РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/4562/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., при секретарі судового засідання Яценко Я.М., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

За позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. Євгена Свертюка, 23 офіс 916) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік України" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 15-А, приміщення № 18)

до Фізичної особи - підприємця Піщанської Оксани Володимирівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав в сумі 223 380, 00 грн,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засіданні

обставини справи:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2018, позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Піщанської Оксани Володимирівни на користь Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік України" компенсацію за порушення майнових авторських прав в сумі 37 230 гривень та судовий збір в розмірі 558 гривень 45 копійок.

Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 22.05.2019 вказане рішення скасовано, прийнято нове рішення, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01.08.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 та постанову Північного апеляційного Господарського суду від 22.05.2018 у справі № 910/4562/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 справу № 910/4562/18 суддею Ягічевою Н. І. прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання у справі на 17.09.2019.

16.09.2019 через відділ діловодства суду позивач подав додаткові пояснення в яких вказав, що факт використання відповідачем об`єкту авторського права, а саме музичного твору «Witchcraft» підтверджується Актом фіксації №19/05/16-5 від 19.05.2016, відеозаписом від 19.05.2016, фіскальним чеком від 19.05.2016, використання музичного твору безпосередньо у публічному закладі є публічним використанням. Також позивачем подано заяву про доручення доказу до матеріалів справи, згідно якої позивачем було долучено додаткову угоду до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами.

У судовому засіданні 17.09.2019 по справі № 910/4562/18 судом оголошено перерву на 15.10.2019.

08.10.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав письмові пояснення по суті спору в яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про передачу авторських прав на музичний твір від автора до ТОВ «Ворнер/Чаппелл», висновки зроблені судом апеляційної інстанції є вірними.

15.10.2019 через відділ діловодства суду позивач подав пояснення щодо статусу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами".

Ухвалою від 15.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.11.2019.

14.11.2019 судове засідання не відбулося.

Ухвалою від 18.11.2019 призначено судове засідання на 05.12.2019.

В судовому засіданні позивачем подано реєстри організацій колективного управління, які залишені без розгляду, оскільки, нормами частини 2 статті 207 ГПК України передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За приписами статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивач пропустив строк подання додаткових матеріалів, суд дійшов висновку про залишення зазначених документів без розгляду.

В судовому засіданні 05.12.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2014 року між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - Організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - Видавник) укладений договір № АВ 24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі за текстом - договір).

Відповідно до умов якого Видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, які належать або протягом дії цього договору будуть йому належати, а саме дозволяти або забороняти використання творів третіми особами, згідно із умовами цього договору (пункт 2.1. договору).

Надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення організацією договорів на право використання творів третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (пункт 2.2. договору).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що Видавник уповноважує Організацію отримувати від третіх осіб, зокрема, від організацій колективного управління, винагороду, зібрану ними за використання об`єктів авторського права на території України, способами, визначеними у пункті 5.1.1. договору, у тому числі впродовж періодів, передуючих укладенню цього договору.

Згідно із пунктом 5.1.1. договору публічне використання:

а) публічне виконання об`єктів авторського права як безпосередньо виконавцем або колективом виконавців (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких технічних пристроїв та процесів, під час гастрольних заходів (на концертах) - як з платними, так і з безкоштовним входом, а також - в громадських місцях при проведенні культурно-масових заходів;

б) публічне виконання об`єктів авторського права як безпосередньо виконавцем або колективом виконавців (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких технічних пристроїв та процесів, у місцях здійснення господарської діяльності (підприємства торгів та послуг, заклади громадського харчування), а також в інших місцях, де присутні або можуть бути присутні особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих, незалежно від того, присутні вони в одному місці та в один і той же час або у різних місцях та в різний час;

в) публічне виконання об`єктів авторського права при публічному виконанні (показі чи демонстрації) аудіовізуальних торгів в кінотеатрах, підприємствах торгівлі та послуг, заклади громадського харчування, а також театральне виконання об`єктів авторського права - подання об`єктів авторського права на театральній чи іншій сцені шляхом гри, співу, виконання за допомогою будь-яких пристроїв та процесів, у складі театральної постановки.

Територія, на якій Організація здійснює колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, визначається сторонами у додатку № 1 до договору (п. 6.1. договору).

За умовами п. 9.2. договору у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, позови з метою захисту прав Видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право пред`являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу Організації (п. 9.2.1.).

Дії, визначені в пункті 9.2.1. договору, Організація має право здійснювати без узгодження з Видавником (п. 9.4. договору).

Згідно з п. 12.1. договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково.

Згідно з додатком № 1 до договору Видавник обмежує територію дії договору територією України.

На виконання умов вищезазначеного договору Організацією надано декларацію об`єктів авторського права (музичних творів) № 491 від 01.12.2015 щодо музичного твору "WITCHCRAFT" (виконавець - Frank Sinatra), майнові права на які передані в управління організації.

Належність позивачу майнових авторських прав на вказаний музичний твір підтверджується наступним.

1 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппел" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" укладений ліцензійний договір, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппел" надає субвидавнику право на використання вказаних у цьому договір творів, вказаних у каталозі, крім Продакшин Музики. Зазначений договір передбачає за умовами п. 11.2. автоматичну пролонгацію.

Матеріали справи містять Додатки № 1 та № 1/2 до договору, із яких вбачається, що право використання твору "WITCHCRAFT" (виконавець - Frank Sinatra) передане позивачу.

Таким чином, позивач набув права вимагати і одержувати від третіх осіб будь-які види винагород і компенсацій за використання творів, а організація - звертатися до суду із відповідними позовами в інтересах позивача.

Як на підтвердження своїх позовних вимоги представник позивача посилався на акт фіксації від 19 травня 2016 року щодо використання належного позивачу твору.

Актом фіксації №19/05/16-5Т від 19.05.2016, складеним представником організації, та відеозаписом від 19.05.2016 публічного виконання на відеокамеру було встановлено, що у приміщенні кафе «Small Tаlking», розташованому за адресою: м. Київ, вул.. М. Лисенка, 3, в якому здійснює господарську діяльність відповідач, вільно розповсюджувалися (публічно виконувались) музичні твори за допомогою обладнання, яке є в закладі, для фонового озвучення приміщення закладу, в тому числі музичний твір під назвою "WITCHCRAFT" (виконавець - Frank Sinatra), суб`єктом майнових авторських прав щодо яких є позивач. У вказаному акті зазначено, що представником закладу не заявлені підстави для використання вказаного музичного твору; представники закладу відмовились від підписання акту.

В зв`язку з порушенням майнових суміжних прав відповідачем, позивач в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік України" звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача компенсацію за незаконне використання твору "WITCHCRAFT" суму, яка відповідає 60-ти мінімальним заробітним платам, що складає 223 380, 00 грн.

При новому розгляді справи, відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про передачу авторських прав на музичний твір від автора до ТОВ «Ворнер/Чаппелл», висновки зроблені судом апеляційної інстанції є вірними. Сторони договору від 24.01.2014 №АВ-24012014/01 погодили про наявність письмової попередньої згоди видавника на вчинення організацією дій, направлених на захист авторських прав видавника, яка є обов`язковою, організацією не доведено у встановленому порядку факту неправомірного використання відповідачем музичного твору з порушенням авторського права позивача, організація не володіє повноваженнями ОКУ відповідно до закону та не має права здійснювати колективне управління, у тому числі авторськими та/або суміжними правами.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Переглядаючи рішення у даній справі та направляючи її на новий розгляд, Верховний Суд у своїй постанові від 11.06.2019 вказав на необхідність встановлення під час нового розгляду, зокрема:

- наявності попередньої письмової згоди щоб вжити заходів судового захисту;

- у судових рішеннях не відображено аргументів відповідача щодо факту використання музичного твору;

Виконуючи зазначені вказівки суду касаційної інстанції, які згідно зі ст. 316 ГПК України, є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, а також перевіряючи доводи учасників справи, суд виходив з такого.

Як зазначалося вище, на підтвердження передачі майнових авторських прав на музичний твір та їх умов Організація надала Ліцензійний договір № ВЧ-01 11201402-Д від 01.11.2014, укладений між Позивачем - ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна - «Субиздатель» та ТОВ "Ворнер/Чаппелл" - «Издатель» (м. Москва, Російська Федерація).

Відповідно до п. 8.1 вказаного договору (мовою оригіналу), «в случае когда Субиздателю становится известно о любом случае неавторизованного или нарушающего права использования тех или иных произведений Субиздатель обязан незамедлительно уведомить об этом Издателя, а Издатель вправе самостоятельно определить, использовать меры судебной защиты и если использовать, то какие. В дополнение к вышесказанному Субиздатель обязуется незамедлительно уведомить Издателя о любых судебных исках и иных требованиях предъявленных третьими лицами на Территории в отношении Субиздателя».

Також, п. 8.2 цього ж договору передбачено, що (мовою оригіналу) «Субиздатель вправе в досудебном порядке обеспечивать соблюдение и защищать права на произведения на Территории либо от своего имени и (или) от имени Издателя без получения предварительного согласия Издателя, Субиздатель не вправе инициировать от своего имени и (или) от имени Издателя судебные процессы в отношении любых произведений без получения предварительного письменного согласия Издателя».

Отже, Сторони в договорі узгодили, що Субвидавник зобов`язаний невідкладно повідомляти Видавника про усі випадки, неправомірного використання творів, тільки за наявності попередньої письмової згоди Видавника щодо ініціювання Субвидавником судових процесів, направлених на захист авторських прав видавника, відносно будь-яких творів, останній має право їх розпочинати.

Організація та/або Позивач до матеріалів справи не надали жодних доказів, які підтверджують факт повідомлення ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на користь ТОВ "Ворнер/Чаппелл" про неправомірне використання спірного музичного твору, а також наявності попередньої письмової згоди ТОВ "Ворнер/Чаппелл" щодо ініціювання Позивачам цього судового процесу.

Згідно з пунктом 2.1 Договору від 24.01.2014 № АВ-24012014/01, Організація отримує повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, які належать або протягом дії цього договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об`єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 9.1 Договору від 24.01.2014 № АВ-24012014/01 Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об`єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим договором в порядку, визначеному у цьому розділі.

Згідно з пунктом 9.2 Договору від 24.01.2014 № АВ-24012014/01 у випадку виявлення порушення прав, управління якими здійснює Організація, остання, з метою захисту прав видавника та реалізації здійснення своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: пред`являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу Організації (підпункт 9.2.1); вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника, за умови отримання попередньої згоди видавника (підпункт 9.2.2).

У відповідності до пунктів 9.4, 9.5 Договору від 24.01.2014 № АВ-24012014/01 дії, визначені в підпункті 9.2.1 пункту 9.2 цього договору, Організація має право здійснювати без узгодження з видавником. Дії, визначені у підпункті 9.2.2 пункту 9.2 цього договору, Організація здійснює за умови отримання попередньої письмової згоди Видавника.

Отже, враховуючи умови договору сторони узгодили, що наявність попередньої письмової згоди Видавника на вчинення Організацією дій, направлених на захист авторських прав видавника, є обов`язковою.

Відповідно до статті 45 Закону (в редакції чинній до 04.11.2018), суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За приписами статей 48 і 49 Закону (в редакції чинній до 04.11.2018), можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб`єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема, збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб`єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб`єктам.

Водночас суб`єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об`єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об`єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об`єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об`єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб`єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об`єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо). Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб`єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

За наявності договорів з суб`єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до Закону, що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб`єктів авторського права суд повинен з`ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб`єктом авторського права.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №825/350/18, від 16.04.2019 у справі № 910/5186/18.

Згоди для вжиття заходів судового захисту Організацією та/або Позивачем до матеріалів справи не додано.

Долучена до матеріалів справи Додаткова угода до договору № АВ-24012014/01 від 24.01.2014 про управління майновими авторськими правами від 07.08.2019, укладена між ПО «ОКУАСП» та ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» якою сторони підтверджують, що в положеннях підпунктів 9.2.2 і п.9.5. основного договору не йдеться про отримання згод, погоджень, дозволів, доручень щодо судового захисту, не приймається судом до уваги, оскільки, вказана додаткова угода була укладена після оголошення постанови Верховного Суду від 01.08.2019 в даній справі.

Верховний Суд у постанові від 01.08.2019 вказав на відсутність аргументів відповідача щодо факту використання музичного твору. Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що акт № 19/05/16 від 19.05.2016 є неналежним доказом у справі, оскільки фіксація публічного виконання була здійснена неналежним чином та не уповноваженою на те особою, не встановлено її відношення до Організації колективного управляння та не підтверджено до, коли і за яких обставин складався акт фіксації. У відповідача були відсутні власні будь-які звуковідтворюючі пристрої. На думку відповідача відсутній встановлений факт використання відповідачем об`єкту авторського права (музичного твору) з порушенням майнових авторських прав саме позивача.

Проте, вказані заперечення не приймаються судом до уваги, оскільки, в постанові Верховного Суду встановлено, що подальші висновки суду апеляційної інстанції стосовно наявності у позивача доказів незаконного використання музичного твору суперечать закону - Постанові КМ України від 18.01.2003 № 71. Насамперед це стосується висновку про те, що відеофіксація, яка долучена до матеріалів справи, за відсутності належним чином складеного акту фіксації викликає сумнів щодо достовірності. Згідно зі змістом першого абзацу пункту 6 цієї Постанови КМ України від 18.01.2003 № 71 представники уповноважених організацій колективного управління можуть фіксувати факти комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації. Отже, незаконне комерційне використання музичного твору може бути зафіксоване за допомогою відеозйомки. Такий доказ самостійно або разом з іншими наявними у справі доказами, наприклад, фіскальним чеком, має свідчити про виконання у комерційному закладі відповідача відповідного об`єкта авторського права. Касаційний господарський суд взяв до уваги, що судом апеляційної інстанціями досліджена видана ПО «ОКУАСП» довіреність від 20.12.2015 № 07/12/15/19, відповідно до змісту якої Савченка О.Г. уповноважено здійснювати фіксацію комерційного використання музичних творів, зокрема в зазначений позивачем момент - 19.05.2016. З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції внаслідок неправильного тлумачення норм матеріального права - постанови КМ України від 18.01.2003 № 71. не дослідив зібраних у справі доказів - відеофіксацію та фіскальний чек.

Таким чином, надані позивачем докази є достатніми для встановлення незаконного використання музичного твору відповідачем.

Щодо заперечень відповідача про відсутність в організації повноважень ОКУ відповідно до закону та не має права здійснення колективного управління, у тому числі авторськими та/або суміжними правами, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.2 прикінцевих та перехідних положень Закону «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» свідоцтва про облік залишаються чинними до дати закінчення прийому заяв на конкурс на акредитацію. Даний спір стосується сфери публічного використання творів. Доказів проведення в цій сфері конкурсу на акредитацію суду не надано, отже свідоцтво про облік ПО ОКУАСП саме щодо цієї сфери залишається чинним.

За таких обставин, з огляду відсутність згоди для вжиття заходів судового захисту, позовні вимоги з підстав, заявлених у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 86,129,236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 11.12.2019

Суддя Н.І. Ягічева