ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа№ 911/655/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Горді В.В.

За участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 07.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Київської області

від 09.07.2019 (повний текст складено 15.07.2019)

у справі № 911/655/17 (суддя: Заєць Д.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

до Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про стягнення 1000000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення 1000000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у грудні 2016 року здійснив несанкціонований відбір 250 298 куб. м природного газу. При цьому, після запровадження передбачених законодавством заходів залишився неврегульований небаланс, який віднесений на небаланс оператора ГРМ, тому відповідач як споживач має компенсувати оператору ГРМ його вартість за коефіцієнтом 2. Між тим, відповідач не здійснив компенсацію неврегульованого небалансу природного газу за грудень 2016 року.

1.2. короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.04.2017 у справі №911/655/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» 1000000,00 грн. боргу та 15000,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 та рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області в іншому складі суду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.03.2018 у справі №911/655/17 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» відмовлено. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» 16500 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату апеляційної скарги судовим збором.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2018 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 16.03.2018 залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 13.09.2018 видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 31.01.2019 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 16.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 у справі №911/655/17 задоволено частково. Рішення Господарського суду Київської області від 16.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 у справі №911/655/17 скасовано повністю, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області в іншому складі суду.

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 у даній справі зазначив, що розглядаючи дану справу, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що з урахуванням умов договорів постачання та положень п.п. 4 п.3, п.17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, п.1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/17 року», НАК «Нафтогаз України», як постачальник, мав подати позивачу, як оператору, номінацію на відповідний розрахунковий місяць грудень 2016 року про підтвердження обсягів постачання природного газу відповідачу за даними погоджених заявок відповідача, а за їх відсутності, за даними погоджених в договорах планових обсягів з врахуванням відхилення. Однак, за висновками суду першої інстанції, зазначена обставина не впливає на висновок щодо спору у даній справі.

Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не наведено мотивів, що зазначена обставина не впливає на висновок щодо спору у даній справі, який в першу чергу стосується встановлення факту, чи мав місце зі сторони відповідача саме несанкціонований відбір природного газу, і якщо ні - чи є підстави для застосування до нього вищевказаного пункту 4 Глави 5 Розділу VІ Кодексу ГРС, враховуючи, що з висновків Верховного Суду у справі №917/492/17 вбачається, що достатніми умовами для застосування п. 4 гл. 5 розділу VІ Кодексу ГРС є встановлення двох обставин: факту несанкціонованого відбору природного газу споживачем, а також віднесення неврегульованого небалансу Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що з аналізу положень п. 4 глави 5 Розділу VІ Кодексу газорозподільних систем слідує, що обов`язок у споживача компенсувати Оператору ГРМ вартість небалансу природного газу виникає за наявності таких необхідних умов: наявність небалансу (дефіцит) природного газу (за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу); врегулювання постачальником об`ємів небалансу (дефіциту) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС; після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду); неврегульований небаланс буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ.

Отже, як і було зазначено в постанові Верховного Суду у даній справі, відсутність усіх необхідних умов унеможливлює покладення на споживача обов`язку компенсувати Оператору ГРМ вартість небалансу природного газу.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/655/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У свою чергу, не погоджуючись із винесеним рішенням, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/655/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 у справі №911/655/17 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №911/655/17 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/655/17 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

02.09.2019 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3393/19 від 03.09.2019 у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/655/17.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Чорногуз М.Г., Іоннікова І.А.

04.09.2019 суддею Північного апеляційного суду Іонніковою І.А було подано заяву про самовідвід від розгляду справи № 911/655/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду справи №911/655/17 задоволено. Справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення заміни судді відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 09.1-08/3482/19 від 09.09.2019 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2019 у справі №911/655/17 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Чорногуз М.Г., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №911/655/17 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Михальська Ю.Б., Чорногуз М.Г. Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/655/17. Розгляд апеляційних скарг призначено на 12.09.2019 о 16 год. 00 хв.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3765/19 від 17.09.2019 у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/655/17.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2019 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №911/655/17 за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Михальська Ю.Б., Разіна Т.І. Розгляд апеляційних скарг призначено на 23.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 у справі №911/655/17 оголошено перерву до 07.11.2019.

У зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2019, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В. (суддя - доповідач), судді: Разіна Т.І., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №911/655/17 за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Шаптала Є.Ю., розгляд справи вирішено здійснювати у раніше визначену дату, а саме 07.11.2019.

2.2. узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Укртрансгаз» мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, а також таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Укртрансгаз» зазначає, про наявність усіх необхідних умов, передбачених Кодексом ГРС, для покладення на споживача, відповідача у справі, обов`язку компенсувати вартість небалансу природного газу, що не було враховано судом першої інстанції та свідчить про неповне з`ясування обставин справи.

У свою чергу, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, а також таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у своїй скарзі зазначає, що право споживача на придбання природного газу за укладеними договорами не є абсолютним та залежить від ряду умов, зокрема від належного виконання споживачем положень спеціального законодавства, яке не було дотримане відповідачем, а тому, за твердженням апелянта, відповідач несанкціоновано відбирав газ з газотранспортної системи, що і спричинило спірні правовідносини.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Учасники процесу своїм правом на надання письмових відзивів на апеляційні скарги не скористались.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні 07.11.2019 року представник Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційних скарг та просив залишити їх без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судовому засіданні 07.11.2019 представник Акціонерного товариства «Укртрансгаз» надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у судовому засіданні 07.11.2019 надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання 07.17.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи викладене, а також надані сторонами пояснення, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Між Комунальним підприємством Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» (відповідач) та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (третя особа-2) укладено Договори на постачання природного газу (надалі - Договори постачання), а саме: №1795/1617-БО-17 від 27.10.2016, №1873/1617-КП-17 від 17.11.2016, №1759/1617-ТЕ-17 від 18.10.2016.

Відповідно до умов вказаних договорів, постачальником газу, послуги з розподілу якого відповідачу надав позивач, є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Згідно п. п. 1.1, 2.1, 7.4 Договорів постачання, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зобов`язалась поставити газ відповідачу у кількості та на умовах, визначених договорами.

Умовами вказаних Договорів постачання визначено планові обсяги постачання природного газу у період з 01.10.2016 по 31.03.2017 включно.

Пунктом 3.2 Договорів постачання природного газу встановлено, що у разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем, постачальник може користуватись плановими обсягами, зазначеними в п. 2.1 договорів. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору номінації на відповідний період в установленому законодавством порядку.

Пунктами 2.3 та 2.4 Договорів постачання передбачено, що без попереднього письмового узгодження сторін допускається відхилення місячного обсягу постачання природного газу не більше ніж +/-5 % узгоджених планових обсягів.

Відповідно до п. 3.2 Договорів постачання, для отримання газу відповідач подає АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до 15 числа, що передує місяцю постачання природного газу, заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць. В свою чергу АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зобов`язується подавати номінацію Оператору ГТС та повідомити про подану номінацію відповідача. У разі неподання відповідачем заявки на планові обсяги використання, АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» може користуватися плановими обсягами, зазначеними у п. 2.1 договору.

Після завершення місяця поставки відповідач зобов`язаний до 7 числа наступного місяця направити третій особі - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» завірену копію акту розподілу природного газу за розрахунковий місяць, складеного між відповідачем та газорозподільним підприємством та підписані споживачем 2 примірника акта приймання - передачі природного газу (п. 3.5 Договорів постачання).

Відповідно до п. 3.6 Договорів постачання, після завершення місяця поставки постачальник зобов`язаний до 10 числа наступного місяця повернути споживачеві підписані зі свого боку акт приймання-передачі або повідомити про причини не підписання акту.

Згідно п. 3.8, п. 7.2, п. 7.3 Договорів постачання природного газу, у разі виникнення за об`єктами споживача негативного небалансу - цей небаланс врегульовується перед Оператором ГТС постачальником, тобто АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». При цьому, вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування споживач - відповідач у справі взяв на себе зобов`язання оплати постачальнику - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Між Публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» та Комунальним підприємством КОР «Тетіївтепломережа» 01.01.2016 укладено типовий договір розподілу природного газу, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №0942000Р71ЛТГ016, відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість.

Також, між Публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» 17.12.2015 укладено Договір транспортування природного газу магістральними трубопроводами № згідно умов п. 2.1. якого, за цим Договором оператор (ПАТ «Укртрансгаз») надає замовнику (ПАТ «Київоблгаз») послуги транспортування природного газу на умовах, визначених в цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановленому в цьому Договорі вартість таких послуг.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у грудні 2016 року відповідачем здійснено несанкціонований відбір природного газу, оскільки за даними оператора газотранспортної системи у відповідача був відсутній підтверджений обсяг природного газу (ліміт) на грудень 2016 року, при цьому фактичний об`єм споживання природного газу відповідачем у грудні 2016 склав 250398 куб.м, що підтверджується актом наданих послуг з розподілу природного газу від 31.12.2016.

На виконання умов укладеного договору, Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» надано позивачу, в тому числі, в грудні 2016 року, послуги з балансування обсягів природного газу, що підтверджується актом від 31.12.2016 за грудень 2016 року, за якими небаланс природного газу складає 1931758 тис. куб.м, у т.ч., як вбачається зі звіту в об`ємі 250 298 куб.м.

Як зазначив позивач в позовній заяві, вартість компенсації обсягів небалансу за грудень 2016 року становить 4293912,25 грн., яка розрахована шляхом множення об`єму спожитого газу 250298 куб.м на вартість природного газу (7148,00 грн. за 1000 кб.м без ПДВ), помножена на 2 (коефіцієнт компенсації), що розраховано позивачем за формулою, передбаченою п. 4 глави 5 розділу VI Кодексу.

Позивачем на адресу відповідача 19.01.2017 надіслано лист №8 про сплату вартості обсягів неврегульованого небалансу природного газу за грудень 2016 на загальну суму 4293912,25 грн. разом з технічним актом № від 31.12.2017 та актом №01-12-16 від 31.12.2016 компенсації вартості неврегульованого небалансу природного газу, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком.

Однак, відповідачем не здійснено компенсації, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1000000,00 грн. - частину вартості неврегульованого небалансу природного газу, що виник у грудні 2016 року.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що несанкціонований відбір природного газу у грудні 2016 року спричинений не підтвердженням номінацій на грудень 2016 року Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». При цьому, відповідний обсяг природного газу має бути віднесений на рахунок постачальника - Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», а дії відповідача не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу, оскільки між ним та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» існують договірні відносини з визначеним обсягом постачання.

В свою чергу, третя особа-2, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вказало, що у зв`язку з великою заборгованістю відповідача йому не було виділено номінацій на грудень 2016 року, між тим оператор ГТС має надавати послуги транспортування природного газу лише за наявності та на підставі підтвердженої номінації.

При цьому, відповідач мав самостійно контролювати обсяг газоспоживання та обмежити (припинити) його з метою недопущення перевищення підтвердженого обсягу споживання природного газу, недотримання чого призвело до виникнення обов`язку здійснити компенсацію. Згідно п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494 (далі - Кодекс ГРС), здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладено договору розподілу природного газу не допускається.

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 у даній справі зазначив, що розглядаючи дану справу, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що з урахуванням умов договорів постачання та положень п.п. 4 п.3, п.17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, п.1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/17 року», НАК «Нафтогаз України», як постачальник, мав подати позивачу, як оператору, номінацію на відповідний розрахунковий місяць грудень 2016 року про підтвердження обсягів постачання природного газу відповідачу за даними погоджених заявок відповідача, а за їх відсутності, за даними погоджених в договорах планових обсягів з врахуванням відхилення. Однак, за висновками суду першої інстанції, зазначена обставина не впливає на висновок щодо спору у даній справі.

Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не наведено мотивів, що зазначена обставина не впливає на висновок щодо спору у даній справі, який в першу чергу стосується встановлення факту, чи мав місце зі сторони відповідача саме несанкціонований відбір природного газу, і якщо ні - чи є підстави для застосування до нього вищевказаного пункту 4 Глави 5 Розділу VІ Кодексу ГРС, враховуючи, що з висновків Верховного Суду у справі №917/492/17 вбачається, що достатніми умовами для застосування п. 4 гл. 5 розділу VІ Кодексу ГРС є встановлення двох обставин: факту несанкціонованого відбору природного газу споживачем, а також віднесення неврегульованого небалансу Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

З урахуванням умов договорів постачання, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», як постачальник, мав подати позивачу, як оператору, номінацію на відповідний розрахунковий місяць грудень 2016 року про підтвердження обсягів постачання природного газу відповідачу за даними погоджених заявок відповідача, а за їх відсутності, за даними погоджених в договорах планових обсягів з врахуванням відхилення.

Так, у грудні 2016 року третя особа - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не подала номінацій для відповідача та повернула без підписання акти прийому-передачі природного газу за відповідними договорами. Пояснюючи ненадання номінацій на грудень 2016 року відповідачу, третя особа, в тому числі і у поданій апеляційній скарзі, вказала на наявність у відповідача значної заборгованості за поставлений раніше природний газ, надавши інформацію про стан розрахунків відповідача на 26.11.2016 року, відповідно до якого заборгованість становила 3799817,66 грн. Фактично, у зв`язку з ненаданням третьою особою - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» номінацій для відповідача на грудень 2016 року, позивач встановив несанкціонований відбір природного газу відповідачем.

При цьому, умовами Договорів та чинним законодавством встановлено право відповідача КП КОР «Тетіївтепломережа», користуватися обсягами, які зазначені в п. 2.1 відповідних договорів про постачання природного газу.

Однак, ненадання номінації на наступний місяць щодо планових обсягів постачання природного газу не звільняє АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від обов`язків постачати природний газ відповідачу, як споживачу за укладеними між ними Договорами постачання природного газу. При цьому, планові обсяги постачання природного газу визначені сторонами в п.2.1. кожного з договорів, і такі обсяги постачання є узгодженими в силу умов вказаних договорів.

Колегія суддів погоджується з доводами АТ НАК «Нафтогаз України», що право відповідача на придбання природного газу не є абсолютним, і постачальник має право, за наявності певних умов, припинити постачання газу, однак, в даному випадку, відбулось не припинення постачання газу, а ненадання номінацій на відбір газу, яке не перешкоджало фактичному відбору газу.

Крім того, як правильно вказав суд першої інстанції, будь-які спірні моменти щодо обсягів постачання газу, несвоєчасного оформлення актів приймання-передачі газу, небалансів газу, тощо, є наслідком неналежного виконання сторонами договорів поставок, укладених між відповідачем та третьою особою, своїх зобов`язань, а також, вимог нормативно-правових актів, в тому числі не надання номінацій, виникнення небалансів газу, такі питання повинні врегульовуватись між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та відповідачем, а не з ПАТ «Київоблгаз».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» (чинній в спірний період), затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), яким в підпункті 4 пункті 3 обов`язок НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення.

При цьому, з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору відповідачем із газотранспортної системи погоджених у договорі з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій.

Разом з тим, неналежне виконання покладених на АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» обов`язків не може мати наслідком застосування до відповідача, як теплопостачальної організації, що забезпечує населення тепловою енергією, будь-яких додаткових платежів (оплати вартості послуг за небаланс газу).

Аналогічний висновок про обов`язок АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» видати номінації теплопостачальним підприємствам відповідно до зазначеного розпорядження також викладено у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №926/680/17, від 21.03.2018 у справі №911/656/17, від 04.04.2018 у справі №904/5094/17, від 15.03.2018 у справі №922/345/17.

Відповідно до п.15 Положення, виробник теплової енергії до 1 квітня 2017 р. має право придбати природний газ у НАК «Нафтогаз України» для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання», виконав обов`язок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання.

Постачання природного газу НАК «Нафтогаз України» виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації. (пункт 17 Положення).

У наданих під час нового розгляду поясненнях третя особа - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вказує, що право відповідача на придбання природного газу за укладеними договорами залежить від ряду умов, зокрема, від належного виконання відповідачем п. 17 Положення. Оскільки відповідачем не були виконані вимоги п. 17 Положення, АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не були підтверджені планові обсяги природного газу на грудень 2016 року.

Також, згідно п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 року №742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017», для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) було доручено видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року №357 «Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії», та з дотриманням принципу недискримінації.

Кабінетом Міністрів України на опалювальний сезон 2016-2017 років встановлено особливий порядок постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, який визначав, що постачальником природного газу цим виробникам теплової енергії є АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», який до 01.04.2017 зобов`язаний постачати природний газ за умови укладення відповідного договору та відсутності заборгованості за газ, спожитий до 01.01.2016 або рівень розрахунків за спожитий природний газ не нижче 90% або надання постачальнику газу графіку погашення заборгованості.

Відповідний Гарантійний графік погашення заборгованості від 12.10.2016, складений на підставі довідки, виданої АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», надано відповідачем та третьою особою під час розгляду справи.

Крім того, незважаючи на вказані вище положення, тим виробникам, які постачають теплову енергію для бюджетних установ, релігійних й інших організацій та населення Кабінет Міністрів України зобов`язав АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» видати номінації до початку опалювального сезону 2016/17 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2016/2017 року, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року», зобов`язаний був видати номінації ще до початку опалювального сезону 2016/2017 року.

Отже, судом встановлено, що АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було зобов`язане видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, і це є обов`язком АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», а не правом.

Враховуючи положення Договорів, укладених між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та КП КОР «Тетіївтепломережа», норми наведених законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України №658 від 01.10.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017» та ін., обсяги споживання природного газу відповідачем не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу, а у разі виникнення будь-яких небалансів газу, такі обсяги повинні бути врегульовані споживачем із власним постачальником природного газу, а не з газорозподільною організацією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.03.2018 року у справі №911/656/17.

На думку позивача, порушення відповідачем вимог чинного законодавства полягало в тому, що останнім був здійснений несанкціонований відбір природного газу, адже за даними оператора газотранспортної системи і відповідача був відсутній підтверджений обсяг природного газу (ліміт) на грудень 2016.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актами з розподілу природного газу від 31.12.2016 року, обсяг спожитого КП КОР «Тетіївтепломережа» газу в грудні 2016 року склав - 250298 тис.куб.м.

В той же час, суду не подано ані доказів надання АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відповідачу рахунку на оплату вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування, ані копії платіжного доручення про оплату наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування. Оскільки, документи, які є підставою для оплати вартості балансування з узгодженого сторонами в договорах виключного переліку відсутні, відсутній і обов`язок відповідача сплачувати витрати на врегулювання такого небалансу.

Внаслідок дій АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» щодо ненадання КП КОР «Тетіївтепломережа» номінацій на плановий обсяг газу, у оператора ГРМ (позивача) виник неврегульований небаланс обсягів природного газу за грудень 2016.

Судом також встановлено, що КП КОР «Тетіївтепломережа» не перевищив фактичний об`єм (обсяг) спожитого та поставленого природного газу за грудень 2016 року, який був виділений та передбачений п. 2.1 договорів постачання природного газу, та позивачем не подано до суду письмові докази, про те, що третя особа АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виставила неврегульований небаланс позивачу ПАТ «Київоблгаз».

Верховний Суд у постанові від 31.09.2019 року у даній справі також зазначив, що з аналізу положень пункту 4 Глави 5 Розділу VІ Кодексу газорозподільних систем слідує, що обов`язок у споживача компенсувати Оператору ГРМ вартість небалансу природного газу виникає за наявності таких необхідних умов: наявність небалансу (дефіцит) природного газу (за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу); врегулювання постачальником об`ємів небалансу (дефіциту) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС; після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду); неврегульований небаланс буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ.

Отже, відсутність усіх необхідних умов унеможливлює покладення на споживача обов`язку компенсувати Оператору ГРМ вартість небалансу природного газу.

Враховуючи зазначені норми, врегулювання об`ємів небалансу (дефіциту) природного газу має в першу чергу здійснюватися саме постачальником газу, яким в договірних правовідносинах з відповідачем є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Надаючи оцінку посиланням Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», викладених у письмових поясненнях та апеляційній скарзі, на те, що у грудні 2016 року у відповідача був відсутній будь-який постачальник газу, відхиляються, оскільки правовідносини відповідача та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» регулювались укладеними Договорами про постачання газу, згідно яких Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зобов`язане було постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, а також на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2016/2017 року, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» зобов`язаний був видати номінації ще до початку опалювального сезону 2016/2017 року.

Наявність небалансу (дефіцит) природного газу встановлена на підставі наданих сторонами доказів - звіту ПАТ «Київоблгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальникам за грудень 2016 року, зведеного реєстру місячних обсягів газу, що подані в точці виходу до газорозподільної системи ПАТ «Київоблгаз» за грудень 2016 року. За наявності відповідної обставини, постачальник відповідача, як визначено п.4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС, мав врегулювати об`єми небалансу природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС.

При цьому, оцінюючи посилання апелянтів на те, що акт про балансування від 31.12.2016 року є відповідним доказом того, що неврегульований небаланс був віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, як це і вимагається наведеним пунктом 4 Глави 5 Розділу VІ Кодексу ГРС суд зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача саме частини вартості компенсації обсягів небалансу у грудні 2016 року на підставі п.4 глави 5 розділу VI вказаного Кодексу газорозподільних систем. Судом досліджувались правовідносин, що склались між відповідачем та третьою особою, при цьому судом встановлено, що фактичні правовідносин, що склались між позивачем та відповідачем на підставі заяви-приєднання останнього №09420OOF7UT016 до умов типового договору розподілу природного газу. З`ясування умови такого договору, а також права та обов`язки сторін за ним та відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за ним, як правильно вказав суд першої інстанції, правовідносини з врегулювання об`єму небалансу (дефіциту) природного газу не можуть бути врегульовані без постачальника, яким є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Враховуючи вище наведене, а також суб`єктний склад учасників процесу, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що матеріали справи не підтверджують існування на момент звернення позивача з позовом у відповідача обов`язку компенсувати позивачу вартість небалансу обсягів природного газу за грудень 2016 року в сумі 1 000 000,00 грн.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

З огляду на встановлені обставини позивачем не доведено наявності порушеного права яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача 1 000 000,00 грн.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем та апелянтами за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, з огляду на що колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи (ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з нормами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями пункту 1 глави 5 розділу VI Кодексу Газорозподільних систем (надалі - кодексу ГРС), споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період.

Підтверджений обсяг природного газу - об`єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу за відповідний розрахунковий період, та підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) і доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГРС (п. 4 глави 1 розділу І Кодексу).

В силу п. 4 глави 1 розділу І Кодексу, несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Відповідно до п.1 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493, несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

Згідно п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, місячна номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Нормами п. 4 ч.1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» врегульовано, що споживач має право зокрема на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно п. 1 розділу 2 «Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 року №1382/27827 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (далі - Правила постачання природного газу), підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

Відповідно до п.п.3 п.1 розділу ІІ Правил постачання природного газу, підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п.2 розділу 2 Правил постачання природного газу).

Відповідно до п. 19 розділу ІІ. Правил постачання природного газу, постачальник зобов`язаний: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

У відповідності до п.21 розділу 2 Правил постачання природного газу, споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Відповідно до п. 3 глави 5 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» Кодексу газорозподільних систем, по об`єктах споживачів, що не є побутовими, споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом місяця здійснюється, виходячи з добового підтвердженого обсягу природного газу. При цьому місячний обсяг їх споживання не повинен перевищувати місячний підтверджений обсяг природного газу.

Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добового/місячного підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГТС/ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку.

Згідно п.4 глави 5 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу», якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість, що розраховується за відповідною формулою.

Відповідно до п. 4 глави «Визначення основних термінів та понять» розділу I «Загальні положення» Кодексу газорозподільних систем, несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 глави 1 «Загальні засади, терміни та скорочення» розділу 1 «Загальні положення « Кодексу Газотранспортної системи, несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів зазначає, що з урахуванням суб`єктного складу учасників процесу, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та враховуючи межі розгляду даного спору неможливо підтвердити наявність усіх необхідних умов, передбачених Кодексом ГРС, для покладення на споживача, відповідача у справі, обов`язку компенсувати вартість небалансу природного газу, а тому доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» є недоведеними.

У свою чергу, колегія суддів погоджується з доводами Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що право споживача на придбання природного газу за укладеними договорами не є абсолютним та залежить від ряду умов, однак вказана обставина не спростовує обов`язку Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подавати номінації Оператору ГТС, та не доводить наявності підстав для задоволення позову.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи АТ НАК «Нафтогаз України» про вихід суду за межі предмета доказування, оскільки суд для встановлення дійсних обставин справи має встановити не тільки фактичне вчинення чи невчинення сторонами, зокрема відповідачем, певних дій, а й обставини які стали підставою для їх вчинення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/655/17 підлягає залишенню без змін.

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/655/17 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/655/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/655/17 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційних скарг залишити за Акціонерним товариством «Укртрансгаз» та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 20.12.2019.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

Т.І. Разіна