ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. Справа№ 910/3879/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Рибчич А В.

За участю представників:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Тандир Д.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018, повний текст якого підписаний 21.09.2018

у справі № 910/3879/18 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Акціонерного товариства «К.Енерго»

до Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6»

про стягнення 856 847,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за спожиту в період з жовтня 2015 року по березень 2018 року за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 23-0364 від 27.04.2000 теплову енергію в сумі 646 931,55 грн., інфляційних втрат в сумі 26 584,87 грн., 3% річних в сумі 6 237,45 грн. та пені в сумі 78 667,03 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2018, повний текст якого підписаний 21.09.2018, у справі № 910/3879/18 позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність заборгованості у заявленій до стягнення сумі.

Не погоджуючись з рішенням, 24.10.2018 Житлово-будівельний кооператив «Академічний-6» звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 скасувати, постановити у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

В апеляційній скарзі апелянт послався на те, що при прийнятті оспорюваного рішення суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, висновки, наведені у рішенні суду першої інстанції, дійсним обставинам справи не відповідають, судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права.

В обґрунтування вказаної позиції відповідач послався на те, що:

- позивач у цій справі є неналежним позивачем;

- суд першої інстанції при вирішення справи по суті не з`ясував обставини нарахування заборгованості за надані послуги та правильність нарахування такої;

- судом першої інстанції не з`ясовано питання чинності постанови НКРЕКП № 613 від 03.03.2015, яку позивач застосував при визначення розміру заборгованості та яку скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі № 826/15733/15;

- при розгляд справи по суті суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що правовідносини сторін виникли на підставі договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 23-0364 від 27.04.2000 (на думку відповідача, спірні правовідносини виникли на підставі договору про надання послуги з централізованого постачання гарячої води № 00100 від 01.05.2015 - примітка суду);

- при визначенні розміру заборгованості судом першої інстанції не враховано перерахованих відповідачем позивачу грошових коштів в сумі 80 000 грн. та субсидій, а також не враховано температурні показники поставлених теплоносіїв у відповідні періоди та переплат;

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2018 справа № 910/3879/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Мартюк А.І.

Ухвалою від 19.11.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Мартюк А.І. поновлено Житлово-будівельному кооперативу «Академічний-6» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/3879/18, відкрито апеляційне провадження, призначено справу до розгляду на 18.12.2018, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 05.12.2018.

06.12.2018 до суду від позивача надійшов відзив на позовну заяву (направлений до суду 05.12.2018 - примітка суду), в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/3879/18 без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

18.12.2018 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді - Калатай Н.Ф. (судді-доповідача) на лікарняному.

Розпорядженням № 09.1-08/778/18 від 26.12.2018, у зв`язку перебуванням судді Буравльова С.І., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3879/18.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018 справа № 910/3879/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 27.12.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/3879/18, засідання суду призначено на 15.01.2019 о 15:20.

В судовому засіданні 15.01.2019 оголошено перерву до 11.02.2019 позивача зобов`язано надати суду розрахунок заявленої до стягнення суми основного боргу у вигляді таблиці із:

- щомісячною розбивкою нарахованих за спірним договором сум із зазначенням загальної кількості послуг (ГКал), спожитих протягом окремо визначеного місяця;

- зазначенням розпоряджень, за якими позивач розраховує вартість таких послуг у кожному окремому місяці;

- зазначенням вартості та дати оплати відповідачем послуг (вказати номери платіжних доручень, їх дати та суму коштів);

- зазначенням обсягів коштів, отриманих в рахунок оплати спірних послуг в якості субсидій (у випадку їх наявності), дати їх зарахування, періоду, за який перераховано субсидію, або зазначити про відсутність (у випадку відсутності).

Відповідний розрахунок надійшов до суду 28.01.2019.

Ухвалою від 11.02.2019 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- зупинено апеляційне провадження у справі № 910/3879/18 до винесення Верховним Судом в складі судді Касаційного адміністративного суду судового рішення за наслідками розгляду касаційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі № 826/15733/15 (адміністративне провадження № К/9901/11772/18);

- зобов`язано сторони негайно повідомити суд про винесення Верховним Судом в складі судді Касаційного адміністративного суду судового рішення за наслідками розгляду касаційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі № 826/15733/15 (адміністративне провадження № К/9901/11772/18).

15.10.2019 від відповідача надійшло клопотання, в якому зазначено, що 09.10.2019 в реєстрі судових рішень оприлюднено постанову Верховного Суду у справі № 826/15733/15, за наслідками якої в касаційній скарзі НКРЕКП відмовлено та залишено рішення апеляційної інстанції про скасування постанови № 613 від 03.03.2015 в силі.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Калатай Н.Ф. у відпустці з 27.09.2019 по 01.11.2019 (Наказ № 370-В від 26.09.2019, Наказ № 372-В від 26.09.2019) поновити провадження у справі у передбачувані законодавством строки виявилось неможливим.

Ухвалою від 04.11.2019 апеляційне провадженні у справі № 910/3879/18, порушене за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/3879/18, поновлено, розгляд справи призначено на 27.11.2019 о 12:40.

В судовому засіданні 27.11.2019 оголошено перерву до 11.12.2019 о 15:20 для надання позивачу можливості взяти участь в судовому засіданні.

При цьому колегією суддів враховано те, що за даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), юридична особа з ідентифікаційний кодом 00131305 (зазначений код є ідентифікаційним кодом позивача) на даний час має назву Акціонерне товариство «К.Енерго» та місцезнаходження: 85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енергетиків, 34, з огляду на що колегією суддів вирішено для належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання направить ухвалу від 27.11.2019, окрім адреси, вказаної позивачем у позовній заяві, і на вказану адресу.

Ухвалою від 11.12.2019 змінено назву позивача з: «Публічне акціонерне товариство «Київенерго»» на: «Акціонерне товариство «К.Енерго»».

Станом на 11.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач представників в судове засідання не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, подане відповідачем клопотання про розгляд справи без участі свого представника, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

27.04.2000 позивач як енергопостачальна компанія та відповідач як абонент уклали договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 23-0364 (далі Договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 2.2.1 Договору позивач зобов`язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення та вентиляції в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до Договору.

Згідно з п. 2.3.1 Договору відповідач зобов`язаний додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до Договору, не допускаючи їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Згідно з п. 2.3.2 Договору відповідач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, за період з жовтня 2015 року по січень 2018 року включно позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу теплової енергії у загальній кількості 1 982,776 гкал.

Факт отримання послуг саме у вказаній кількості підтверджується доданими до матеріалів справи копіями облікових карток за спірний період та підписаними відповідачем відомостями обліку теплової енергії за спірний період (а.с.42-80).

Споживання теплової енергії у вказаній кількості відповідачем підтверджена у виконаних ним розрахунках (а.с. 236-237 т. 1).

Водночас колегія суддів зазначає про те, що відповідачем у розрахунку (а.с. 236-237 т. 1) допущено арифметичні помилки при додаванні сум кількості спожитих протягом спірних періодів послуг, а відтак, колегія суддів вважає вірною загальну кількість послуг, визначену саме позивачем (1 982,776 Гкал).

Згідно з п. 5.1 Договору облік споживання Абонентом теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Згідно з п. 5.3 Договору Абонент, що має прилади обліку, щомісячно надає Енергопостачальній організації звіт по фактичному споживанню теплової енергії, в терміни, передбачені у Додатку № 1 до Договору.

В пункті 9.8 Договору сторони погодили, що Додатки №№ 1 - 9 є невід`ємними частинами цього Договору.

Згідно з п. 2 Додатку № 4 до Договору відповідач щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує у районному відділі теплозбуту № 35 за адресою: вул. Щекавицька 37/48 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник акту звірки Абонент повертає в РВТ) та платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії за поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Згідно з п. 3 Додатку № 4 до Договору сплату за вказаними в п. 2 цього додатку документами, відповідач виконує не пізніше 25 числа поточного місяця, при цьому в разі, якщо відповідач розраховується за показниками приладів обліку, йому пред`являється до сплати заявлена кількість теплової енергії на поточний місяць (згідно Додатку № 1 до Договору). У випадку перевищення фактичного використання теплової енергії понад заявленого, ця кількість перевищення самостійно сплачується відповідачем не пізніше 28 числа поточного місяця. У випадку, якщо фактичне використання нижче від заявленого, сплата проводиться за фактичними показниками.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, зазначає, що загальна вартість поставленої за Договором період з жовтня 2015 року по січень 2018 року включно теплової енергії становить 2 144 533,37 грн., відповідач отриману за Договором в спірний період енергію оплатив частково, в сумі 1 497 283,45 грн., а відтак, несплаченою залишилась теплова енергія на суму 646 931,55 грн. (2 144 533,37-1 497 283,45).

В свою чергу, відповідач проти наявності заборгованості у вказаній сумі заперечує, серед іншого, зазначаючи про те, що:

- судом першої інстанції не з`ясовано питання чинності постанови НКРЕКП № 613 від 03.03.2015, яку позивач застосував при визначення розміру заборгованості та яку скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі № 826/15733/15;

- при визначенні розміру заборгованості судом першої інстанції не враховано перерахованих відповідачем позивачу грошових коштів в сумі 80 000 грн. та субсидій.

Колегія суддів вважає зазначені посилання відповідача частково вірними оскільки відповідачем до відзиву на позовну заяву додані платіжні доручення № 436 від 23.02.2018 та № 442 від 28.02.2018 на загальну суму 80 000,00 грн. з призначенням платежу «Оплата за січень 2018 р. за спожиту тепл.енергію угода №230364 від 27.04.00р. у тч. ПДВ», які позивачем не враховані при розрахунку суми заборгованості.

Водночас доказів перерахування Управлінням праці та соціального захисту населення Облонської РДА позивачу коштів у загальній сумі 64 767,63 грн., з яких 32 740,33 грн. - за січень 2018 року, а 32 027,30 грн. - за лютий 2018 року, матеріли справи не містять, а з наданих відповідачем Актів звірки розрахунків по наданих населенню субсидіях (а.с. 48-53 т. 1) вказаного не слідує.

При цьому колегія суддів зауважує відповідачу на тому, що у випадку дійсного перерахунку позивачу вказаних коштів сторони не позбавлені права врахувати вказані проплати при виконанні рішення суду.

З матеріалів справи слідує, що при розрахунку вартості послуг, наданих в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, позивач виходив з тарифу, встановленого постановою НКРЕКП № 613 від 03.03.2015 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ПАТ «Київенерго», проте вказану постанову постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі № 826/15733/15 визнано нечинною з моменту прийняття, а відтак, нарахування вартості послуг виходячи з тарифів, встановлених вказаною постановою, є неправомірним.

Отже, при нарахуванні вартості послуг, наданих в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, слід виходити з тарифу, встановленого постановою НКРЕКП № 613 від 03.03.2015 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ПАТ «Київенерго» від 23.04.2014 № 465, згідно з якою позивачу встановлено тариф на теплову енергію - 295,17 грн./Гкал (без ПДВ) (354,20 грн. з ПДВ - примітка суду).

Враховуючи, що загальна кількість послуг, наданих в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року становить 795,152 Гкал, загальна вартість таких послуг становить 281 746,02 грн. (795,152*354,20).

Водночас загальна вартість послуг наданих в період з травня 2016 року по січень 2018 року, становить 1 637 767,09 грн. (щодо вказаної суми у сторін суперечностей немає - примітка суду).

За таких обставин, загальна вартість наданих протягом спірного періоду послуг становить 1 919 413,11 грн. (281 746,02+1 637 767,09).

Сторонами не заперечується, що в рахунок оплати вказаних послуг позивачу було перераховано 1 497 283,45 грн. Крім того, з огляду на обставини, встановлені вище, до вказаної суми мають бути додані отримані в лютому 2018 року кошти в сумі 80 000,00 грн.

Отже, загальна вартість отриманих позивачем в рахунок оплати спожитої протягом спірного періоду теплової енергії коштів становить 1 577 283,45 грн., а вартість неоплачених послуг, відповідно, 342 129,66 грн. (1 919 413,11-1 577 283,45).

Щодо посилань відповідача на те, що:

- при розгляд справи по суті суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що правовідносини сторін виникли на підставі договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 23-0364 від 27.04.2000 (на думку відповідача, спірні правовідносини виникли на підставі договору про надання послуги з централізованого постачання гарячої води № 00100 від 01.05.2015 - примітка суду);

- при визначенні розміру заборгованості судом першої інстанції не враховано температурні показники поставлених теплоносіїв у відповідні періоди,

колегія суддів зазначає, що предметом Договору фактично є надання послуг з опалення, а предметом договору про надання послуги з централізованого постачання гарячої води № 00100 від 01.05.2015 - надання послуг з постачання гарячої води, тобто це два різні договори, які регулюють надання двох різних послуг, і наявність у відповідача претензій щодо виконання позивачем умов договору про надання послуги з централізованого постачання гарячої води № 00100 від 01.05.2015 жодним чином не впливає на правовідносини за Договором.

Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, який діяв до 01.05.2019, встановлено, що

- у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо (ч. 1);

- акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі (ч. 3);

- акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій (ч. 4).

Складення актів-претензій у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг передбачено й Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, який набрав чинності 10.12.2017.

Таким чином, для реалізації права споживача на зменшення розміру плати за ненадані або за надані не в повному обсязі або неналежної якості житлово-комунальні послуги, споживачу необхідно документально оформити таке порушення умов договору з боку виконавця шляхом складання та підписання акту-претензії в порядку ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Вказаний акт-претензія є підставою для здійснення виконавцем перерахунку платежів або для надання відмови в задоволенні претензії.

Водночас жодних доказів звернення відповідача до позивача для оформлення відповідних актів-претензій за Договором у спірний період матеріли справи не містять, а відтак, послуги за Договором вважаються наданими.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання, до яких відноситься спірний Договір, підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленої за умовами Договору в період з жовтня 2015 року по січень 2018 року включно теплової енергії на суму 342 129,66 грн. в порядку та в строки, встановлені Договором, а відтак, позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають частковому задоволенню в сумі 342 129,66 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 78 667,03 грн., слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі і сплата неустойки.

В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов`язань, тому є підстави для застосування встановленої Договором та законодавством відповідальності.

Пунктом 3.5 Додатку № 4 до договору № 521408 від 01.09.2000 визначено, що у випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду (п. 3 цього додатку), позивач нараховує відповідачу пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5 % за кожний день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Статтею 3 України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи той факт, що у випадку нарахування пені в порядку, визначеному умовами Договору (0,5 %), її розмір буде перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, позивач правомірно нараховує пеню виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи часткове задоволення вимог про стягнення основного боргу вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних, пені та інфляційних втрат підлягають задоволенню за уточненим розрахунком колегії суддів в сумі 10 757,96 грн., 35 558,24 грн. та 48 104,42 грн. відповідно. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

періоднарахованооплаченозаборгованість 3% річнихіндекси інфляціїзбитки від інфляціїпеня
Жов.1514 026,48 14 026,48
Лис.1544 293,2110 000,0048 319,69119,14102,00966,39
Гру.1547 485,3042 480,6253 324,37135,87100,70373,27
Січ.1667 405,0245 577,3975 152,00190,96100,90676,37
Лют.1649 610,52104 929,6319 832,8947,1499,60-79,33
Бер.1645 747,5778 000,00-12 419,540,00 0,00
Кві.1613 077,9260 717,94-60 059,560,00 0,00
Тра.16 33 223,02-93 282,580,00 0,00
Чер.16 1 244,15-94 526,730,00 0,00
Лип.16 -94 526,730,00 0,00
Сер.16 -94 526,730,00 0,00
Вер.16 4 930,69-99 457,420,00 0,00
Жов.1664 287,892 321,11-37 490,640,00 0,00
Лис.16194 292,5437 277,19119 524,71293,91101,802 151,44
Гру.16224 601,94120 743,06223 383,59567,61100,902 010,45
Січ.17242 621,99175 167,51290 838,07741,04101,103 199,22
Лют.17227 067,84116 613,23401 292,68923,52101,004 012,93
Бер.17165 358,00150 943,55415 707,131 059,20101,807 482,73
Кві.17 50 000,00365 707,13901,74100,903 291,36
Тра.17 35 000,00330 707,13842,62101,304 299,19
Чер.17 141 538,41189 168,72466,44101,603 026,70
Лип.17 189 168,72481,99100,20378,34
Сер.17 189 168,72481,9999,90-189,17
Вер.17 189 168,72466,44102,003 783,373 887,03
Жов.17 189 168,72481,99101,001 891,694 068,42
Лис.1733 348,5220 166,00202 351,24498,95100,901 821,164 490,53
Гру.17128 369,4880 614,98250 105,74637,26101,002 501,065 962,28
Січ.17184 027,40185 794,97248 338,17632,75101,503 725,078 751,40
Лют.17173 791,4980 000,00342 129,66787,37100,903 079,178 398,58
Всього 10 757,96 48 401,4235 558,24

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мале місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/3879/18 підлягає зміні, позов задовольняється частково до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає основний борг в сумі 342 129,66 грн., пеня в сумі 35 558,24 грн., 3 % річних в сумі 10 757,96 грн. та інфляційні втрати в сумі 48 104,42 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовляється.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6» задовольняється частково.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, а саме витрати позивач по сплаті судового збору за звернення з позов та витрати відповідача по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/3879/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/3879/18 змінити.

3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/3879/18 в такій редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу «Академічний - 6» ( 04211, м. Київ, вул. Приозерна, 8, ідентифікаційний код 22885565 ) на користь Акціонерного товариства «К.Енерго» (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енергетиків, 34, ідентифікаційний код 00131305) основний борг в сумі 342 129 (триста сорок дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 66 коп., пеню в сумі 35 558 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 24 коп., 3 % річних в сумі 10 757 (десять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 96 коп., інфляційні втрати в сумі 48 104 (сорок вісім тисяч сто чотири) грн. 42 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 6 552 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 71 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України.»

4. Стягнути з Акціонерного товариства «К.Енерго» (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енергетиків, 34, ідентифікаційний код 00131305) на користь Житлово - будівельного кооперативу «Академічний - 6» ( 04211, м. Київ, вул. Приозерна, 8, ідентифікаційний код 22885565) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 9 450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 01 коп.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/3879/18 в частині, яка не була змінена.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

8. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3879/18.

Повний текст постанови складено: 12.12.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець