ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2860/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/2860/19,

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" (Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008, ),

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) про стягнення 512853,12 грн.;

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Рахнянська С.В.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 512853,12 грн.

Ухвалою від 27.09.2019 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.10.2019.

16.10.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№21128/19).

16.10.2019 від відповідача також надійшла заява про зменшення розміру штрафних санкцій (вх.№21136/19) до розміру 249512,25 грн.

28.10.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№22096/19).

28.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено засідання з розгляду справи по суті на 13.11.2019.

12.11.2019 відповідачем подано заяву, до якої додано практику Верховного Суду.

13.11.2019 відкладено розгляд справи по суті на 27.11.2019.

27.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.02.2018 між сторонами був укладений договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого його предметом є здійснення перевезення вантажів, надання відповідного вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт/імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги. Згідно з п.1.2. Договору, перевезення це послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення. П.1.3. Договору встановлено, що надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Вказує, що позивачем протягом березня 2019 року на адресу ИФ ГП АМПУ на станцію Чорноморськ-Порт-експорт Одеської залізниці було відправлено вантажі за залізничними накладними:

№№47144514, 47116918, 47117221, 47117114, 47150123, 47150305, 47150313, 47150289, 47150297, 47172309, 47172440, 47172358, 47172432, 47172374, 47172333, 47182753, 47182704, 47182597, 47182795, 47182159, 47182662, 47182605, 47182696, 47182209, 47182829, 47071352, 47071345, 47071360, 47136742, 47136635, 47136494, 47136676, 47136809, 47136767, 47136593, 47136528, 47136601, 47136627, 47136783, 47136817, 47136544, 47136478, 47136759, 47114301, 47114251, 47114335, 47114376, 47114319, 47114277, 47114384, 47114194, 47114327, 47114392, 47114293, 47114202, 47114210, 47114228, 47114285, 47106794, 47106695, 47106455, 47106885, 47106810, 47106901, 47106778, 47106836, 47106489, 47106570, 47106927, 47106463, 47106448, 47155940, 47155874, 47156062, 47155999, 47156013, 47156088, 47156054, 47155908, 47156112, 47155882, 47155932, 47155957, 47156005, 47155924, 47156104, 47071188, 47071196, 47071204, 47161146, 47161203, 47161237, 47161377, 47161229, 47161096, 47161120, 47161211, 47161179, 47071253, 47071246, 47149760, 47149786, 47149752, 47149794, 47106919, 47106539, 47106562, 47106786, 47106604, 47106356, 47106471, 47106588, 47374319, 47240767, 47240759, 47240775.

Позивач вказує, що під час здійснення перевезень вантажів за вказаними накладними відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажів, визначених п.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що підтверджується електронними цифровими підписами одержувача у графі 53 та відмітками, проставленими Залізницею в графах 51,52 зазначених накладних. Позивачем нараховано загальну суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів по залізничних накладних відповідно до ст. 116 Статуту залізниць, у розмірі 512853,12 грн.

Вантажовідправником за накладними є ПАТ «Запоріжсталь», вантажоодержувачем ИФ ГП АМПУ. Вантажоодержувач здійснив передачу права на пред`явлення претензій та позовів позивачеві, про що свідчать переуступні написи.

У відзиві відповідач вказує, що у розрахунку штрафу позивачем в деяких випадках необґрунтовано завищено суми провізної плати, що приводить до незаконного завищення сум штрафів за прострочення термінів доставки.

За змістом ст. 116 Статуту залізниць штраф розраховується у певному відсотковому відношенні до провізної плати, яка згідно із закріпленими в додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, Пояснень щодо заповнення накладної визначається залізницею в графі 31 відповідної накладної Вказує, що позивачем не було враховано встановленого порядку, у зв`язку з чим здійснено розрахунок суми штрафу за окремими накладними, виходячи із загальної суми сплачених відправником за здійснення відповідного перевезення коштів, визначеної в графі 34 накладної, тобто з урахуванням, окрім провізної плати, також інших розрахованих залізницею зборів, що не відповідає ст. 116 Статуту. Вказує, що за накладною №№47117114 завищено суму штрафу на 2127,48 грн., за накладною №47172374 завищено суму штрафу на 1063,74 грн., за накладною №47172333 завищено суму штрафу на 1063,74 грн., за накладною №47182696 на 1063,74 грн., за накладною №47136759 на 2 127,48 грн., за накладною №47114210 на 3191,22 грн., за накладною №47114228 на 3191,22 грн. Вказує, що загалом сума завищена на 13828,62 грн. і просить в цій частині відмовити.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що згідно з п.3.2. Договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього Договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

В даному пункті договору сторони погодили більш широке поняття провідної плати, яке складається з трьох частин та включає в себе як частину, що обраховується за державним регульованим тарифом, так і частину, яка обраховується за вільними тарифами. Договір є чинним.

Вказує, що за таких обставин розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу має здійснюватися, виходячи із розміру плати, визначеної в п.п. 31, 36, 37 накладних, оскільки сторонами погоджено розмір плати за перевезення вантажу та позивачем сплачено вартість перевезення, визначену сторонами у договорі. У графі 31 вказується провізна плата (заповнюється залізницею), у графі 36 інші платежі на станції відправлення (заповнюється залізницею), у графі 37 інші платежі на станції відправлення (заповнюється залізницею).

Правила оформлення перевізних документів не містять конкретного зазначення відносно того, які конкретно платежі заносяться до даних граф, вони заповнюються без погодження із позивачем. Відповідач вирішив своїм внутрішнім документом Перелік кодів плат, зборів, штрафів та інших надходжень, затверджений заступником генерального директора Укрзалізниці, вносити до накладних провізну плату до трьох різних граф, тому та обставина, що кожна з визначених п.3.2. Договору складових проїзної плати відповідачем зазначена в трьох різних графах, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у цій частині.

В обґрунтування заяви про зменшення розміру штрафу відповідач вказує, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем збитків внаслідок затримки доставки вантажу.

У своїх запереченнях щодо зменшення суми штрафу, викладених у відповіді на відзив, позивач зазначає, що відповідач не обґрунтовує наявність підстав для зменшення штрафу, не надає жодних доказів на підтвердження обґрунтувань. Посилання на відсутність збитків у позивача не є достатньою обставиною для зменшення неустойки, відповідач є суб`єктом господарювання, на нього розповсюджуються ті сами норми права, що регулюють спірні правовідносини. Вказує на системне порушення відповідачем строків доставки вантажів.

Посилається на відсутність можливості зменшення штрафу відповідно до вимог Статуту залізниць.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі Перевізник, відповідач, залізниця) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі Замовник, позивач) 15.02.2018 укладено Договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі Договір), відповідно до п.1.1. якого предметом цього Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

П.1.3. Договору встановлено, що надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч.2 ст. 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил (Правил перевезення вантажів) і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, відповідно до п.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів має, зокрема, у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред`явлення накладної.

Згідно зі ст. 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується право позивача на подання позову.

Судом встановлено, що протягом березня 2019 року на адресу Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України на станцію Чорноморськ-Порт-експорт Одеської залізниці було відправлено вантажі за залізничними накладними:

№№47144514, 47116918, 47117221, 47117114, 47150123, 47150305, 47150313, 47150289, 47150297, 47172309, 47172440, 47172358, 47172432, 47172374, 47172333, 47182753, 47182704, 47182597, 47182795, 47182159, 47182662, 47182605, 47182696, 47182209, 47182829, 47071352, 47071345, 47071360, 47136742, 47136635, 47136494, 47136676, 47136809, 47136767, 47136593, 47136528, 47136601, 47136627, 47136783, 47136817, 47136544, 47136478, 47136759, 47114301, 47114251, 47114335, 47114376, 47114319, 47114277, 47114384, 47114194, 47114327, 47114392, 47114293, 47114202, 47114210, 47114228, 47114285, 47106794, 47106695, 47106455, 47106885, 47106810, 47106901, 47106778, 47106836, 47106489, 47106570, 47106927, 47106463, 47106448, 47155940, 47155874, 47156062, 47155999, 47156013, 47156088, 47156054, 47155908, 47156112, 47155882, 47155932, 47155957, 47156005, 47155924, 47156104, 47071188, 47071196, 47071204, 47161146, 47161203, 47161237, 47161377, 47161229, 47161096, 47161120, 47161211, 47161179, 47071253, 47071246, 47149760, 47149786, 47149752, 47149794, 47106919, 47106539, 47106562, 47106786, 47106604, 47106356, 47106471, 47106588, 47374319, 47240767, 47240759, 47240775 (а.с. 27-163).

Під час здійснення перевезення вантажів за вказаними накладними відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажів, визначених ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що підтверджується електронними цифровими підписами одержувача у графі 53 та відмітками, проставленими Залізницею в графах 51,52 зазначених накладних.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

виконання митних та інших адміністративних правил;

тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Правилами обчислення термінів доставки вантажів встановлено (п.1.1.), що залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням: у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками, вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах, дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, виходячи з 1 доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км. відповідно.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Передбачено, що залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, належним доказом для звільнення відповідача від відповідальності у зв`язку з порушенням встановлених термінів доставки вантажів та покладання такої відповідальності на вантажовідправника або вантажоодержувача мають бути комерційні або акти загальної форми, в яких повинні бути відображені причини затримки вантажу, та які повинні бути складені відповідно до вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Відповідачем такі акти не надані та не наведено жодних обставин, які б доводили відсутність його вини в затримці вагонів. В зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що вантаж був доставлений з простроченням з незалежних від залізниці причин.

Більше того, відповідач не заперечує щодо факту прострочення доставки, але надає пояснення із запереченнями щодо розміру нарахованого штрафу. Щодо цього суд зазначає наступне.

За результатами перевірки наданого позивачем розрахунку штрафу встановлено, що обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню, є сума штрафу, яка складає 499024,50 грн., оскільки для нарахування штрафу за порушення строків доставки вантажу згідно із залізничними накладними №№47117114, 47172374, 47172333, 47182605, 47136759, 47114210, 47114228 позивач використав показник загальної суми платежів, зазначений в графі 34 залізничної накладної, і такі дії є помилковими з огляду на те, що при заповненні накладної (додаток 3 до Правил оформлення перевізних документів) розмір провізної плати чітко зазначається в графі 31 залізничної накладної. Вказане відповідає правовій позиції, яка викладена у Постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №904/104/19.

Позивач посилається на позицію Верховного Суду у постанові від 27.02.2019 по справі №9пр10/9765/18, втім, з неї не вбачається висновків щодо базису нарахування штрафу, а встановлено, що «розрахунок було перевірено судами та встановлено, що він відповідає, зокрема, ст. 116 Статуту залізниць України, п. 3.2 договору № 00077/ЦТЛ-2018, що укладений між позивачем та відповідачем». Висновок апеляційного суду при розгляді даної справи є правовою оцінкою, наданою обставинам справи, та не може бути обов`язковим при оцінці обставин у даній справі.

Відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 05.08.2019 по справі №910/10848/18, втім із вказаної постанови не вбачається жодного аналізу розміру сум, які взяті за основу нарахування штрафу в якості провізної плати.

Суд приймає до уваги посилання позивача на те, що згідно з п.3.2. Договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього Договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Водночас, у даному випадку при встановленні розміру штрафу у правовідносинах, які виникли між Замовником та Залізницею, слід надавати оцінку спеціальному законодавству, яким визначено базу нарахування штрафу при порушенні термінів доставки вантажів.

Ст. 116 Статуту залізниць України базою нарахування штрафу встановлено провізну плату.

Додатком 3 «Пояснення щодо заповнення накладної» до Правил оформлення перевізних документів, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 встановлено, що провізна плата зазначається залізницею у графі 31 накладної.

Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У даному випадку розмір штрафу встановлений актом цивільного законодавства.

Щодо зменшення розміру штрафу суд вказує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених положень свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов і на розсуд суду з урахуванням обставин справи.

Зі змісту зазначених норм убачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 76, частини першої статті 78, частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами, які несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) розміру заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондує обов`язок сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів.

Ураховуючи встановлені господарськими судами обставини справи, зважаючи на доведеність порушення зобов`язань відповідача та розмір штрафу, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення. Вказане відповідає висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.08.2019 по справі №910/10848/18.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 530, 551, 908, 909 ЦК України, ст. 233 ГК України, п.п. 6, 41, 116 Статуту залізниць України, ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" (Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008, ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) про стягнення 512853,12 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" (Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008, ) 499024,50 грн. штрафу, 7485,09 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 27.11.2019. У зв`язку із перебуванням судді Волкова Р.В. на лікарняному з 09.12.2019 по 16.12.2019 повний текст рішення складений та підписаний 17 грудня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков