ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019р.м. ДніпроСправа №904/3228/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 346520грн.85коп.

Представники:

від позивача: Коваленко Ю.М., довіреність №20-456 від 15.05.2019р., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 346520грн.85коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення строків доставки вантажів згідно із залізничними накладними №№ 32010670, 32123929, 32110975, 32177099, 32177669, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37043403, 37046414, 37171717, 40498511, 40498503, 37256708, 37256732, 43537505, 43556208, 43556992, 43577857, 43587302, 43687839, 43706621, 43733906, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771559, 43771641, 48145023, 48173645, 48175335, 48257661, 45413978, 45413945, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45653755, 45581477, 45734878, 45545977, 45582012, 45585718, 45663093, 45789096.

Разом із позовною заявою позивачем було надане клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського процесуального кодексу України від 05.08.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 03.09.2019р.

03.09.2019р. відповідачем надане клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач просить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву у зв`язку із значним обсягом документів по справі, великою кількістю аналогічних позовів, призначених справ у подібних правовідносинах з контрагентами залізниці.

Разом із вказаним клопотанням відповідачем наданій відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач зазначає, що такі складові, як компенсація витрат на перевезення у порожньому стані власних вагонів перевізника та плата за використання власних вагонів перевізника, є послугами, пов`язаними з перевезенням вантажів, які надаються за вільними тарифами, затвердженими АТ "Укрзалізниця", і стягуються на договірних засадах.

Таким чином, штраф за несвоєчасну доставку вантажів відповідно до статті 116 Статуту, нараховується виключно від розміру провізної плати відповідно до Збірника тарифів без врахування договірних плат за використання вагона перевізника і компенсації витрат перевізника за перевезення вагона у порожньому стані.

У відзиві відповідачем також наданий контррозрахунок суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2019р. задоволено клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, поновлений строк на подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою оголошено перерву в судовому засіданні до 30.09.2019р.

03.09.2019р. до суду надійшло клопотання позивача, в якому він просить провести судове засідання, яке відбудеться 30.09.2019р., в режимі відеоконференції. Проведення відеоконференції позивач просить доручити Господарському суду Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2019р. задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" та призначено проведення судового засідання від 30.09.2019р. в режимі відеоконференції із Господарським судом Запорізької області, в якому братиме участь уповноважений представник позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2019р. задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про призначення відеоконфернеції; судове засідання, призначене на 30.09.2019р., ухвалено проводити в режимі відеоконференції із Господарським судом Запорізької області.

В ході судового засідання від 30.09.2019р., з огляду на обставини справи, у зв`язку зі складністю цього спору, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження обставини справи суд дійшов висновку про необхідність переходу від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/3228/19 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2019р. здійснено перехід до розгляду справи №904/3228/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 16.10.2019р.

Позивач 01.10.2019р. надав до суду письмову відповідь на відзив на позовну заяву.

Позивач зазначає, що в пункті 3.2 договору про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 15.02.2018р. сторони погодили більш широке поняття провізної плати, яке складається з трьох частин та включає в себе як частину, що обраховується за державним регульованим тарифом, так і частину, яка обраховується за вільними тарифами.

Таким чином, з огляду на положення ст. 116 Статуту залізниць України, розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу має здійснюватися виходячи із розміру плати, визначеної в п.31, 36, 37 накладних, оскільки сторонами погоджено пунктом 3.2 договору розмір плати за перевезення вантажу та позивачем сплачено позивачу вартість перевезення, визначену сторонами в договорі.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

В графі 49 накладних №№ 40498503, 40498511, 32010670 не зазначено про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, про тривалість цієї затримки.

Графа не містить інформацію про тимчасову перерву в перевезенні, яка трапилась не з вини залізниці, як про це зазначає відповідач в відзиві. В графі є лише посилання на акти №255 від 31.01.2019р., №255 від 23.02.2019р., №255 від 23.02.2019р. про подовження строку доставки на підставі п.2.9. нак.644 21.11.2000. Дані акти відповідачем не надані. Тому відсутня інформація про зміст даних актів, дійсні причини затримки вагонів під час перевезення, їх відповідність підставам для подовження строку доставки вантажу причинам зазначеним в п. 2.9. Правил обчислення строків доставки вантажів.

Відповідачем надано інші акти, про складання яких в накладних не зазначено.

Позивач також стверджує, що відповідачем не доведено за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів відсутність його вини в простроченні доставки вантажів за перевізними документами, зазначеними в позовній заяві. В зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019р. підготовче засідання було відкладене на 06.11.2019р.

В підготовчому судовому засіданні від 06.11.2019р. оголошувалась перерва до 20.11.2019р., про що судом постановлено ухвалу від 06.11.2019р.

В судовому засіданні від 20.11.2019р. представник позивача підтвердив факт отримання ним від відповідача копій актів загальної форми №255 від 31.01.2019р., №175 від 23.02.2019р., №174 від 23.02.2019р.

Ухвалою від 20.11.2019р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.11.2019р.

В судовому засіданні від 25.11.2019р. представник відповідача оголосив усне клопотання про зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу, яке обґрунтовано несприятливим фінансовим становищем відповідача, неспівмірністю заявлених до стягнення сум зі збитками позивача внаслідок допущеного відповідачем порушення зобов`язання, а також станом виконання зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2019р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 09.12.2019р.

В судовому засіданні від 09.12.2019р. представник позивача підтримав свою правову позицію та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач участі свого представника в судовому засіданні від 09.12.2019р. не забезпечив, про дату час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Предмет доказування у даній справі становлять наступні обставини:

- здійснення відповідачем у січні-лютому 2019 року перевезення вантажів на користь позивача як одержувача та строки їх доставки;

- порушення або дотримання відповідачем установлених строків доставки вантажів при здійсненні ним у січні-лютому 2019 року перевезення вантажів, одержувачем яких є позивач;

- терміни (кількість діб) прострочення доставки вантажів при здійсненні відповідачем спірних перевезень;

- наявність або відсутність вини відповідача у простроченні доставки вантажів за залізничними накладними, перелік яких наведено в позові;

- наявність або відсутність фактичних обставин, які дають суду право на зменшення суми нарахованого штрафу.

Позивач у підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надав: договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" 15.02.2018р., з додатками (а.с. 15-25); залізничні накладні в кількості 70 шт (перелік яких наведено вище в даному рішенні), якими оформлено перевезення у січні-лютому 2019 року вантажів на користь позивача як одержувача (а.с. 26-122); розрахунок суми позову (а.с. 123-125).

Відповідач у підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог та які входять до предмета доказування в даній справі, надав: акти загальної форми №255 від 02.02.2019р. (за накладною №36918431), №255 від 02.02.2019р. (за накладною №36909356), №255 від 24.02.2019р. (за накладною №32279515), №255 від 24.02.2019р. (за накладною №36909349), №421 від 24.02.2019р. (за накладними №№37256732, 37256708), №421 від 24.02.2019р. (за накладними №32262370, 32262354, 32261885), №б/н від 24.02.2019р. (за накладною №32267064) (а.с. 174-180), №255 від 31.01.2019р. (за накладною №32010670), №175 від 23.02.2019р. (за накладною №4049854), №174 від 23.02.2019р. (за накладною №40498503) (а.с. 201-203), пам`ятки про подавання вагонів №561 від 20.02.2019р. та №589 від 23.02.2019р. (а.с. 185-186).

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, суд установив таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 15.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі - замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник) було укладено договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі - договір).

В подальшому Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" змінило форму товариства та назву на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору).

Перевезення це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі КОТІФ) відповідно (п. 1.2 договору).

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п. 1.3 договору).

Перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "Месплан", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані із перевезенням вантажів, перелік яких визначається в додатках до цього договору (п. 2.3.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 12.1.договору).

Матеріали справи не містять доказів припинення договору після 31.12.2018р., а отже даний договір є чинним.

На підставі вищезазначеного договору на адресу позивача в період січень-лютий 2019 року на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці надійшли вантажі за залізничними накладними: №№ 32010670, 32123929, 32110975, 32177099, 32177669, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37043403, 37046414, 37171717, 40498511, 40498503, 37256708, 37256732, 43537505, 43556208, 43556992, 43577857, 43587302, 43687839, 43706621, 43733906, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771559, 43771641, 48145023, 48173645, 48175335, 48257661, 45413978, 45413945, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45653755, 45581477, 45734878, 45545977, 45582012, 45585718, 45663093, 45789096.

Позивач зазначає, що при здійсненні перевезення вантажів за вказаними вище залізничними накладними відповідачем було допущено прострочення їхньої доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних.

Тож, позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажів, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 346520грн.85коп., що і є причиною спору.

Відповідач не оспорив факту прострочення ним доставки вантажів на адресу позивача, проте не погодився зі здійсненим позивачем розрахунком заявленої до стягнення суми штрафу та надав контррозрахунок штрафу на суму 197439грн.40коп. У зв`язку з чим відповідач вважає позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 149081грн.45коп. неправомірними та просить відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до наданого відповідачем контррозрахунку позивач за залізничними накладними №№ 37043403, 43537505, 43577857, 43587302, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771641, 48257661, 45653755, 45545977, 45582012, 45585718, 45789096, 40498503, 40498511, 32010670 надлишково нарахував штраф у сумі 86053грн.28коп., оскільки ним, на думку відповідача, неправомірно здійснено нарахування штрафу на загальну суму провізних платежів з урахуванням компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власних вагонів перевізника та плати за використання власних вагонів перевізника.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем за залізничними накладними №№ 40498503, 40498511, 32010670 при здійсненні розрахунку штрафу не враховано збільшення терміну доставки вантажу згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, що підтверджується складеними актами загальної форми ГУ-23 №174 від 21.02.2019р., №175 від 21.02.2019р., №255 від 31.01.2019р. та відмітками у графі 49 накладних "Відмітки залізниці" щодо продовження термінів доставки на 2 доби.

Зокрема, за твердженням відповідача, за залізничними накладними №№ 40498503, 40498511 від 22.02.2019р. відбулась затримка вагонів на 3 доби у зв`язку з їх технічною несправністю. Тож, прострочення доставки вантажів складає 3 дні, розмір штрафу 20% від провізної плати, що становить суму 2373грн.80коп. по кожній із вказаних накладних: 11869грн. (графа "Провізна плата" відомостей вагонів залізничних накладних) х 20%.

За залізничною накладною №3201670 від 25.01.2019р. відбулась затримка вагону на 2 доби у зв`язку з тимчасовою перервою не з вини залізниці. Тож, прострочення доставки вантажу складає 3 дні, розмір штрафу 20% від провізної плати, що становить суму 2584грн.40коп.: 12922грн. (графа 31 "Провізна плата") х 20%.

Відповідач вказує, що в розрахунку штрафу за залізничними накладними №№ 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36909349, 36909356, 36918431, 37256708, 37256732 позивачем не врахована затримка вантажів на шляху прямування не з вини залізниці, про що є відмітка у графі 49 накладних, а саме про збільшення терміну доставки згідно з актами загальної форми №255 від 02.02.2019р., №255 від 24.02.2019р., №421 від 24.02.2019р. Тому штраф за цими накладними в сумі 54361грн.60коп. позивачем нараховано неправомірно.

В частині розрахунку суми штрафу за залізничними накладними №32177669 і №37171717 відповідач наголошує на неправильності визначення позивачем кількості діб прострочення, у зв`язку з чим ним неправомірно нараховано штраф у сумі 8154грн.26коп.

Так, за залізничною накладною №32177669 від 09.02.2019р. вагон прибув на станцію призначення 19.02.2019р.; фактична видача вантажу відбулась о 18-50год. 20.02.2019р., що підтверджується пам`яткою про подавання форми ГУ-45 від 20.02.2019р. №561. Тож, за твердженням відповідача, має місце прострочення 3 доби, за яке штраф у розмірі 20% від провізної плати становить 2245грн.60коп.

За залізничною накладною №37171717 від 11.02.2019р. вагон №67882431 прибув на станцію призначення 22.02.2019р., фактична видача вантажу відбулась о 02-10год. 23.02.2019р., що підтверджується пам`яткою про подавання форми ГУ-45 від 23.02.2019р. №589. Розкредитування перевізного документу одержувачем здійснено 26.02.2019р. о 01-22год. (через 3 доби після одержання вантажу), що, за твердженням відповідача, є підставою для звільнення залізниці від сплати штрафу за несвоєчасну доставку вантажу згідно зі ст. 116 Статуту залізниць України.

Також відповідач заперечує проти нарахування позивачем штрафу в загальній сумі 512грн.31коп. за прострочення доставки вагонів №68310283 і №24536146, які слідували за залізничними накладними №45413945 від 25.01.2019р. та №43687839 від 11.02.2019р. позиція відповідача ґрунтується на тому, що вказані вагони згідно з даними графи 20 накладних "Найменування вантажу" є власністю філій "СВРЗ" і "РВК" АТ "Укрзалізниця".

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р., Правил обчислення термінів доставки вантажів та Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

Згідно зі статтею 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини другої статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Підпунктом 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут) визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011р.) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011р. за №765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправ-ником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

За приписом частини першої статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (положення аналогічного змісту закріплене в п. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням. Відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

За змістом пункту 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, пунктом 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу: на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів.

Згідно з пунктом 2.9 цих Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Відповідно до пункту 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083, оформлення видачі вантажу, що прибув з електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), здійснюється згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 18 червня 2011 року № 138) (далі - Правила оформлення перевізних документів). При цьому в разі потреби накладна видається одержувачу в паперовому вигляді.

Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів визначено порядок оформлення залізничної накладної. Зокрема, графи залізничної накладної повинні містити таку інформацію:

- графа 49 "Відмітки залізниці" відомості щодо складання актів із зазначенням станції, яка склала акт; причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість затримки (графа заповнюється залізницею);

- графа 51 "Календарний штемпель прибуття вантажу" - календарний штемпель прибуття вантажу на станцію призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата прибуття (графа заповнюється залізницею);

- графа 52 "Календарний штемпель видачі вантажу" - Календарний штемпель з датою видачі вантажу на станції призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата видачі (графа заповнюється залізницею).

Статтею 130 Статуту залізниць України встановлено, що належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно з нормами статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

При цьому, слід зауважити, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2018р. у справі № 905/64/18.

Приписом статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

З матеріалів справи вбачається, що у січні-лютому 2019 року на адресу позивача (одержувача) надійшли вантажі (в тому числі порожні вагони, що перевозяться на власних осях) за залізничними накладними №№ 32010670, 32123929, 32110975, 32177099, 32177669, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37043403, 37046414, 37171717, 40498511, 40498503, 37256708, 37256732, 43537505, 43556208, 43556992, 43577857, 43587302, 43687839, 43706621, 43733906, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771559, 43771641, 48145023, 48173645, 48175335, 48257661, 45413978, 45413945, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45653755, 45581477, 45734878, 45545977, 45582012, 45585718, 45663093, 45789096 (далі разом - накладні).

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Календарними штемпелями на зазначених вище накладних підтверджується, що вантажі доставлено одержувачу із порушенням встановлених термінів доставки, які визначені в ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому, позивачем дотримано вимоги статті 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (пункт "д" абзацу 2 статті 134 Статуту залізниць України).

Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та доданий до позовної заяви, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним у частині нарахування штрафу за прострочення доставки вантажів за залізничними накладними №№ 32123929, 32110975, 32177099, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37046414, 37171717, 37256708, 37256732, 43556208, 43556992, 43706621, 43733906, 43771559, 48145023, 48173645, 48175335, 45413978, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45581477, 45734878, 45545977, 45663093.

За контррозрахунком відповідача сум штрафу за залізничними накладними №№ 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36909349, 36909356, 36918431, 37256708, 37256732 позивачем не врахована затримка вантажів на шляху прямування не з вини залізниці, про що є відмітка у графі 49 накладних, а саме про збільшення терміну доставки згідно з актами загальної форми №255 від 02.02.2019р., №255 від 24.02.2019р., №421 від 24.02.2019р. Так, за твердженням відповідача, за залізничними накладними №№ 32261885, 32262354, 32262370, 32279515, 36909349, 36909356, 36918431, 37256708, 37256732 відсутнє прострочення у доставці вантажу, а за накладеною №32267064 прострочення становить 2 доби і, відповідно, сума штрафу у розмірі 10% провізної плати складає 2045грн.20коп.

В графі 49 залізничних накладних №№ 36918431, 36909356, 36909349, 32279515, 32267064 міститься посилання на наявні у матеріалах акти загальної форми №255 від 02.02.2019р., №255 від 24.02.2019р.

В графі 49 залізничних накладних №№ 37256732, 37256708, 32262370, 32262354, 32261885 міститься посилання на акти загальної форми №421 від 21.02.2019р.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Акти загальної форми ГУ-23 №255 від 02.02.2019р. (за накладною №36918431), №255 від 02.02.2019р. (за накладною №36909356), №255 від 24.02.2019р. (за накладною №32279515), №255 від 24.02.2019р. (за накладною №36909349), №б/н від 24.02.2019р. (за накладною №32267064) не містять відомостей про причини, що зумовили тимчасову перерву в перевезенні вантажів за залізничними накладними №№ 36918431, 36909356, 36909349, 32279515, 32267064. У зв`язку з цим у суду відсутні підстави вважати доведеною відсутність вини залізниці у порушенні строків доставки вантажів за вказаними перевізними документами у відповідності до припису ст. 116 Статуту залізниць України.

Акти загальної форми ГУ-23 №421 від 21.02.2019р., на які міститься посилання в графі 49 залізничних накладних №№ 37256732, 37256708, 32262370, 32262354, 32261885, у матеріалах справи відсутні. Тому надані відповідачем акти загальної форми №421 від 24.02.2019р. (за накладними №№37256732, 37256708) та №421 від 24.02.2019р. (за накладними №32262370, 32262354, 32261885) не можуть вважатися належними доказами у підтвердження затримки вантажів, які надали залізниці право на збільшення термінів доставки за залізничними накладними №№ 37256732, 37256708, 32262370, 32262354, 32261885.

З огляду на наведене, суд, враховуючи більшу вірогідність наданих позивачем доказів, вважає встановленим факт порушення відповідачем строків доставки вантажів за залізничними накладними №№ 32123929, 32110975, 32177099, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37046414, 37171717, 37256708, 37256732, 43556208, 43556992, 43706621, 43733906, 43771559, 48145023, 48173645, 48175335, 45413978, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45581477, 45734878, 45545977, 45663093, за якими Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" нараховано штраф у загальній сумі 190901грн.19коп. А заперечення відповідача в цій частині позовних вимог не приймаються судом до уваги.

Перевіркою нарахування штрафних санкцій за рештою залізничних накладних встановлено наступне.

Як вбачається, для нарахування штрафу за порушення строків доставки вантажу за залізничними накладними №№ 37043403, 43537505, 43577857, 43587302, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771641, 48257661, 45653755, 45545977, 45582012, 45585718, 45789096, 40498503, 40498511, 32010670 позивач використав показник загальної суми платежів, зазначений в графі 34 залізничної накладної, з урахуванням, окрім провізної плати, також й інших платежів та додаткових зборів.

В розділі 3 договору про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 15.02.2018р. сторонами узгоджено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з:

- плати за перевезення навантаженого власного вагона перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагона перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів на тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Відповідно до пункту 5 Загальних положень Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги розрахунки за перевезення вантажів, роботи і послуги, пов`язані з ними, щодо яких не встановлені державні регульовані тарифи, проводяться за вільними тарифами, які визначаються суб`єктами господарювання за згодою сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Тобто, такі складові як компенсація витрат на перевезення у порожньому стані власних вагонів перевізника та плата за використання власних вагонів перевізника є послугами, пов`язаними з перевезенням вантажів, які надаються за вільними тарифами, затвердженими АТ "Укрзалізниця", і стягуються на договірних засадах.

Отже, доводи відповідача про те, що штраф за несвоєчасну доставку вантажів відповідно до статті 116 Статуту нараховується виключно від розміру провізної плати без врахування договірних плат за використання вагона перевізника і компенсації витрат перевізника за перевезення вагона у порожньому стані, заслуговують на увагу суду.

Стосовно заперечень відповідача щодо неправильності визначення позивачем штрафу за залізничними накладними №№ 40498503, 40498511, 32010670 без урахування останнім актів на затримку №№ 174, 175 від 23.02.2019р., №255 від 31.01.2019р. слід зазначити наступне.

За змістом наданих відповідачем актів загальної форми №174 ста №175 від 23.02.2019р. обставиною, що викликала складання цих актів, є тимчасова перерва у перевезенні на 3 доби по станції Знам`янка, яка виникла не з вини залізниці.

Однак, у вказаних актах не міститься будь-яких відомостей про причини, що зумовили тимчасову перерву в перевезенні тривалістю в 3 доби, у тому числі й відомостей про технічну несправність вагонів №№ 68365726, 65238057. У зв`язку з цим у суду відсутні підстави вважати доведеною відсутність вини залізниці у порушенні строків доставки вантажів за залізничними накладними №№ 40498503, 40498511 у відповідності до припису ст. 116 Статуту залізниць України.

З огляду на наведене штраф за прострочення доставки вантажу за накладними №№ 40498503, 40498511 становить 3560грн.70коп. по кожній окремо, виходячи з розрахунку:

- за досилочною накладною №40498503 до залізничної накладної №37171717 від 11.02.2019р. вантаж у вагоні №67365726 прибув на станцію призначення 24.02.2019р.; нормою доставки є 7 діб (6 діб на відстань 1076 км + 1 доба на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям);

- за досилочною накладною №40498511 до залізничної накладної №37171717 від 11.02.2019р. вантаж у вагоні №65238057 прибув на станцію призначення 24.02.2019р.; нормою доставки є 7 діб (6 діб на відстань 1076 км + 1 доба на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям);

- прострочення у доставці вантажів, що прибули у вагонах №№ 68365726, 65238057 за досилочними накладними №№ 40498503, 40498511 до залізничної накладної №37171717 від 11.02.2019р. становить понад 4 доби, за що статтею 116 Статуту встановлено штраф у розмірі 30 відсотків провізної плати;

- розмір провізної плати за вагони №№ 68365726, 65238057, вказаний у відомості вагонів до залізничної накладної №37171717 від 11.02.2019р., 11869грн.

Акти загальної форми про збільшення термінів доставки вантажу на 2 доби №255 від 21.02.2019р., посилання на який міститься у графі 49 залізничної накладної №37171717 від 11.02.2019р., та №255-дс/од від 23.02.2019р., посилання на який міститься у графі 49 досилочних накладних №№ 40498503, 40498511, у матеріалах справи відсутні.

Стосовно суми нарахованого штрафу за прострочення доставки вантажу за залізничною накладною №32010670, суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача та наданий ним контррозрахунок штрафу в цій частині на суму 2584грн.40коп., оскільки позивачем не враховано продовження терміну доставки вантажу на 2 доби у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, що виникла внаслідок конвенційних заборон. Зазначений факт підтверджується наявним у матеріалах справи актом загальної форми №255 від 31.01.2019р., складеним у передбаченому законом порядку.

Таким чином, позивачем за залізничними накладними №№ 37043403, 43537505, 43577857, 43587302, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771641, 48257661, 45653755, 45545977, 45582012, 45585718, 45789096, 40498503, 40498511, 32010670 необґрунтовано заявлено до стягнення штраф у сумі 83679грн.80коп.

Також, беручи до уваги заперечення відповідача і наведений ним контррозрахунок сум штрафу, суд доходить висновку про неправомірність нарахування позивачем за залізничною накладною №32177669 штрафу в розмірі 30% провізної плати за 4 доби прострочення у доставці вантажу.

Пунктом 1 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083, передбачено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Відповідно до пункту 2 цих Правил, крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що вантаж за залізничною накладною №32177669 від 09.02.2019р. прибув на станцію призначення 19.02.2019р., про що цього дня о 12:56год. було повідомлено одержувача (графа 49 перевізних документів).

Статтею 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено зобов`язання прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з пунктом 8 Правил видачі вантажів датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

При цьому, при подаванні вагонів під вивантаження засобами вантажоодержувача на місця загального користування, передача їх провадиться безпосередньо на місцях вивантаження і засвідчується підписами представників станції і одержувача в пам`ятці про подавання/забирання вагонів.

При подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх провадиться в місцях, установлених договорами про подавання й забирання вагонів або договорами про експлуатацію під`їзної колії, і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці про подавання/забирання вагонів (п. 10 Правил видачі вантажів).

Як свідчить наявна у матеріалах справи пам`ятка про подавання вагонів форми ГУ-45 від 20.02.2019р. №561, вагон №53186839, що прибув на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за залізничною накладною №32177669, був переданий вантажоодержувачу 20.02.2019р.

Тому прострочення в доставці вантажу за залізничною накладною №32177669 становить не 4 доби, як визначено позивачем, а 3 доби, за що статтею 116 Статуту встановлено штраф у розмірі 20 відсотків провізної плати.

Таким чином, штраф за прострочення доставки вантажу за залізничною накладною №32177669 складає 2245грн.60коп. (11228грн. (розмір провізної плати, зазначений у графі 31 залізничної накладної) х 20%).

Не обґрунтованим суд вважає і розрахунок позивача в частині суми штрафу в розмірі 512грн.31коп. за прострочення доставки вагонів №68310283 і №24536146, які слідували за залізничними накладними №45413945 від 25.01.2019р. та №43687839 від 11.02.2019р., скільки за даними графи 20 накладних "Найменування вантажу" вказані вагони є власністю філій "СВРЗ" і "РВК" АТ "Укрзалізниця".

Втім стаття 116 Статуту залізниць України не покладає на залізницю обов`язку з оплати одержувачу штрафу за несвоєчасну доставку порожніх вагонів, що є її власністю, лише за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними.

В той же час не можуть бути прийняті судом до уваги доводи відповідача щодо звільнення залізниці від сплати штрафу за прострочення доставки вантажу у вагоні №67882431 за залізничною накладною №37171717 внаслідок розкредитування вантажоодержувачем провізного документа через три доби після одержання вантажу.

Як свідчить наявна у матеріалах справи пам`ятка про подавання вагонів форми ГУ-45 від 23.02.2019р. №589, вагон №67882431, що прибув на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за залізничною накладною №37171717 був переданий вантажоодержувачу 23.02.2019р. о 02:10год. Згідно з даними графи 49 перевізного документа вантажоодержувача про прибуття вантажу було повідомлено залізницею 22.02.2019р. о 16:30год.

Однак у графах 52 "Календарний штемпель видачі вантажу", 53 "Підтвердження одержання вантажу" залізничної накладної №37171717 вказано іншу дату видачі вантажу 26.02.2019р., яка в даному випадку є датою розкредитування перевізного документа.

Системний аналіз положень статті 116 Статуту залізниць України свідчить про те, що підставою для звільнення залізниці від оплати штрафу за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, є або невивезення одержувачем вантажу із станції впродовж доби після одержання повідомлення про його прибуття, або нерозкредитування в цей же термін перевізних документів на вантаж, що прибув, а також доведення залізницею факту, що прострочення сталося не з її вини.

Наявними у матеріалах справи доказами, а саме - пам`яткою про подавання вагонів форми ГУ-45 від 23.02.2019р. №589, підтверджується, що вантажу у вагоні №67882431 за залізничною накладною №37171717 було забрано вантажоодержувачем у строк, який не перевищує однієї доби з дати повідомлення останнього про прибуття вантажу, а станом на дату прибуття вантажу за вказаною накладною вже мало місце прострочення нормативного строку доставки вантажу.

Таким чином, за прострочення доставки понад 4 доби вантажу, що слідував у вагоні №67882431 за залізничною накладною №37171717, підлягає стягненню штраф у розмірі 30% від розміру провізної плати (без врахування додаткових договірних плат) в сумі 3560грн.70коп.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими в сумі 257735грн.53коп., у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню. У позовних вимогах про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 88785грн.32коп. слід відмовити.

Усне клопотання про зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу, оголошене представником відповідача у судовому засіданні, задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вказане клопотання. У зв`язку з цим суд не розглядає заперечень позивача проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3866грн.03коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статями 4, 13, 14, 20, 42, 46, 74, 76-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 346520грн.85коп. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815; місцезнаходження: 03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40081237; місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (ідентифікаційний код 00191230; місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72) суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 261206грн.86коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3918грн.10коп.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 85313грн.99коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 09.12.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19.12.2019р.

Суддя Р.Г. Новікова