РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2019Справа № 7/772

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до житлово-будівельного кооперативу «Волга»

про стягнення 234661,21 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» звернулась до суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу «Волга» про стягнення 234661,21 грн., з яких: 173315,73 грн. боргу, 18285,28 грн. пені, 35989,32 грн. інфляційних, 7070,88 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за постачання теплової енергії у гарячій воді.

Суд своєю ухвалою від 25.01.2010 зупинив провадження у справі № 7/772 до вирішення іншої пов`язаної з нею справи № 8/131.

Суд своєю ухвалою від 18.10.2019 постановив поновити провадження у справі, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому суду відзиві зазначив, що у нього відсутня заборгованість.

Позивач подав заяву про «уточнення позовних вимог», в якій просить закрити провадження у справі в частині стягнення 173315,73 грн. боргу, у зв`язку з відсутністю в цій частині предмету спору. Позивач не змінив вимоги про стягнення 18285,28 грн. пені, 35989,32 грн. інфляційних, 7070,88 грн. 3% річних.

Також позивач подав заяву про зміну назви позивача з акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» на акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО».

Суд вважає за необхідне змінити назву позивача в порядку ст. 52 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.01.2000 акціонерна енергопостачальна компанія (наразі - публічне акціонерне товариство) «Київенерго», правонаступником якої є акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО», (енергопостачальна організація) та житлово-будівельний кооператив «Волга» (абонент) уклали договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 810286 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1) його предметом є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором.

У пункті 2.1 Договору визначено, що сторони зобов`язалися керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, положенням про Держенергоспоживнагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж (далі - Правилами), нормативними актами з питань користування та взаєморозрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Основним обов`язком постачальника, який складає предмет Договору, є обов`язок безперебійно постачати споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення - в період опалювального сезону, а також гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження (п. 2.2.1 Договору), а споживач дотриматись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в додатках до Договору.

Порядок оплати споживачем послуг визначено у додатку № 4 до Договору.

Згідно зі звертанням-дорученням відповідача Договір укладено з метою постачання теплової енергії для потреб житлового будинку по вул. Зодчих, 18-Г, м. Київ.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором визнається домовленість двох чи більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Його зміст складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Виникнення прав за договором залежить від покладених ним на сторін обов`язків, які, у сукупності, і визначають правову природу договору.

Предметом Договору є постачання позивачем за плату теплової енергії відповідачу у вигляді гарячої води, тобто за своєю правовою природою він є договором енергопостачання (параграф 3 глави 29 Господарського кодексу України), платником за яким є сторона за договором, на користь якої він укладений, тобто відповідач.

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку та розрахунковим способом.

Нарахування відповідачу здійснювалося відповідно до п. 2.1 Договору за тарифами, встановленими та затвердженими розпорядженням Київської міської державної адміністрації, визначеними в додатку 3 до Договору, та за тепловими навантаженнями та обсягами, визначеними у звертанні-дорученні про укладення Договору та в додатку 1 до Договору.

Оскільки у період з 01.06.2006 по 01.11.2009 відповідач належним чином не виконував зобов`язання щодо оплати поставленої теплової енергії, в нього станом на 01.11.2009 утворилась заборгованість у розмірі 173315,73 грн.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 173315,73 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Після відкриття провадження у справі відповідач сплатив борг у розмірі 173315,73 грн., що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.5 додатку № 4 до Договору за несвоєчасне внесення платежів абонент сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача (з врахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»), який судом прийнято як вірний, з відповідача підлягає стягненню 18285,28 грн. пені за період з травня по листопад 2009 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

Суд приймає розрахунок інфляційної складової боргу та трьох процентів річних за період з листопада 2006 року по листопад 2009 року, наданий позивачем, як вірний. Інфляційна складова боргу становить 35989,32 грн., а три проценти річних - 7070,88 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 18285,28 грн. пені, 35989,32 грн. інфляційних, 7070,88 грн. 3% річних. Суд закриває провадження у справі в частині стягнення 173315,73 грн. боргу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 52, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Замінити назву позивача з акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» на акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО».

Задовольнити частково позов акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» до житлово-будівельного кооперативу «Волга».

Стягнути з житлово-будівельного кооперативу «Волга» (вул. Зодчих, 18-Г, м. Київ, 03194, код 23494625) на користь акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» (вул. Енергетиків, 34, м. Курахове, Мар`їнський район, Донецька область, 85612, код 00131305) 18285,28 грн. пені, 35989,32 грн. інфляційних, 7070,88 грн. 3% річних, 2346,61 грн. державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Закрити провадження у справі в частині стягнення 173315,73 грн. боргу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана через Господарський суд міста Києва.

Суддя С. А. Ковтун