УХВАЛА

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/7203/19

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Дочірнього підприємства «Барва-Авто» Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва» (м. Мукачеве) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ) про визнання дій незаконними та стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Барва-Авто» Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання незаконними дій відповідача щодо відмови в розпорядженні коштами на рахунку позивача;

- стягнення 15.124,98 євро та 428.227,23 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.19. відмовлено в задоволенні клопотання Дочірнього підприємства «Барва-Авто» Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва» про відстрочення йому сплати судового збору за подачу позовної заяви, залишено без руху позовну заяву, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання належних доказів сплати судового збору; зазначення про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.19. постановлено позовну заяву Дочірнього підприємства "Барва-Авто" Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій незаконними та стягнення збитків вважати неподаною та повернути заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.19. ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.19. у справі № 910/7203/19 скасовано та передати справу до суду першої інстанції щодо вирішення питання про прийняття позову.

Вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 11.06.19. у справі № 910/7203/19 Дочірнім підприємством «Барва-Авто» Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва» не виконано.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 11.06.19. у справі № 910/7203/19 вичерпала свою дію.

Отже, вирішуючи питання про прийняття позовної заяви Дочірнього підприємства «Барва-Авто» Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій незаконними та стягнення збитків господарський суд міста Києва встановив наступне.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Однак, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачають можливість відстрочення, розстрочення, звільнення заявника сплати судового збору за подачу позову на підставі відповідної ухвали суду.

Позивачем в прохальній частині позовної заяви викладено клопотання, відповідно до якого позивач просить суд відстрочити йому сплату судових витрат до прийняття рішення.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Приписами ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання позивача не обґрунтовано.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, за вимогу про визнання дій незаконними заявник був зобов`язаний сплатити судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

За вимогу про стягнення 15.124,98 євро та 428.227,23 грн. збитків заявник був зобов`язаний сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті, однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору, то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім вказаного, як вбачається з матеріалів справи № 910/7203/19, у ній відсутній оригінал позовної заяви № б/н від травня 2019 року з доданими до неї документами, що була повернута ухвалою від 16.07.19.

Вказане унеможливлює відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду, відтак, позовна заява залишається без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "Барва-Авто" Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва» про відстрочення йому сплати судового збору за подачу позовної заяви.

2. Залишити без руху позовну заяву.

3. Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

- подання належних доказів сплати судового збору.

- подання оригіналу позовної заяви № б/н від травня 2019 року з доданими до неї документами згідно додатку (4 пункти), з відміткою Господарського суду міста Києва від 03.06.19. № 7203/19 про отримання позовної заяви.

4. Ухвала набрала законної сили 16.12.19. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко