УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

09.12.2019справа №910/16422/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали справи №910/16422/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14; ідентифікаційний код 33546549)

до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570),

про визнання недійсним правочину,

за участю представників:

позивача - Трушева О.П. (довіреність від 03.01.2019 №03/01-3);

відповідача - Кузьменко Ю.С. (довіреність від 22.03.2018 №18-0014/16214);

третьої особи - Ананійчука О.А. (довіреність від 26.09.2019 № 128),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - НБУ) про визнання недійсним укладеного сторонами іпотечного договору від 06.03.2009 №30 (далі - Іпотечний договір).

Позов (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 15.02.2019, прийнятої судом до розгляду 20.02.2019) мотивований тим, що:

- НБУ та Товариством 06.03.2009 укладено Іпотечний договір, предметом якого є відносини майнового поручительства Товариства за Банк щодо виконання останнім фінансових обов`язків за кредитним договором від 03.03.2009 №19 (далі - Кредитний договір), укладеним Банком та НБУ, відповідно до якого Товариство як майновий поручитель передало в якості відповідного забезпечення нерухоме майно;

- зі змісту Іпотечного договору вбачається, що даний правочин забезпечує вимоги НБУ як іпотекодержателя за Кредитним договором, при цьому, Банк самостійно виконує зобов`язання за Кредитним договором;

- на думку позивача, зі змісту Іпотечного договору неможливо визначити розмір основного зобов`язання, тобто зобов`язання Банка перед НБУ за Кредитним договором, який було забезпечено шляхом підписання Іпотечного договору;

- разом з тим, Іпотечним договором не визначено критерії, за допомогою яких можливо буде встановити розмір вимоги НБУ до Банку за Кредитним договором на конкретний час протягом строку дії договору;

- укладання Іпотечного договору в забезпечення виконання зобов`язання Кредитного договору та передача майна Товариством в іпотеку Банку повинно було відбутися за погодженням з учасниками/засновниками позивача, а саме закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» та товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум-Енерго», проте останні такої згоди не надавали;

- пункт 3.4 «Положення про регулювання Національним банком України ліквідності банків України», затвердженого постановою правління НБУ від 30.04.2009 № 259, та підпункт 2 пункту 3 постанови Правління НБУ 06.02.2014 №48 «Про механізм оперативного підтримання ліквідності банків» містять виключні переліки того, що могло прийматись НБУ як забезпечення кредиту рефінансування, який надається банку для підтримки ліквідності; дані переліки не містять такого виду забезпечення кредиту рефінансування як нерухоме майно;

- таким чином, НБУ не мав права отримувати в забезпечення кредиту рефінансування саме нерухоме майно, що було прямо передбачено імперативними нормами нормативно-правових актів, що регулювали питання забезпечення кредитів рефінансування станом на дату укладення Іпотечного договору;

- отже, при укладанні Іпотечного договору сторонами не дотримано обов`язкових норм Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), які є спеціальними у даних правовідносинах, тобто оскаржуваний договір не містить одну з істотних умов, що визначені в статті 18 Закону, Іпотечний договір укладений з порушенням частини другої статті 7 Закону, статті 92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним в порядку статей 203 та 215 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.01.2019; залучено до участі у справі Банк як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

10.01.2019 НБУ подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що: пунктом 1 Іпотечного договору визначені істотні умови, які передбачені статтею 18 Закону, а саме розмір основного зобов`язання, порядок повернення (згідно з графіком, визначеним у додатку №1 до Кредитного договору), строк його виконання, а також наявне посилання на правочин (Кредитний договір), у якому встановлене основне зобов`язання; з огляду на те, що Законом передбачено альтернативу зазначення розміру, строку і порядку виконання основного зобов`язання з посиланням на правочин, у якому вказується основне зобов`язання, Іпотечний договір містить всі істотні умови, необхідні для його дійсності та правомірності; крім того, позивачем не доведено підстави, визначені статтями 203, 215 ЦК України, з наявністю яких закон пов`язує можливість визнання правочину недійсним, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

НБУ 11.01.2019 подав суду клопотання про застосування строків позовної давності, мотивуючи його тим, що оскаржуваний правочин укладено 06.03.2009, а вимога Товариства заявлена 03.12.2018 та стосується визнання недійсним Іпотечного договору у зв`язку з його невідповідністю на момент укладення оскаржуваного договору нормам чинного законодавства України, а саме 06.03.2009, строк позовної давності закінчився 07.03.2012 та є таким, що минув.

16.01.2019 Банк подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що:

- строк позовної давності для вимоги про визнання недійсним Іпотечного договору закінчився 06.03.2012;

- при укладенні Іпотечного договору сторони дотрималися вимог статей 7, 18 Закону, оскільки пункт 1 Іпотечного договору містить як посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання (Кредитний договір), так і інформацію про зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання, а також погодження про те, що Іпотечним договором забезпечені вимоги іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору із майбутніми змінами та доповненнями, або новаціями, в тому числі які збільшують розмір основного зобов`язання за ним;

- в подальшому Іпотечний договір був схвалений Товариством, в тому числі шляхом направлення відповідачу пропозиції про розірвання Іпотечного договору та подання позову про розірвання Іпотечного договору;

- укладення додаткових договорів до Іпотечного договору фактично є конклюдентними діями, які також свідчать про схвалення Іпотечного договору;

- позовна заява Товариства про визнання недійсним Іпотечного договору є завідомо безпідставним позовом, який має очевидно штучний характер.

Банк 16.01.2019 подав суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки, на його думку, спір про визнання недійсним Іпотечного договору, ініційований позивачем, носить очевидно штучний характер, адже питання правомірності Іпотечного договору підлягає обов`язковому дослідженню судами при вирішенні господарських справ №910/7913/18 та №914/1033/18 відповідно до статей 73, 209, 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

23.012.2019 Товариство подало суду клопотання (заява) про продовження строку для подання відповіді на відзив.

Банк 20.02.2019 подав суду пояснення на клопотання позивача про залучення третіх осіб, в якому заперечив проти його задоволення, оскільки дане клопотання заявлене із пропуском строків, встановлених судом ухвалою господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 21.12.2018; повторне звернення позивача із клопотанням, що було вже вирішено судом, містить ознаки зловживання процесуальними правами; крім того, Товариством не обґрунтовано порушення прав третіх осіб в результаті ухвалення рішення у справі.

20.02.2019 позивач подав суду заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в яких зазначив, що позов щодо розірвання іпотечних договорів, що розглядаються у справі №910/7913/18, має інші фактичні та правові підстави, ніж ті, що зазначені у позовній заяві у справі №910/16422/18, дані справи не є взаємопов`язаними та можуть існувати та розглядатися окремо одна від одної; існування декількох справ зумовлено виключно вибором позивача різних способів захисту.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 20.03.2019.

Банк 25.02.2019 подав суду пояснення з урахуванням заяви про зміну підстав позову, в яких зазначив, що заява позивача про зміну підстав позову не відповідає вимогам ГПК України, оскільки Товариством доповнено додатковими обставинами первинні підстави позову; в подальшому Іпотечний договір був схвалений сторонами шляхом укладання додаткових договорів до Іпотечного договору, що фактично є конклюдентними діями, які свідчать про схвалення Іпотечного договору; учасники/засновники позивача у встановленому законом порядку надали свою згоду на укладання Іпотечного договору за зобов`язаннями Банку; при укладанні Іпотечного договору НБУ «Положенням про регулювання Національним банком України ліквідності банків України», затверджене постановою правління НБУ від 30.04.2009 № 259, не застосовувалися.

18.03.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Тайлон» (далі - ТОВ «Тайлон») подало суду позовну заяву в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, до НБУ про визнання відсутнім у НБУ права вимагати повернення Товариством усієї суми заборгованості за Кредитним договором.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2019 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ТОВ «Тайлон».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; розпочато розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначено судове засідання на 17.04.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.03.2019 зупинено провадження у справі №910/16422/18 до повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва після перегляду ухвали господарського суду міста Києва від 19.03.2019 в порядку апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ «Тайлон» на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.03.2019 повернуто заявнику; матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2019 поновлено провадження у справі №910/16422/18, судове засідання у справі №910/16422/18 призначено на 10.07.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2019 зупинено провадження у справі №910/16422/18 до повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва після перегляду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 в порядку касаційного провадження.

Постановою Верховного Суду від 31.07.2019 відмовлено ТОВ «Тайлон» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 910/16422/18.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2019 поновлено провадження у справі №910/16422/18; судове засідання у справі №910/16422/18 призначено на 11.09.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.09.2019 зупинено провадження у справі №910/16422/18 до повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва після завершення розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ТОВ «Тайлон» на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.03.2019 у справі №910/16422/18.

У зв`язку з призначенням судді Блажівської О.Є. членом Вищої ради правосуддя розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 16.10.2019 №05-23/2611 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/16422/18, за результатами якого справу передано на розгляд судді Марченко О.В.

31.10.2019 матеріали справи №910/16422/18 повернуто до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.11.2019 прийнято справу №910/16422/18 до свого провадження; провадження у справі №910/16422/18 поновлено; відмовлено у залученні до участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю «Океанмаш», ТОВ «Тайлон», Веспаренто Лімітед та товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Офіс» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; розгляд справи по суті призначено на 09.12.2019.

Представник позивача у підготовчому засіданні 09.12.2019 подав суду заяву про відмову від позову, яку підтримав у підготовчому засіданні 09.12.2019 та просив суд її прийняти.

Представники відповідача та третьої особи у підготовчому засіданні не заперечили проти прийняття судом заяви позивача про відмову від позову.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами першою, другою, третьою та пятою статті 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У підготовчому засіданні 09.12.2019 представник позивача повідомив суду про те, що усвідомлює наслідки відмови від позову.

Судом встановлено, що відмова позивача від позову у справі №910/16422/18 не суперечить законодавству.

Подана суду заява про відмову від позову підписана представником Товариства Трушевом О.П., якому довіреністю від 03.01.2019 №03/01-3 надано у тому числі право відмовлятися від позову.

З огляду на наведене господарський суд міста Києва вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову у справі №910/16422/18.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за можливе закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною першою статті 130 ГПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи №910/16422/18 по суті.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 201 ГПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься.

Секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Так, у судовому засіданні 09.12.2019 судом було розпочато розгляд справи №910/16422/18 по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 09.12.2019, після початку розгляду справи по суті, подав суду заяву про відмову від позову.

З огляду на викладене судові витрати поверненню позивачу не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 46, 130, 191, 231, 234, 235 ГПК України і частиною першою статті 7 Закону, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» від позову до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання недійсним правочину зі справи №910/16422/18.

2. Закрити провадження у справі № 910/16422/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання недійсним правочину.

3. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набрала законної сили 09.12.2019 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.12.2019.

Суддя О.В. Марченко