ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 рокуСправа № 912/3129/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/3129/19

за позовом Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 84/37,

до відповідача: Комунального підприємства "Гайворонський комунальник", 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Запотоцького, 3,

про стягнення 47 281,41 грн,

представники:

від позивача - Братухін О.Ю., довіреність від 10.10.2018 № 04-10/2368;

від відповідача - Деркач С.С., розпорядження міського голови м. Гайворона від 23.01.2019 № 5.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, яка містить вимоги до Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" про стягнення збитків за забір води без дозволу на спеціальне водовикористання в розмірі 47 281,41 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" було встановлено, що у м. Гайворон Кіровоградської області здійснюється забір води з п`ятнадцяти свердловин без дозволу на спеціальне водовикористання об`ємом 29,3 тис.м.куб., чим було завдано збитки державі в розмірі 47 281,41 грн.

Ухвалою від 12.11.2019 відкрито провадження у справі № 912/3129/19; постановлено справу № 912/3129/19 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 09.12.2019 на 12:00; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

03.12.2019 до господарського суду від Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" надійшов відзив на позовну заяву від 29.11.2019 № 271, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про відшкодування збитків.

Крім того, відповідач просить долучити до матеріалів справи копію дозволу на спеціальне водокористування від 25.10.2019 № 426/КР/49д-19 та копію наказу про призначення в.о. керівника Комунального підприємства "Гайворонський комунальник".

В заперечення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що в зв`язку тривалою процедурою в формуванні та поданні документів, Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" було отримано дозвіл на спеціальне водокористування 25.10.2019 № 426/КР/49д-19. До отримання вказаного дозволу на видобування води, забезпечувалось проведення режимних спостережень за кількістю видобутку та якісним складом підземних вод, отримувались відповідні ліміти за водопостачання, своєчасно і в повному обсязі сплачувались обов`язкові платежі до державного бюджету згідно з чинним законодавством та надавалася щорічна звітність.

За поясненнями відповідача від незалежних від нього обставин, останній не зміг вчасно отримати спеціальний дозвіл на спеціальне водокористування, оскільки процедура отримання дозволу займає певний час.

09.12.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

У судовому засідання 09.12.2019 брали участь представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області у період з 16.08.2018 по 17.08.2018 було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Комунальним підприємством Гайворонський комунальник".

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області складено акт № 18-152 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, відповідно до якого було встановлено, що відповідач у період з 16.07.2018 по 17.08.2018 в місті Гайворон Кіровоградської області здійснив самовільний забір води з п`ятнадцяти свердловин без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням статті 48 Водного кодексу України, а саме забір води з свердловини здійснювався без дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 11-17).

Вказаний акт підписано повноважним представником відповідача без зауважень.

17.08.2018 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області Погребняк С.І., Кузло В.В., Мельниченко Т.В., винесено припис № 18/204, відповідно до якого зобов`язано відповідача усунути порушення природоохоронного законодавства, виявлені під час перевірки та надано строк для усунення вказаних порушень, зокрема для отримання дозволу на спеціальне водокористування до 01.11.2018. (а.с. 18).

Вказаний припис прийнято до виконання відповідачем, що підтверджується підписом в.о. начальника КП "Гайворонський комунальник".

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області відповідно до наказу від 02.11.2018 № 1083 та направлення від 05.11.2018 № 715/18 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Комунальним підприємством Гайворонський комунальник".

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області складено акт № 18-216 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, відповідно до якого було встановлено, що відповідач припис від 17.08.2018 № 18/204 не виконав, дозвіл на спеціальне водокористування не отримав (а.с. 21-26).

07.11.2018 позивачем на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2018 № 181918 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 181918, відповідно до якої притягнуто в.о. начальника КП "Гайворонський комунальник" до адміністративної відповідальності, на підставі статті 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн (а.с. 42-43).

Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" було сплачено на користь Державної екологічної інспекції 255,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12.11.2018 № 1002 (а.с. 29).

Згідно довідки Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" від 07.11.2018 № 287 у період з 16.08.2018 по 07.1.2018 відповідачем було здійснено забір води з артезіанських свердловин без дозволу на спеціальне водокористування об`ємом 29,3 тис.м. куб. (а.с. 30).

На підставі матеріалів перевірки та Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області, здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" внаслідок самовільного використання підземної води за період з 02.08.2018 по 07.11.2018, згідно якого збитки заподіяні державі становлять 47 281,41 грн (розрахунок здійснено на підставі формули 23 Методики № 389).

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області було пред`явлено Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" претензію від 20.11.2018 № 08-8/2682 про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного використання підземної води на суму 47 281,41 грн (а.с. 31).

Вказана претензія отримана відповідачем та залишена ним без відповіді та задоволення (а.с. 33).

У зв`язку із несплатою відповідачем збитків у загальній сумі 47 281,41 грн позивач звернувся із даним позовом до господарського суду.

При вирішення спору господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статей 13, 16 Конституції України водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межа визначених Конституцією України, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

За Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" (ст. 5) державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Відповідно до приписів частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (стаття 16 Конституції України).

Відповідно до статей 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Водним кодексом України передбачено, що всі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ екологічного розвитку і соціального добробуту.

Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Згідно з частиною 1 ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Стаття 109 Водного кодексу України передбачає, що спори з питань використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів розглядаються державними органами охорони навколишнього природного середовища, водного господарства, геології, місцевими Радами, судом або третейським судом у порядку, встановленому законодавством.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до статті 2 Водного кодексу України завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

В силу вимог статті 19 Водного кодексу України державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, іншими державними органами відповідно до законодавства України.

Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.2018 року № 249.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до частини 1 статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (частина 2 ст. 49 Водного кодексу України)

Стаття 48 Водного кодексу України передбачає поняття спеціального водокористування. Так, згідно частини 1 цієї статті спеціальним водокористуванням є забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Пунктом 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України передбачено обов`язок водокористувача здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Як визначено пунктом 6 частини 3 статті 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного господарства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно приписів статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (надалі - Методика).

Судом взято також до уваги, що порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства зафіксовані в Актах планової та позапланової перевірки, які є належними доказами такого порушення.

Доказів скасування чи оспорювання відповідачем актів перевірки від 16.08.2018 № 18-152 та від 07.11.2018 № 18-216, складених Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів матеріали справи не містять, що свідчить про погодження відповідача в особі його керівника із фактом зафіксованих в Актах порушень.

Враховуючи фактичні обставини справи, господарський суд вважає, що позивачем належним чином доведено наявність неправомірності поведінки відповідача.

Виходячи з наведеного вище, керуючись приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає акти від 16.08.2018 № 18-152 та від 07.11.2018 № 18-216 в якості належних та допустимих доказів порушення Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища шляхом здійснення у період з 16.08.2019 по 17.08.2018 самовільного забору води без дозволу з п`ятнадцяти свердловин.

Таким чином, у період з 02.08.2018 по 07.11.2018 у відповідача був відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, внаслідок чого позивач нарахував збитки в розмірі 47 281,41 грн, які просить стягнути.

Розрахунок збитків здійснено згідно формули 23 Методики № 389, яка встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема у разі, самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Відповідно до пункту 9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою (23).

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що розрахунок розміру відшкодування збитків є належним.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Положеннями ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. У відповідності до ч. 1 ст. 69 цього ж Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

В даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, яка виявилась у самовільному використанні підземної води без відповідного дозволу в період з 02.08.2018 по 07.11.2018; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; самої шкоди; вина полягає в недотриманні вимог природоохоронного законодавства.

Відповідач під час розгляду справи відсутність своєї вини належними доказами не спростував. Посилання відповідача на тривалу процедуру отримання дозволу на спеціальне водокористування та неможливість отримати завчасно такий дозвіл із незалежних від Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" обставин не підтверджено жодними належними доказами.

Крім того, відповідачем не було надано і доказів завчасного звернення до компетентного державного органу щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення збитків за забір води без дозволу на спеціальне водокористування в розмірі 47 281,41 грн.

В частині розподілу збитків в сумі 47 281,41 грн та їх зарахування, господарським судом прийнято до уваги доводи позивача, згідно з якими, відповідно до ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно зі статтями 64, 66, 69, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 вказаного Кодексу до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Разом з тим, кошти, які надходять на рахунок казначейства, зазначений позивачем у позові, розподіляються казначейством між державним та відповідними місцевими бюджетами засобами програмного забезпечення та зараховуються на відповідні рахунки державного та місцевих бюджетів, що й передбачено вищевказаними законодавчими актами України.

Таким чином, сума збитків в розмірі 47 281,41 грн підлягає стягненню з відповідача на рахунок, зазначений позивачем у позовній заяві та підтверджений листом Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області від 03.01.2019 № 05-7/26-73 (а.с. 34-35), що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Судовий збір за правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" (26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Запотоцького, 3; ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 84/37; ) збитки за забір води без дозволу на спеціальне водокористування в розмірі 47 281,41 грн на р/р 1092, отримувач УК у Гайворонському районі / м. Гайворон, , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 24062100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" (26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Запотоцького, 3; ) на користь Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 84/37; ) сплачену суму судового збору в розмірі 1921,00 грн, зарахувавши кошти за наступними реквізитами: р/р 1007 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Державній екологічній інспекції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 84/37); Комунальному підприємству "Гайворонський комунальник" (26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Запотоцького, 3).

Повне рішення складено 11.12.2019.

Суддя О.Л. Бестаченко