ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення без руху

"10" грудня 2019 р. м ХарківСправа № 922/4062/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Франко", м. Харків
про стягнення 19 174 699,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Галнафта" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про:

- витребування у Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «НК ФРАНКО» Оригінал договору поставки нафтопродуктів № ГН-0069 від 21.07.2015 р.; Оригінал Додаткової угоди № 00069 від 21.07.2015 року до Договору; Оригінал Акту приймання-передачі нафтопродуктів № 00069 від 31.07.2015; Оригінал Договору поставки нафтопродуктів № ГН-0101 від 31.07.2015 р.; Оригінал Додаткової угоди № 00006 від 31.07.2015 року до Договору; Оригінал Акту приймання-передачі нафтопродуктів № 00001 від 31.08.2015 р.; Оригінал Договору поставки нафтопродуктів № ГН-0136 від 01.08.2015 р.; Оригінал Додаткової угоди № 00041 від 01.08.2015 року до Договору; Оригінал Акту приймання-передачі нафтопродуктів № 00041 від 31.08.2015 р.; Оригінал Договору поставки нафтопродуктів № ГН-0230 від 21.08.2015 р.; Оригінал Додаткової угоди № 00135 від 21.08.2015 року до Договору; Оригінал Акту приймання-передачі нафтопродуктів № 00135 від 31.08.2015 р.;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Договором № ГН-0069 від 21.07.2015 року, за Договором № ГН-0101 від 31.07.2015 року, за Договором № ГН-0136 від 01.08.2015 року, за Договором № ГН-0230 від 21.08.2015 року у розмірі 19 174 699, 00 грн. (де: основний борг - 12 779 636,50 грн., інфляційні витрати - 5 207 437,67 грн.; 3% річних - 1 187 624, 83 грн.);

- стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 296 162,53 грн.

Разом з позовом до суду позивачем була подана заява, в якій він просить суд відстрочити оплату судового збору до прийняття рішення за вказаної позовною заявою. В обґрунтування заяви позивач вказує на те, що відповідно до рішення суду по справі №760/833/16 арештовано розрахункові рахунки ТОВ "Галнафта" господарська діяльність заблоковано.

Проаналізувавши приписи чинного законодавства України, дослідивши обставини, на які посилається позивач в якості обґрунтування заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У пункті 2 частини 1 статті 164 ГПК України закріплено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стосовно позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 2. ст. 4 Закону).

Відповідно до приписів частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду вказаної позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 грн. як за немайновий спір, а також 287 620,48 грн., як за заяву майнового характеру.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проаналізувавши норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд констатує, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Галнафта" не входить до переліку осіб, які мають право на відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про відстрочення оплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта" та додані до неї документи, враховуючи відмову у задоволенні заяви позивача про відстрочення оплати судового збору, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивач до позовної заяви не подано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви позивача про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта" - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів - сплати судового збору у встановленому законом порядку.

4. Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

5. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

6. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

7. Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 10.12.2019 р.

Суддя І.П. Жигалкін