що орендар має законне сподівання на поновлення договору оренди землі на новий строк залежно від поведінки орендодавця. Якщо для заперечення орендодавця законом встановлений присічний строк, то таке заперечення має бути доведене до відома орендаря в межах встановленого строку.
Клопотання позивача про витребування у відповідача доказів судом задоволено, про що зазначено в ухвалі суду про відкладення розгляду справи від 17.01.2019р.
17.01.2019р. ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 19.02.2019р. на 10-00 год.
Розпорядженням керівника апарату суду Кундій Л.П. від 14.02.2019р. №80 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/1310/18 у зв`язку зі звільненням судді з посади.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 917/1310/18 передано на розгляд судді Солодюк О.В.
19.02.2019р. ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено розгляд справи на 28.03.2019р. на 9-00 год.

Ухвалою суду від 28.03.2019р. відкладено розгляд справи на 14.05.2019р. на 9-00 год.
01.04.2019р. відповідач подав до суду відзив на уточнену позовну заяву (вх. № 3248), в якому зазначає, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу істотних (змінених умов), на підставі яких бажає поновити договір позивач, а також відсутній агрохімічний паспорт поля на вказану земельну ділянку, який є обов`язковим при передачі земельних ділянок в оренду.
08.04.2019р. позивач у відповіді на відзив на уточнену позовну заяву (вх. № 3547) посилається на те, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.
Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.
У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.
Так, вказує позивач, за умов належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже, і на укладення додаткової угоди до договору.
Крім того, позивач зазначає, що відповідно до частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Водночас, Закон України "Про оренду землі" не передбачає обов`язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди. Дана позиція викладена в Постановах Верховного суду України по справах 920/738/18, 920/743/17, 920/742/17, 920/753/17.
Позивач також зазначає, що орендар, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, і який має намір скористатися таким переважним правом, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. І у цьому випадку поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди, проект якої орендар додає до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин першої - четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Позивач наводить правову позицію щодо розрізнення цих підстав, які були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.02.2015р. у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018р. у справі № 594/376/17-ц та Верховним Судом у постановах від 01.02.2018р. у справі № 924/503/17, від 13.03.2018р. у справі № 917/540/16, від 01.02.2018р. у справі № 924/503/17 та від 10.09.2018р. у справі № 920/739/18.
Заява про уточнення позовних вимог (вх. № 1776 від 22.02.2019р.) прийнята судом до розгляду, про що зазначено в ухвалі суду від 14.05.2019р.
14.05.2019р. ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2019р. на 16-00 год.
15.08.2019р. ухвалою суду призначено розгляд справи на 24.09.2019р. на 16-00 год., оскільки судове засідання, призначене на 25.07.2019 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
24.09.2019р. ухвалою судом відкладено розгляд справи на 30.10.2019р. на 15-00 год.
30.10.2019р. в судовому засіданні ухвалено рішення без його проголошення, згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
28.12.12р. між Гадяцькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПСП «Оберіг» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 29.12.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольською Світланою Миколаївною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 18487552 (а.с.21-26).
Відповідно до п. 9 договору договір укладено до 31.12.2017 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.
Наказом Держгеокадастру України № 308 від 17.11.2016 р. затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території Полтавської області.
За наведеними вище нормами, орендодавцем землі, що отримана позивачем в оренду за договором, є Головне управління Держгеокадастру у Полтавської області. Вказана зміна розпорядника земельної ділянки не є підставою для припинення дії відповідного договору.
15.11.2017р. відповідно до п. 9 договору та ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач звернувся до відповідача з листом-клопотанням №147 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012р. в частині підвищення орендної плати до 8 відсотків від нормативної грошової оцінки та продовження строку дії договору оренди до 31.12.2024 р. До листа позивачем додано проект додаткової угоди та копію договору оренди земельної ділянки.
Вказані документи позивачем надіслані відповідачу поштою цінним листом з описом 22.11.2017р. (а.с.27-30).
Позивач зазначає, що відповіді на вищезазначений лист відповідач позивачу не надав.
Відповідач суду подав лист від 13.12.2017р. за вих. № 27-16-0.332-9628/2-17 (а.с. 118-120), відповідно до якого надав відповідь на клопотання позивача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012р., в якій зазначив, що позивачем до клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки не додані: Витяг із Державного земельного кадастру та документи, що підтверджують реєстрацію договору оренди земельної ділянки у визначений законом спосіб, копію договору оренди в повному обсязі, а лише копії першої та останньої сторінок. Також, відповідач зазначив, що Головне управління не розпоряджається землями природоохоронного призначення.
Як зазначає позивач у заяві (вх. № 1776 від 22.02.2019р.), що лист від 13.12.2017 за вих. № 27-16-0.332-9628/2-17 не отримував, зі змістом вказаного листа ознайомився 26.06.2018р. під час складання на директора ПСП «Оберіг» протоколу про адміністративні правопорушення.
Відповідач в супереч нормам ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк не повідомив орендаря про відмову у поновленні договору оренди на новий строк, чим порушив охоронювані законом права останнього, що і стало приводом звернення позивача з даним позовом до суду.
При прийнятті рішення суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у частинах 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», друга - у частині 6 вказаної статті.
За змістом частин 1-5 вказаної статті, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. За змістом вказаної статті Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.
Отже, частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.
Як встановлено судом, на виконання вимог вказаної норми та умов договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012р. позивач своєчасно - до закінчення строку дії договору, листом повідомляло ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про намір поновити договір оренди земельної ділянки та надав проект додаткової угоди.
Будь-яких заперечень стосовно істотних умов спірного договору відповідач не надав.
Як убачається з наданих доказів, позивач є добросовісним користувачем спірної земельної ділянки і протягом дії договору належно виконував зобов`язання щодо сплати орендної плати.
З тексту уточненої позовної заяви та її прохальної частини вбачається, що позивачем ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Приписами статей 641- 642 ЦК України визначено порядок подання пропозиції до укладення договору (оферта) та її прийняття (акцепт). Так, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття, а відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.
Наслідком реалізації правового механізму погодження істотних умов договору оренди, передбаченого частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є або продовження договору у зв`язку з погодженням між сторонами його істотних умов (таких же або інших), або припинення переважного права орендаря внаслідок їх непогодження (частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). При цьому у випадку не укладення з вини орендодавця додаткової угоди до договору на погоджених між сторонами умовах орендар має правові підстави для захисту свого права в суді і таке право реалізовується шляхом подання позову про визнання додаткової угоди до договору оренди про продовження строку його дії укладеною.
Відповідно до статті 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно статті 15 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за користування земельною ділянкою є істотною умовою договору оренди землі. Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Суд зазначає, що позивачем доведено, а матеріалами справи підтверджується, що позивачем ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» і сторони дійшли згоди щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки в частині строку дії договору - на 7 років, та розміру орендної плати - 8% від нормативної грошової оцінки, однак, додаткової угоди не уклали. Будь-яких зауважень чи заперечень відповідача щодо істотних умов договору матеріали справи не містять.
Крім того, суд відхиляє посилання відповідача, як на підставу відмови в поновленні договору оренди, відсутність агрохімічного паспорту, оскільки Закон України «Про оренду землі» не передбачає подання орендарем в обов`язковому порядку інших додаткових документів до листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди. За таких обставин, відмова відповідача у поновленні дії договорів із зазначених підстав є неправомірною.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 18 грудня 2018 року № 924/1122/17 та від 29 листопада 2018 року № 922/621/18.
Враховуючи те, що позивачем дотримані усі умови для поновлення договору оренди, визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» щодо звернення до відповідача в установлений термін з проханням поновити договір та те, що відповідачем не надані заперечення щодо істотних умов спірному договорі, суд дійшов висновку задовольнити позов про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012 р., зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18487552 від 29.12.2016р., шляхом визнання укладеної додаткової угоди, на умовах, запропонованих позивачем.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.

про внесении змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки від « 28» грудня 2012р., зареєстрованого 29.12.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 18487552
"____"_______2017 р.
Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надалі - орендодавець, в особі начальника Чувпила В.В, що діє на підставі Положення,
та Приватне сільськогосподарське товариство «Оберіг», в особі директора Холодова Е.В., що діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, уклали дану Додаткову угоду про внесення змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012., про наступне:
1. За взаємною згодою сторін Орендар та Орендодавець та відповідно до статті 122 Земельного кодексу України вирішили внести зміни в преамбулу договору оренди землі, та викласти в наступній редакції:
Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надалі - Орендодавець, в особі начальника Чувпило В.В., що діє на підставі Положення ,
та Приватне сільськогосподарське товариство «Оберіг», в особі директора Холодова Е.В., що діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, уклали цей Договір про наступне:
2. Сторони прийшли до згоди викласти деякі пункти Договору оренди в наступній редакції
П.6. нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.11.2017 року становить 199 068,56 грн.
Сторони прийшли до згоди змінити п. 9 Договору оренди землі та викласти його в новій редакції:
Договір укладено на строк до « 31» грудня 2024 року.
Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен протягом 3 (трьох) місяців до моменту закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію та надати проект додаткової угоди (в двох примірниках), підписаної з боку Орендаря. При цьому Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий Орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з Орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, укладає з Орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень Орендодавця щодо поновлення договору оренди землі Орендарю, у місячний строк з дати отримання листа-повідомлення від Орендаря, Орендодавець направляє лист-повідомлення про прийняте Орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором».
2.2. Змінити розмір орендної плати, вказаний в п.10 Договору оренди землі, шляхом погодження Сторонами орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 15 925,49 грн. в рік.
3. Інші умови Договору оренди землі залишаються незмінними, і Сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.
4. Ця Додаткова уґода :
- набирає чинності з моменту її підписання Сторонами і є невід`ємною складовою частиною Договору оренди землі;
- укладена в 3 (трьох) оригінальних автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із Сторін та один примірник для органу реєстрації.
Орендодавець Орендар:
Головне управління Держгеокадастру
у Полтавській області ПСП "Оберіг"
Вул.Уютна, 23 м.Полтава с. Гречанівка, Гадяцький район,
Полтавська область,
_________________В.В. Чувпило __________________ Е.В. Холодов
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.