РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2019Справа № 910/14066/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС ЛОГІСТИК» (вул. Косм. Волкова, буд. 16, м. Київ, 02166) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ «ФАКТОРІАЛ» (вул. В. Верховинця, буд. 12, кім. 103, м. Київ, 03148) про стягнення 2716,91 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС ЛОГІСТИК», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ «ФАКТОРІАЛ», в якому просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ «ФАКТОРІАЛ» на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС ЛОГІСТИК» суму основного боргу у розмірі 2520,00 грн, пеню у розмірі 180,96 грн, 3% річних у розмірі 15,95 грн та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 26.06.2019 між позивачем як виконавцем та відповідачем як замовником попередньо досягнуто домовленості укласти договір про надання послуг з експлуатації машин та механізмів № 258, за яким замовник доручає, а виконавець зобов`язується від свого імені та за рахунок замовника забезпечити надання послуг автотранспортом, будівельною технікою, вантажопідйомними машинами та іншими механізмами з особами, які мають право на керування відповідною технікою, для використання її у виробничій та/або побутовій діяльності замовника, а замовник приймає надані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього договору. Позивач пішов на зустріч відповідачу та надав послуги без попередньої оплати, передбаченої п. 4.2. договору на загальну вартість послуг 2520,00 грн. Зі своєї сторони відповідач акт наданих послуг № 3018 від 11.07.2019 підписав, однак коштів позивач на даний час так і не отримав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такої) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивачем, відповідачем отримано 21.10.2019, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

26.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ «ФАКТОРІАЛ» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС ЛОГІСТИК» (виконавець) укладено договір № 258 про надання послуг з експлуатації машин та механізмів, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується від свого імені та за рахунок замовника забезпечити надання послуг автотранспортом, будівельною технікою, вантажопідйомними машинами та іншими механізмами (далі - техніка) з особами, які мають право на керування відповідною технікою, для використання її у виробничій та/або побутовій діяльності замовника, а замовник приймає надані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього договору.

Відповідно до п. 4.1. розділу 4 договору загальна сума договору складається з усіх актів надання послуг за період дії цього договору. Вартість послуг встановлюється в національній валюті України - гривня, і залежить від виду, обсягу та характеристики надання послуг, умов та інших факторів. Вартість послуг зазначаються на офіційному сайті виконавця suntrans.kiev.ua. Остаточна (кінцева) вартість наданих послуг зазначається в актах надання послуг відповідно до фактичних відпрацьованих годин техніки, що підтверджується рапортами.

Згідно із п. 4.2. розділу 4 договору за виконання послуг замовник зобов`язаний перерахувати кошти на поточний рахунок виконавця на умовах 100% передоплати на підставі отриманого по електронній пошті рахунку на оплату. Датою оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок виконавця.

11.07.2019 позивачем та відповідачем складено і підписано акт надання послуг № 3018, за яким виконавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС ЛОГІСТИК» надано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «ФАКТОРІАЛ» послуги з експлуатації машин та механізмів на суму 2520,00 грн. згідно рахунку на оплату № 2412 від 11.07.2019.

Відповідно до п.п. 5.3.1. п. 5.3. розділу 5 договору замовник зобов`язується виконувати оплату послуг на умовах цього договору.

Згідно із п.п. 4.2.2. п. 4.2. розділу 4 договору за попередньою домовленістю сторін, щодо часткової передплати послуг, остаточний розрахунок здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання замовником рахунку на оплату та/або акту надання послуг.

За умовами п.п. 7.3., 7.4. розділу 7 договору за порушення зобов`язань, визначених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. За порушення строків оплати замовником, виконавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми неоплачених послуг.

Відповідно до п.п. 8.1. розділу 8 договору договір вступає в дію з моменту його підписання або з моменту фактичного виконання сторонами зобов`язань згідно цього договору та діє до 31.12.2019.

10.09.2019 позивачем на адресу відповідача (вул. В. Верховинця, буд. 12, кім. 103, м. Київ, 03148) направлено вимогу про сплату боргу.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач у позовній заяві зазначає, що відповідачем не сплачено вартості виконаних робіт за актом № 3018 від 11.07.2019 у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обгрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами встановлено, що між сторонами укладено договір № 258 про надання послуг з експлуатації машин та механізмів від 26.06.2019, за умовами якого позивач мав забезпечити надання від свого імені та за рахунок відповідача послуги автотранспортом, будівельною технікою, вантажопідйомними машинами та іншими механізмами (техніка) з особами, які мають право на керування відповідною технікою, для використання її у виробничій та/або побутовій діяльності замовника, а замовник мав прийняти надані послуги та оплатити їх вартість. Позивачем надано на користь відповідача послуги з експлуатації машин та механізмів на суму 2520,00 грн, про що сторонами складено та підписано акт надання послуг № 3018 від 11.07.2019 згідно рахунку на оплату № 2412 від 11.07.2019. Вказаний акт підписано повноважними представниками сторін без зауважень та застережень, спростувань щодо змісту вказаного акту відповідачем не надано. Таким чином, вказані обставини свідчать про виконання позивачем умов укладеного договору та надання обумовлених сторонами послуг на суму 2520,00 грн. При цьому, позивачем стверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати таких послуг позивача. Належних доказів виконання зобов`язань за договором в частині сплати коштів за підписаним актом надання послуг з боку відповідача суду не надано.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, враховуючи порушення умов укладеного між сторонами договору з боку відповідача в частині проведення оплати за надані послуги, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 2520,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем до сплати відповідачу нараховано суму пені у розмірі 180,96 грн та 3% річних у розмірі 15,95 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 552 Цивільного кодексу України визначено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Законодавчо кредитор має право вимагати від боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повернення не тільки основного боргу, а й сплати пені та 3% річних.

Позивачем до сплати відповідачу нараховано 15,95 грн 3% річних та пеню у розмірі 180,96 грн.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. В частині нарахування пені судом проведено належний розрахунок, за яким сума пені складає 179,23 грн враховуючи, що у період часу з 06.09.2019 до 30.09.2019 діяла облікова ставка НБУ на рівні 16,5%. Таким чином, за період з 16.07.2019 до 18.07.2019 сума пені складає 7,25 грн (2520 (сума боргу) * 35 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/365 *3 (кількість днів прострочення оплати за період)); за період з 19.07.2019 до 05.09.2019 - 115,02 грн (2520 (сума боргу) * 34 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/365 *49 (кількість днів прострочення оплати за період)); за період з 06.09.2019 до 30.09.2019 - 56,96 грн (2520 (сума боргу) * 33 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/365 * 25 (кількість днів прострочення оплати за період)).

Заперечень щодо вказаних нарахувань відповідачем не надано.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню з покладенням на відповідача у справі 1921,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору, на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ «ФАКТОРІАЛ» (вул. В. Верховинця, буд. 12, кім. 103, м. Київ, 03148, ідентифікаційний код 32048792) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС ЛОГІСТИК» (вул. Косм. Волкова, буд. 16, м. Київ, 02166, ідентифікаційний код 40942718) заборгованість у розмірі 2520 грн 00 коп, пеню у розмірі 179 грн 23 коп, 3% річних у розмірі 15 грн 95 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн 00 коп, а всього 4636 (чотири тисячі шістсот тридцять шість) грн 18 (вісімнадцять) коп.

3. В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2019.

Суддя В.О.Демидов