ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 Справа № 904/4029/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Комунального підприємства "ФРУНЗЕНСЬКЕ ЖКП", смт. Широке, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 455 949,70грн. та зобов`язання повернути безпідставно набути майно

Суддя Ліпинський О.В.

Серекрета судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Вагнер Д.В. адвокат

від відповідача Коваленко С.В. в.о. директора

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "ФРУНЗЕНСЬКЕ ЖКП" (далі - Відповідача) про:

- зобов`язання Відповідача повернути Позивачу в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 68,23 тис. куб. метрів;

- стягнення з Відповідача на користь Позивача 455 949,70 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 68,23тис. куб. метрів.

Заявлені вимоги мотивовано безпідставним та без оформлення будь-яких договірних відносин відбором Відповідачем у лютому 2017 року природного газу в обсязі 68,23 тис. куб. метрів. З точки зору матеріального закону, вимоги Позивача обґрунтовані нормами ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

13.09.2019 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач надав відзив на позов, за змістом якого факт отримання природного газу в обсязі 68,23 тис.куб. м. визнав, однак зазначив, що постачання відповідного обсягу природного газу відбувалося на підставі договору.

05.12.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 12.12.2019 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 12.12.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що для відбору Відповідачем у лютому 2017 природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є Позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ Дніпропетровськгаз, Відповідач повинен був мати постачальника відповідних обсягів природного газу, а за його відсутності Відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання, як це передбачено абз. 2 п. 3 глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, та п. 10 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496.

Однак, Відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин із Позивачем здійснив відбір в обсязі 68,23 тис. куб. метрів природного газу, що підтверджується звітом ПАТ Дніпропетровськгаз про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2017, в якому в графі Фактично спожитий обсяг за місяць Всього по рядку Категорія/Назва постачальника вказано фактично відібраний Відповідачем з газотранспортної системи в лютому 2016 року обсяг природного газу в розмірі 68,23 тис. куб. м.

Виходячи з наведеного, Позивач вважає, що оскільки Відповідачу в лютому 2017 не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, відбір 68,23 тис. куб. м. природного газу Відповідачем був здійснений з обсягів природного газу Позивача, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС.

Позивач стверджує, що Відповідач набув природний газ Позивача в лютому 2017 в обсязі 68,23 тис. куб.м. без будь-якої правової підстави, що відповідно до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України породжує обов`язок останнього повернути відповідне майно в натурі, а в різі неможливості здійснити таке повернення, відшкодувати його вартість.

Заперечуючи проти заявлених вимог, Відповідач стверджує, що спірний обсяг природного газу було одержано ним на відповідній правовій підставі, зокрема, за договорами про постачання природного газу, укладеним із ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Розглянувши заявлені позовні вимоги, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 31.10.2016 року між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Постачальник) та Комунальним підприємством "ФРУНЗЕНСЬКЕ ЖКП" (Споживачем) було укладено договори про постачання природного газу № 4851/1617/-КП-3 та № 4850/1617-БО-3.

Відповідно до п. 1.1 Договорів, Постачальник зобов`язувався поставити Споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах Договору.

Згідно п. 1.2. Договорів, газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій) (Договір № 4851/1617/-КП-3), та для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (Договір № 4850/1617-БО-3).

Пунктом 2.1. Договору № 4851/1617-КП-3 визначено, що Постачальник передає Споживачу з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року (включно) газ обсягом до 6,2 тис.куб.м у тому числі по місяцях: - 0,4 тис.куб.м в жовтні 2016; - 0,9 тис.куб.м в листопаді 2016; - 1,2 тис.куб.м в грудні 2016; - 2,5 тис.куб.м в ІV кварталі 2016 року; - 1,5 тис.куб.м в сінчі 2017 року, - 1,2 тис.куб.м в лютому 2017 року, 1,0 тис.куб.м в березні 2017 року, - 3,7 тис.куб.м в І кв. 2017 року.

Пунктом п. 2.1. Договору № 4850/1617-БО-3 , визначено, що Постачальник передає Споживачу з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року (включно) газ обсягом до 393,5 тис.куб.м у тому числі по місяцях: - 24,5 тис.куб.м в жовтні 2016; - 57,9 тис.куб.м в листопаді 2016; - 79,3 тис.куб.м в грудні 2016; - 161,7 тис.куб.м в ІV кварталі 2016 року; - 88,2 тис.куб.м в січні 2017 року, - 77,7 тис.куб.м в лютому 2017 року; 65,9 тис.куб.м в березні 2017 року;- 231,8 тис.куб.м в І кв. 2017 року.

Відповідно до пункту 7.3 Договорів, постачальник має право припинити або обмежити постачання природного газу споживачу у разі несанкціонованого відбору.

Крім того, 31.03.2016р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 16/15-ТКЕ на транспортування природного газу магістральними трубопроводами згідно п.6.2.2 якого Позивач мав право на обмеження або припинення транспортування газу Відповідачу у випадках, визначених законом та Договором.

На виконання умов зазначеного договору, позивач надав відповідачу послуги з транспортування природного газу в лютому 2017 року в обсязі 68,23 тис.куб.м., що підтверджується Актом від 28.02.2017 року.

Згідно пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, під несанкціонованим відбором природного газу розуміється - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

Номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності) (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи).

Таким чином, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства, за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженого обсягу газу номінації, фактичний відбір останнім обсягу газу, може вважатися несанкціонованим відбором природного газу.

Водночас, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, на Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальників природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі опалювальний сезон) покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 1); операторам газорозподільних систем до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій (пункт 2).

Отже, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціальних підзаконних нормативних актів, якими є Положення та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", було зобов`язане видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії та теплопостачальним підприємствам.

Таким чином, за наявністю в спірний період укладених між Відповідачем (Споживачем) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Постачальником) договорів про постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами, в тому числі бюджетними установами/організаціями, а також, існування спеціально покладеного на Постачальника обов`язку видати номінації відповідно до вказаного договору, споживання Відповідачем в лютому 2017 року природного газу в обсязі 68,23 тис.куб.м., не можна вважати несанкціонованим відбором.

Предметом спору в даній справі, є вимоги Позивача щодо повернення в натурі безпідставно набутого Відповідачем у лютому 2017 року майна природного газ в обсязі 68,23 тис. куб., а також стягнення вартості такого майна у розмірі 455 949,70 грн., на підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Як вище встановлено судом, відбір Відповідачем спірного обсягу природного газу, відбувся на підставі договорів про постачання природного газу № 4851/1617/-КП-3 та №4850/1617-БО-3 від 31.10.2016 року, тобто, за наявності відповідної правової підстави, а отже, положення ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.12.2019

Суддя О.В. Ліпинський