ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" грудня 2019 р. Cправа № 13/110/2011/5003

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" (01004, м.Київ, вул.Пушкінська, 42/4; 21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, 9)

до: Приватного підприємства "Агза ліс" (22300, Вінницька область, Літинський район, смт.Літин, вул. Лесі Українки, 51; 21000, м. Вінниця, вул. Карбишева, буд. 53)

до: Приватного підприємства "Ліском-Вінниця" (21037, м. Вінниця, вул. Карбишева, буд.53, адмінкорпус, кім. 7)

про стягнення 731 887,78 грн.

за участю :

АТ "Креді Агріколь Банк": Савишен О.Б., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до Приватного підприємства "Агза ліс" та до Приватного підприємства "Ліском-Вінниця" про стягнення 731 887,78 грн.

Рішенням суду від 07.09.2011 року у даній справі було задоволено позов та вирішено стягнути солідарно з Приватного підприємства "Агза ліс" та Приватного підприємства "Ліском-Вінниця" на користь Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" 417 361,16 грн. - заборгованості по кредиту; 183 638,84 грн. - прострочену заборгованість по кредиту; 11 114,38 грн. - нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.06.2011 р. по 25.06.2011 р., включаючи нарахування з 27.12.2011 р. по 31.12.2011 р.; 2 667,45 грн. - нараховані відсотки по кредитному договору з 26.12.2010 р. по 31.12.2010 р.; 101 369,08 грн. - прострочену заборгованість по відсоткам за кредитом; 15 736,87 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 25.12.2010 р. по 25.06.2011 р.; 7318,88 грн. - витрат на державне мито та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання вищевказаним рішенням суду законної сили, на його виконання 23.09.2011 року видано відповідний наказ.

06.12.2019 року від Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до суду надійшла заява № 16207/433 від 06.12.2019 року (вх. № 02.1-37/49/19) про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 13/110/2011/5003.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року вказану заяву призначено до розгляду на 12.12.2019 року.

В судове засідання на визначену дату з`явився представник заявника. Інші учасники справи повноважних представників в судове засідання не направили.

В ході судового розгляду, представник заявника підтримав у повному обсязі заяву про видачу дубліката виконавчого документа у даній справі та просив її задоволити.

Суд, розглянувши заяву про видачу дубліката виконавчого документа, заслухавши представника заявника, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, встановив наступне та дійшов такого висновку.

За змістом заяви та доданих до неї доказів вбачається, що ухвалою суду від 15.10.2019 року поновлено AT "Креді Агріколь Банк" строк на пред`явлення виконавчого документа у справі № 13/110/2011/5003, виданого 23.09.2011 року відносно боржника - Приватного підприємства "Ліском-Вінниця" до виконання.

Разом з тим, державною виконавчою службою було порушено порядок доведення до стягувача документів виконавчого провадження, а саме не направлено на його адресу оригіналу наказу суду від 23.09.2011 року (відносно боржника ПП "Ліском-Вінниця"), в зв`язку з чим останній було втрачено.

Посилаючись на наведені обставини, заявник просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Вінницької області у справі № 13/110/2011/5003 про стягнення з Приватного підприємства "Ліском-Вінниця" на користь Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" 417 361,16 грн. - заборгованості по кредиту; 183 638,84 грн. - прострочену заборгованість по кредиту; 11 114,38 грн. - нарахованих відсотків по кредиту за період з 01.06.2011 р. по 25.06.2011 р., включаючи нарахування з 27.12.2011 р. по 31.12.2011 р.; 2 667,45 грн. - нараховані відсотки по кредитному договору з 26.12.2010 р. по 31.12.2010 р.; 101 369,08 грн. - прострочену заборгованість по відсоткам за кредитом; 15 736,87 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 25.12.2010 р. по 25.06.2011 р.; 7318,88 грн. - витрат на державне мито та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 19.4 перехідних положень ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу ч.ч 1-4 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Держава різними правовими засобами забезпечує захист прав і свобод людини і громадянина в особі органів законодавчої, виконавчої і судової влади та інших державних органів, які здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Положення ч. 2 ст. 8 Конституції України визначають, що її норми є нормами прямої дії.

Положення ч. 2 ст. 64 Конституції України не допускають обмеження права на судовий захист навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану. Це узгоджується з положеннями зазначеними в Загальній декларації прав людини, за якою кожен, у разі порушення його основних прав, наданих конституцією і законом, має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами (стаття 8).

Згідно ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду гарантується статтею 6 параграфу 1 та передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. У разі невиконання рішення концепція "захисту прав судом" не працює.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Горнсбі проти Греції" (Homsby v. Greece) від 19.03.1997 року, заява № 18357/91, зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, а також беручи до уваги те, що подана заява направлена на виконання судового рішення, суд дійшов висновку про задоволення заяви Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" № 16207/433 від 06.12.2019 року про видачу дубліката виконавчого документа у справі №13/110/2011/5003, в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 11, 13, 18, 73, 74, 76, 79, 86, 232, 234, 235, 326, п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" № 16207/433 від 06.12.2019 року про видачу дубліката виконавчого документа, повністю.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Вінницької області від 23.09.2011 року у справі № 13/110/2011/5003.

3. Дублікат наказу Господарського суду Вінницької області від 23.09.2011 року у справі № 13/110/2001/5003 направити на адресу стягувача (третє відділення АТ "Креді Агріколь Банк") рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

4. Копію ухвали направити згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2,3 - АТ "Креді Агріколь Банк" (вул. Пушкінська, 42/4, м. Київ, 01004; вул. Пирогова, 9, м.Вінниця, 21018 - разом з дублікатом наказу);

4 - ПП "Ліском-Вінниця" (вул. Карбишева, 53, адмінкорпус, кім. 7, м. Вінниця, 21100).