ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 Справа № 904/4211/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавас Інгейдж Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Кріспс Продакшн", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 3 001 499, 54 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Костенко М.І. адвокат

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хавас Інгейдж Україна" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Кріспс Продакшн" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 3 001 499, 54 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 2 302 908,23 грн., пеня у розмірі 481 469,48 грн., 3% річних у розмірі 65 033,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 152 088,45 грн.

Крім того, Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в розмірі 45 022,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 500,00 грн.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №2602/2018-1 від 26.02.2018 в частині оплати за надані рекламні та маркетингові послуги.

Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито провадження у справі № 904/4211/19 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 31.10.19.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до умов п. 3.3. укладеного сторонами Договору, строк оплати наданих послуг не настав, оскільки позивачем не було виставлено рахунок для їх оплати. Таким чином, відповідач вважає, що сума основного боргу а також, нараховані позивачем штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати не підлягають стягненню.

26.11.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.12.2019.

В засіданні 12.12.19 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 12.12.19 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, оголосивши стислий зміст заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Кріспс Продакшн" (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хавас Інгейдж Україна" (далі Виконавець) укладено договір про надання послуг №2602/2018-1.

Згідно п. 1.1 договору, замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати Замовнику у відповідності до умов договору рекламні та маркетингові послуги з проведення заходів, спрямованих на складення та закріплення позитивного іміджу замовника та продукції, яка реалізується під торговельними марками (знаками для товарів і послуг) замовника, згідно умов, викладених сторонами у відповідному додатку до договору, а замовник зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх.

Пунктом 1.2 договору, встановлено, що детальний перелік послуг, що будуть надаватися виконавцем, вартість, строк їх надання та інші умови надання послуг обумовлюється сторонами в додатках до договору, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною договору.

Виконання сторонами зобов`язань за договором підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами по факту надання послуг (пункт 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору, ціна договору складається з суми вартості усіх послуг по договору, визначених в окремих додатках до договору.

Пунктом 3.2. договору, сторонами погоджено, що оплата вартості наданих послуг за кожним окремим додатком до договору здійснюється замовником в національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця на підставі рахунку-фактури, виставленого виконавцем.

Згідно з пунктом 3.3. договору, розрахунки за послуги, надані за договором та кожним додатком до нього, здійснюються замовником на підставі рахунку фактури, виставленого виконавцем, протягом 60 календарних днів з дні підписання сторонами акту по кожному окремому додатку та за умови своєчасної реєстрації виконавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі.

Зобов`язання виконавця, що випливають з договору, вважаються виконаними в повному обсязі після підписання сторонами акту.

По факту надання послуг по відповідному додатку до договору виконавець надає замовнику акт разом із рахунком-фактурою на оплату послуг (пункти 3.4, 3.5 договору).

Відповідно до пункту 9.1 договір, вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками. Строк дії договору до 31.12.2018 з правом подальшої пролонгації, а в частині дії майнових авторських прав за пунктами 4.1.-4.9 договору протягом строків, встановлених законодавством України.

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 9.2. договору).

На виконання умов договору та підписаних сторонами додатків, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач надав відповідачеві послуги на суму 2 722 908,20 грн., що підтверджується актами прийому-передачі послуг: №ОУ-0000206 від 31.08.18 на суму 1 594 136,14 грн., №ОУ-0000215 від 17.08.18 на суму 523 100,40 грн., №ОУ-0000216 від 17.08.18 на суму 605 671,66 грн., які підписані сторонами без зауважень.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг виконав частково, сплативши на користь Позивача суму 420 000,00 грн., внаслідок чого, виникла заборгованість в розмірі 2 302 908,23 грн.

Доказів оплати зазначеної суми заборгованості суду не надано.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання відповідачем свого зобов`язання з оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 2 302 908,23 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно умов п. 6.2 договору, сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати послуг або за невиконання зобов`язань, передбачених даним договором. Замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми заборгованості, за кожний день такого прострочення, але не більше 30% від вартості послуги.

Позивачем складено розрахунок пені за загальний період прострочення з 30.10.18 по 13.09.19 (по кожному акту окремо), розмір якої склав суму у розмірі 481 469,48 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок пені здійснено правильно.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено нарахування процентів річних за загальний період з 30.10.18 по 13.09.19 (по кожному акту окремо), розмір яких склав суму у розмірі 65 033,38 грн., крім того, позивачем розраховано розмір інфляційних втрат за загальний період прострочення із листопада 2018 по серпень 2019 (по кожному акту окремо), сума яких склала 152 088,45 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок здійснено правильно.

Враховуючи вищевикладене, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором є підставою для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 2 302 908,23 грн., пені у розмірі 481 469,48 грн., трьох процентів річних у розмірі 65 033,38 грн., інфляційних втрати у розмірі 152 088,45 грн.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що позивачем не надано рахунків на оплату наданих послуг, за відсутності яких у замовника не виник обов`язок щодо здійснення оплати за надані послуги, що відповідно виключає підстави для нарахування заявлених в позові вимог, суд вважає безпідставними, адже, рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора згідно зі ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури у відповідача не звільняє останнього від обов`язку оплати надані послуги та не виключають відповідальність боржника за порушення цього зобов`язання.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

В судовому засіданні на стадії, що передує судовим дебатам, представником Позивача зроблено заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл таких витрат в строки, передбачені ст. 221 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Кріспс Продакшн" (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавас Інгейдж Україна" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд.41, ) основний борг в розмірі 2 302 908,23 грн., пеню у розмірі 481 469,48 грн., три проценти у розмірі 65 033,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 152 088,45 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 45 022,50 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу на 23.12.2019 об 11:00., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінет № 3-408) за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.12.2019.

Суддя О.В. Ліпинський