ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" грудня 2019 р. Справа № 906/387/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

зу участю представників сторін:

позивача: Панасюк В.М., Капелюх В.О.

відповідача: Мозговий В.В.

прокурора: Конончук В.В.

за апеляційною скаргою Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство" на рішення господарського суду Житомирської області, ухваленого 02.09.19р. суддею Вельмакіною Т.М., повний текст складено 12.09.09р. у справі № 906/387/19

за позовом Першого заступника військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир

до Державне підприємство "Зарічанське лісове господарство"

про заборону ведення лісового господарства, використання лісового фонду на землях Міністерства оборони України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 р. розгляд апеляційної скарги ДП "Зарічанське лісове господарство" на рішення господарського суду Житомирської області від 02.09.19р. у справі № 906/387/19 призначено на 11.12.19 р. об 11:00.

Під час розгляду апеляційної скарги, апеляційним господарським судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019р. справу № 912/2385/18 разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Верховним Судом в ухвалі від 16.10.2019 у справі № 912/2385/18 зазначено, що існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором.

На думку колегії суддів, закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Верховним Судом в ухвалі від 16.10.2019 у справі № 912/2385/18 зазначено, що існує також інше питання, що потребує правового висновку, щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Так, відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до пункту 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Наслідки, визначені статтею 174 цього Кодексу, настають, якщо суд встановить відсутність підстави для звернення до відкриття провадження судом. Разом з тим, у Кодексі чітко не врегульовано, чи має суд право (обов`язок) перевіряти наявність (відсутність) таких підстав після відкриття і відповідно, які ж правові наслідки, якщо відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави встановлені судом після відкриття провадження у справі. Існування такої прогалини не сприяє забезпеченню єдності судової практики, тому її усунення матиме істотне значення для формування судової практики.

Аналіз судової практики щодо цього питання свідчить, що вона не є однаковою.

Таким чином, Верховним Судом зазначено, що у справі № 912/2385/18 є також інші питання, які становить виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду. По-перше: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності. По-друге: які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, встановить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник військового прокурора Житомирського гарнізону звернувся в господарський суд в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир з позовом до Державне підприємство "Зарічанське лісове господарство" про заборону ведення лісового господарства, використання лісового фонду на землях Міністерства оборони України.

З огляду на вимоги ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», заступник прокуратури вважає наявними підстави для пред`явлення до суду позову в інтересах держави про заборону ведення лісового господарства, використання лісового фонду.

У даному випадку, справа № 906/387/19 та справа № 912/2385/18 мають подібні правовідносини, які обумовлені застосуванням положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а відтак, правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 можуть суттєво вплинути на вирішення даної справи по суті, оскільки такі позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду апеляційної інстанції.

Згідно пункт 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що за результатами розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 буде надано висновок щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", колегія суддів, з метою дотримання єдності судової практики, дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання прокуратури Рівненської області та зупинення провадження у справі № 906/387/19 в порядку, передбаченому п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство" на рішення господарського суду Житомирської області, ухваленого 02.09.19р. суддею Вельмакіною Т.М., повний текст складено 12.09.09р. у справі № 906/387/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Зобов`язати учасників справи повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про результати вирішення справи № 912/2385/18.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.