ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Справа № 915/1522/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря судового засідання Сьянової О.С.,

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 915/1522/19

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Агропродукт-Херсон,

73000, Бериславське шосе 38В, м. Херсон;

до товариства з обмеженою відповідальністю монтажно-налагоджувальна фірма Автоматика, 54042, провулок 2 Ковальский, буд. 22-А, м. Миколаїв;

про стягнення коштів у розмірі 10496 грн. 22 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Агропродукт-Херсон пред`явлено позов від 03.06.2019 до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) монтажно-налагоджувальна фірма Автоматика з вимогою про стягнення заборгованості у загальному розмірі 10496 грн. 22 коп., із яких: 8500 грн. сума попередньої оплати за роботи; 1996 грн. 22 коп. - пеня, з посиланням на неналежне виконання ТОВ монтажно-налагоджувальна фірма Автоматика зобов`язань, за укладеним між сторонами договором на виконанням робіт від 14.08.2018 № 353, а саме, зобов`язань щодо своєчасної (у строки) та у повному обсязі виконати роботи, внаслідок ТОВ Агропродукт-Херсон відмовилось від договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у спірній сумі, на яку у відповідні періоди прострочень здійснено нарахування пені у порядку п. 5.1 договору, а також позивач просить про стягнення грошових коштів на відшкодування судових витрат, зокрема, з оплати позовної заяви судовим збором.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що позовні вимоги ТОВ Агропродукт-Херсон є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону, не підтверджені належними і допустимими доказами. Вважає посилання позивача на ст. 612 ЦК України та ч. 2 ст. 849 ЦК України є невірним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та зазначає, що з вини позивача відповідачем до цього часу не виконані умови договору про підготовку та узгодження технічних умов з ПАТ «Херсонобленерго». Також відповідачем зазначено, що останнім не було отримано листа позивача від 10.04.2019 року з повідомленням про відмову від договору та вимогою про повернення авансу в сумі 8500,00 грн. у зв`язку з тим, що виконання зобов`язань за договором втратило для позивача свій інтерес. Відповідач вважає безпідставним послання позивача на ст. 1212ЦК України, як на підставу повернення отриманої відповідачем суми грошових коштів, оскільки ТОВ МНФ «Автоматика» не надали згоду на розірвання договору № 353 від 14.08.2018 року на виконання робіт і на даний час він продовжує свою дію, тому грошові кошти в сумі 8500,00 грн. були отримані відповідачем на виконання укладеного з позивачем договору, що вказує на те, що кошти були набуті відповідачем за достатньої (належної) правової підстави. Вважає, що підстави нарахування штрафних санкцій за порушення строку виконання робіт за договором у позивача відсутні та позовні вимоги ТОВ «Агропродукт-Херсон» не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповіді на відзив від 29.11.2019 року позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України позивачу надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору. Отже з цих підстав договір може бути розірвано в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто в результаті вчинення однією із сторін одностороннього правочину, який тягне цивільно-правові наслідки для обох сторін. Отже договір підряду може бути розірвано в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, в результаті вчинення одностороннього правочину, який тягне припинення його зобов`язань. Стосовно посилання відповідача на прострочення кредитора та неможливості виконання своїх зобов`язань відповідачем, зазначає, що питання прострочення кредитора не входить до предмету доказування у спорі про застосування наслідків припиненого правочину (повернення авансу за договором підряду). Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона є авансом. З припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном, набутим підрядником без достатньої правової підстави. Зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 1212 ЦК України за даним договором майно було отримано, але потім ця підстава відпала, оскільки позивач відмовився від нього.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

14.08.2018 між ТОВ Агропродукт-Херсон (замовник) та ТОВ монтажно-налагоджувальна фірма Автоматика (підрядник) укладено договір на виконання робіт № 353 за умовами якого підрядник приймає на себе зобов`язання, за своїми або притягнутими силами та засобами, на свій ризик виконати роботи з проектування системи ЛОЗОД використання електричної енергії, а замовник оплатити і прийняти їх. Строк виконання робіт за цим договором 45 робочих днів після отримання авансу по даному договору згідно п. 2.3(розділ 1 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість робіт за цим договором складає 17000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 2833 грн. 34 коп. Оплата за цим договором здійснюється у національній валюті шляхом перерахування у безготівковій формі грошових коштів замовником на поточний рахунок підрядника, вказаний у цьому договорі (п. 2.2 договору). Замовник перераховує підряднику авансовий платіж у розмірі 50% за роботи протягом 5-ти днів, а саме 8500 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ 1416грн. 67 коп. за цим договором. Остаточний розрахунок, а саме 8500 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ 1416 грн. 67 коп. після підписання акту виконаних робіт згідно договору.

Відповідно до умов пп. 3.1.3 Договору, замовник зобов`язувався прийняти від підрядника на умовах та в строки, передбачені цим Договором належним чином виконані роботи.

Згідно з пп. 3.2.2 Договору, якщо робота виконана з порушеннями умов цього Договору, замовник має право вимагати від підрядника на свій вибір або одночасно (разом): усунення недоліків за рахунок підрядника та у встановлені цим Договором строки; пропорційного зменшення передбаченої цим Договором оплати; відшкодування витрат, понесених замовником у зв`язку з усуненням дефектів чи недоліків власними силами.

Відповідно до умов пп. 3.3.2 Договору, підрядник зобов`язався виконати всі роботи якісно, своєчасно та здати їх замовнику згідно вимог Державних будівельних норм, правил, стандартів, вимог Державного пожежного нагляду. Національного банку України та Державної служби охорони.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що підрядник повідомляє замовника про закінчення виконання робіт передбачених договором та передає акти приймання-передачі виконаних робіт, що підписуються сторонами протоколи виміру, випробування. Роботи вважаються прийнятими після підписаних відповідних актів приймання-передачі (п. 6.2 договору). Підписані сторонами акти приймання-передачі виконаних робіт та передача їх замовнику підставою для проведення грошового розрахунку за виконані роботи (п.6.3 договору).

За умовами п. 8.1 Договору, всі спори, які можуть виникнути в процесі виконання цього Договору чи в зв`язку з ним, вирішуються шляхом переговорів, а в разі неможливості досягнення згоди - у судовому порядку згідно з вимогами чинного законодавства України.

Даний договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 9.1 договору).

На виконання п. 2.3 договору, згідно виставленого рахунку на оплату за № 80 від 14.08.2018, позивачем відповідачу здійснено авансовий платіж у розмірі 50% від вартості договору в сумі 8500 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1984 від 16.08.2018 (а.с. 7) та що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

За умовами п. 1.2 Договору, строк виконання робіт за цим договором становив до 22.10.2018 (45 робочих днів після отримання авансу).

Позивач стверджує, що листом 27.03.2019 року відповідачу було повідомлено про те, що виконання зобов`язань втратило для позивача свій інтерес та про відмову від договору з вимогою про повернення авансу у сумі 8500 грн.

Відповіді на лист позивач не отримував, аванс до цього часу не повернутий.

Посилаючись на ч. 2 ст. 849 ЦК України якою передбачено право на відмову від договору підряду, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, позивач звернувся до суду з даними позовом.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 837, ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; (ч.1 п.1 ст. 889 ЦК України).

За умовами укладеного сторонами договору підряду відповідач прийняв на себе зобов`язання, за своїми або притягнутими силами та засобами, на свій ризик виконати роботи з проектування системи ЛОЗОД використання електричної енергії після отримання авансу 50% за роботи протягом 5 днів, а замовник оплатити і прийняти їх. Строк виконання робіт за цим договором 45 робочих днів після отримання авансу по даному договору згідно п. 2.3 (розділ 1 договору). Термін виконання робіт сплив 22.10.2018 і до теперішнього часу відповідачем не виконані зобов`язання за договором.

Так, матеріали справи містять докази сплати позивачем авансу в розмірі 50% від вартості робіт, який сплачений позивачем 16.08.2018 в сумі 8500 грн. (а.с. 7) та що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Ураховуючи те, що відповідачем умови договору щодо проектування системи ЛОЗОД використання електричної енергії у визначений строк не виконані, а позивач втратив інтерес і відмовився від договору, авансовий платіж в сумі 8500 грн. підлягає поверненню, а тому позовні вимоги в цій частині позовних вимог підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обумовлених договором робіт у повному обсязі та у передбачений договором строк.

Пунктом 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки роботу не виконав, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Умовами п. 5.1. договору визначено, що за не дотримання строку виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За несвоєчасне виконання робіт позивачем за період з 01.10.2018 року по 28.05.2019 року нараховано відповідачу пеню на загальну суму 1996 грн. 22 коп.

Суд визнає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За розрахунками суду за допомогою програми "Законодавство версія 2.9.2" розмір пені з урахуванням строку її нарахування визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України становить 1525 грн. 81 коп. за період з 01.10.2018 року по 01.04.2019 року, яка і підлягає задоволенню.

Доводи відповідача стосовно того, що роботи на виконання умов договору виконано та направлено на адресу позивача супровідним листом № 43 від 26.02.2019 разом із актом надання послуг № 18/11-11 від 26.11.2018, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт № 18/11-14 за листопад, підсумковою відомістю ресурсів за листопад 2018, не обґрунтовані, оскільки надані відповідачем докази спростовуються матеріалами справи, виходячи з наступного

Предметом договору № 353 було проектування системи ЛОЗОД використання електричної енергії, натомість з матеріалів справи випливає, що відповідачем надано суду робочий проект реконструкції мереж електропостачання цілісного майнового комплексу, довідку про вартість робіт та акт приймання робіт, а також рахунок № 131 від 07.12.18 року на суму 21059,64 коп. та акт виконаних послуг від 26.11.18 року. При цьому відповідач стверджує, що ці документи направлялись 07.12.18 року позивачу, втім як вбачається з чеку на опису вкладення у конверті знаходився рахунок № 131 від 07.12.18 року, довідка про вартість робіт та акт приймання робіт.

Докази надсилання інших документів відповідачем не подано.

До того ж, відповідачем не доведено, що довідка про вартість робіт ( а.с. 106) та акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 (а.с.107-117) є саме за виконані роботи за договором від 14.08.208 № 352, оскільки згідно останніх, роботи було виконано на суму 70198 грн. 80 коп. з монтажу внутрішніх та зовнішніх мереж електропостачання будівництва, натомість, предмет договору від 14.08.208 № 352 є роботи з проектування системи ЛОЗОД використання електричної енергії на суму 17000 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ Агропродукт-Херсон частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю монтажно-налагоджувальна фірма Автоматика (54042, провулок 2 Ковальский, буд. 22-А, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 19287056) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агропродукт-Херсон(73000, Бериславське шосе 38В, м. Херсон, ідентифікаційний код 33590624) аванс у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., пеню у сумі 1525 (одна тисяча п`ятсот двадцять п`ять) грн. 81 коп., а також 1834 (одна тисяча вісімсот тридцять чотири) грн. 91 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до вимог статті 238 ГПК України, рішення підписано 10.12.2019 року.

Суддя С.М. Коваль