УХВАЛА

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/13145/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс"

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання за позивачем права.

Представники учасників судового процесу: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання за позивачем права.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на належне виконання позивачем умов Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12/33 від 01.12.2017, укладеного між сторонами, відповідачем направлено позивачу Лист № 053/05-3057 від 04.09.2019, яким повідомлено про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку, який за доводами позивача є правочином та підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

27.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" про забезпечення позову відмовлено.

22.10.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

25.10.2019 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 28.10.2019 представник відповідача з`явився, представник позивача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 18.11.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

18.11.2019 позивачем подано відповідь на відзив.

У судове засідання 18.11.2019 представники сторін з`явились, представник позивача заявив усне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі № 910/15895/19, інформація про відкриття провадження за яким, станом на 18.11.2019 відсутня.

За результатами розгляду клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, судом відмовлено у задоволенні заявленого клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.12.2019.

У судове засідання 02.12.2019 представники сторін з`явились, представник позивача заявив усне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі № 910/15895/19, інформація про відкриття провадження за яким, станом на 02.12.2019 відсутня.

За результатами розгляду клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, судом відмовлено у задоволенні заявленого клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 02.12.2019 представник позивача подав заяву про відвід судді, в обґрунтування якої зазначив, що за наслідками розгляду клопотань представника позивача про зупинення провадження у справі, судом відмовлено у їх задоволенні, а також не прийнято до розгляду відповідь на відзив у зв`язку з пропуском строку на її подання, хоча позивач ухвали суду із встановленими судом строками не отримував, що свідчить про упередженість судді Грєхової О.А. при розгляді даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи №910/13145/19 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи №910/13145/19 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 розгляд справи по суті призначено на 16.12.2019.

16.12.2019 представником позивача подано заяву про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи № 910/13145/19, клопотання про виклик свідка у справі та клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 16.12.2019 представники сторін з`явились, представник позивача подану заяву про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи № 910/13145/19 підтримав. Дану заяву представник позивача обґрунтовує можливою неупередженістю судді Грєхової О.А., оскільки позивачу неодноразово було відмовлено у задоволенні заяв про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача заперечував проти заяви про відвід судді, зазначаючи про зловживання представником позивача наданими йому процесуальними правами.

Розглянувши заяву про відвід судді Грєхової О.А., суд дійшов висновку про залишення її без розгляду з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. ст. 35, 36 ГПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до вказаних норм ГПК України на учасника справи, яким заявлено відвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, покладається обов`язок в заяві про відвід зазначити мотиви відводу (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №910/14716/17 від 29.05.2018).

Як зазначалось вище, в обґрунтування своєї заяви представник посилається на незадоволення його клопотань про зупинення провадження у справі.

Водночас, аналогічний за змістом та підставами відвід був заявлений позивачем 02.12.2019, за результатами якого, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи №910/13145/19 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України та в подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи №910/13145/19 відмовлено.

При цьому, у даному випадку, вирішуючи повторно подану з аналогічних підстав заяву про відвід, суд враховує, що при заявлені клопотань про зупинення провадження у справі, позивачем жодних доказів в підтвердження наявності відкритого провадження за спором, до якого позивач просив зупинити провадження у справі не надано, як і не наведено процесуальних норм, які передбачають можливість зупинення провадження у справі до вирішення іншого спору, доказів відкриття провадження за яким, відсутні, та в подальшому не наведено норм, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 195 ГПК України, які би передбачали можливість зупинення провадження у справі при розгляді справи по суті до вирішення спору, докази відкриття провадження за яким відсутні.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлений представником "Сл-Плюс" відвід є завідомо безпідставним, оскільки подання вказаної заяви на стадії розгляду справи по суті із зазначенням обставин, які вже були заявлені позивачем як підстави для відводу, фактично зводиться до затягування судового процесу самим же позивачем.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд зазначає, що перелік вказаних дій не є вичерпним, водночас, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Таким чином, повторне подання заяви ідентичній розглянутій заяві, розцінюються судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами учасника справи щодо подання заяв про відвід.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду поданої позивачем заяви про відвід судді на підставі ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, так як подання такої заяв визнається судом зловживанням позивачем своїми процесуальними правами.

При цьому, ч. 4 ст. 43 ГПК України визначає, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ст. 132 ГПК України заходами процесуального примусу є:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

У зв`язку з викладеним, оскільки суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду поданої позивачем заяви про відвід судді на підставі ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, так як подання такої заяв визнається судом зловживанням позивачем своїми процесуальними правами, а заява про відвід судді підписана безпосередньо керівником позивача, суд вважає за необхідне застосувати до позивача захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

Керуючись статтями 35, 38, 43, 135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи №910/13145/19 визнати зловживанням процесуальними правами.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи №910/13145/19 залишити без розгляду.

3. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛ-Плюс" (02099, м. Київ, вулиця Сормовська, будинок 13; ідентифікаційний код: 35030421) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у Печерському районі/Печерський район/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA6026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 5 763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп.

Стягувачем за даною ухвалою є Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; ідентифікаційний код: 26255795).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛ-Плюс" (02099, м. Київ, вулиця Сормовська, будинок 13; ідентифікаційний код: 35030421).

5. Дана ухвала є виконавчим документом відповідно до частини п`ятої статті 135 Господарського процесуального кодексу України.

6. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 16.03.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 17.12.2019.

Суддя О.А. Грєхова