ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2438/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» від 09.12.2019 про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 6, )

до

фізичної особи-підприємця Кір`янова Віктора Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 710603,40 гривень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.11.2019 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Кір`янова Віктора Івановича на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» 710603,40 гривень вартості втраченого вантажу та 10659,05 гривень судового збору.

До Господарського суду Київської області 11.12.2019 від товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (заявник) надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження належних відповідачу транспортних засобів:

- вантажного фургону C RENAULT MIDLUM, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер ( VIN ) НОМЕР_4 , 2013 року випуску;

- вантажного фургону C RENAULT MIDLUM, д.н.з. НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер ( VIN ) НОМЕР_6 , 2013 року випуску;

- вантажного фургону C DAF FA 55, д.н.з. НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер ( VIN ) НОМЕР_8, 2017 року випуску.

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що з моменту ухвалення Господарським судом рішення, відповідач станом на 09.12.2019 невжив жодних заходів щодо відшкодування завданих позивачу збитків. За твердженнями заявника у відповідача відсутнє нерухоме майно, водночас, у власності відповідача наявне рухоме майно, яке використовується ним у господарській діяльності, а відчуження, наявних у відповідача, транспортних засобів з метою уникнення від виконання судового рішення, зробить неможливим виконання такого рішення.

Розглянувши подану заявником заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 03.04.2019 у справі № 918/702/18, від 17.04.2019 у справі № 914/1257/18, від 02.07.2019 № 910/16944/18.

Дослідивши матеріали та обставини справи, зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, у даному випадку, саме на заявника покладено обов`язок доведення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Всупереч наведених положень чинного законодавства заявником не подано будь-яких доказів того, що відповідачем вчиняються будь-які дії, спрямовані на відчуження належних йому транспортних засобів. Саме лише посилання в заяві на недобросовісність виконання зобов`язань, та припущення на потенційну неможливість виконання судового рішення без надання жодних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також, заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортні засоби відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Посилання заявника на невжиття відповідачем заходів спрямованих на відшкодування понесених позивачем збитків, не є тими обставинами, які б могли свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після прийняття рішення, оскільки вони є припущеннями, які не підтвердженні жодними доказами.

Отже, заявником не доведено суду обставин, не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не надано на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує застосування забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» від 09.12.2019 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 11.12.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Р.М. Колесник