Справа № 909/190/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.12.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. секретаря судового засідання Кучма І.І. розглянувши матеріали скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на дії приватного виконавця (вх.№ 13982/19 від 17.07.2019) у справі:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту", вул.Спаська, 5, м.Київ, 04071

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м.Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1 в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" вул. Незалежності, 48, м. Івано-Франківськ,76018

про: визнання незаконними дії ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» щодо визнання торгів; про стягнення з суму збитків у вигляді неодержаного прибутку у розмірі 16 823 762,38 грн;

за участю:

від позивача: не з"явилися,

від заявника/відповідача: Яцишин І.В., (довіреність № 1-638 від 27.02.19, свідоцтво серія ІФ № 001430 )-представник, адвокат

приватний виконавець Дутка І.В. (посвідчення №0266 від 18.12.18)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано - Франківської області від 15.01.2019, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019, позов задоволено. Визнано незаконними дії ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" щодо визнання торгів по предмету закупівлі "Електрична енергія" код ДК 021-2015:093100005 Електроенергія для об`єктів Богородчанського ЛВ УМГ філії "УМГ Прикарпаттрансгаз", за результатами публічних закупівель №PROZORRO: UA-2017-09-29-001040-с, такими що не відбулися у зв`язку із скороченням видатків на здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг; стягнуто з відповідача на користь позивача 16 823 762,38 грн. збитків та 254 118, 45 грн. судового збору. 01.07.2019 на виконання вказаного рішення видано наказ. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 23 жовтня 2019 року залишив без змін Постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 і рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 15.01.2019 у справі № 909/190/18.

17.07.2019 АТ "Укртрансгаз" звернулося до суду із скаргою (вх.№13982/19 від 17.09.2019) на дії приватного виконавця у цій справі.

22.07.2019 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подав клопотання ( вх.12771/19 від 22.07.2019), у якому просить залишити без розгляду скаргу на дії приватного виконавця в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. по винесенню постанови про стягнення основної винагороди від 15.07.2019 та в частині визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. про стягнення основної грошової винагороди від 15.07.2019 у ВП № 59553014.

05.08.2019 заявник подав суду додаткові пояснення ( вх. 13470/19 від 05.08.2019).

Відповідно до уточненої скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М заявник просить:

- визнати неправомірним дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва , Дутка І.М. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від

15.07.2019 ВП № 59553014, винесенню та постанови про арешт коштів боржника від 15.07.2019 ВП № 59553014 з подальшим направленням вказаної постанови на виконання до банківських установ та списання коштів з арештованих рахунків.

- визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого

округу міста Києва Дутка І.М. про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2019 ВП № 59553014 та постанови про арешт коштів боржника від 15.07.2019 ВП № 59553014 з подальшим направленням вказаної постанови на виконання до банківських установ та списання коштів з арештованих рахунків.

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутка І.М. звільнити з під арешту кошти, що знаходяться на рахунках боржника відкритих в банківських установах, та на які було накладено арешт постановою про арешт коштів боржника від 15.07.2019 ВП № 59553014.

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутка І.М. повернути АТ «Укртрансгаз» кошти списані з арештованих рахунків.

Заявник обгрунтовує подану скаргу тим, що приватним виконавцем при прийнятті до виконання виконавчого документу порушено частини 4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що виразилось у відсутності договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця на належну страхову суму. На підтвердження своїх доводів позивач посилається на інформаційну довідку № 0716 від 16.07.2019 з Єдиного реєстру приватних виконавців, згідно якої страхова сума за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця складає 10 000 000,00 грн., що на 7 077 880.00 грн. менше за суму стягнення за виконавчим документом.

Приватним виконавцем подано відзив на скаргу, у якій приватний виконавець просить суд у задоволенні скарги відмовити. ( вх. 21602/19 від 09.12.2019)

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд зазначає наступне.

На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/190/18 видано наказ від 01.07.2019 .

15.07.2019 стягувачем - ТзОВ ""Агенція інвестиційного менеджменту" пред`явлено вищезазначений наказ па виконання до приватного виконавця Дутки Івана Васильовича та останнім 15.07.2019 відкрито виконавче провадження АСВП № 59553014 з його виконання.

Частиною сьомою статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон) зазначено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

15.07.2019 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника №59553014.

У зв"язку з повним фактичним виконанням рішення, приватним виконавцем винесено ностанову про закінчення виконавчого провадження від 19.07.2019 № 59553014 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник мотивує порушення приватним виконавцем при прийнятті до виконання виконавчого документу частини 4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» (далі -Закон), що виразилось у відсутності договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця на належну страхову суму.

На підтвердження своїх доводів позивач посилається на інформаційну довідку № 0716 від 16.07.2019 з Єдиного реєстру приватних виконавців, згідно якої страхова сума за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця складає 10 000 000,00 грн., що на 7 077 880,00 грн. менше за суму стягнення за виконавчим документом.

Згідно частини третьої статті 24 Закону мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця має становити 10 відсотків загальної суми стягнення за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у приватного виконавця протягом року, але не менше 1 тисячі мінімальних розмірів заробітної плати станом на початок відповідного календарного року.

Протягом перших трьох років зайняття діяльністю приватного виконавця мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця не може бути меншим загальної суми стягнення за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у приватного виконавця протягом року, але не менше 1 тисячі мінімальних розмірів заробітної плати станом па початок відповідного календарного року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону приватний виконавець не має права здійснювати виконавчі дії, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця. У такому разі приватний виконавець зобов`язаний укласти договір страхування на належну страхову суму.

Відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця № ВПВ/056/19 від 10.05.2019 (далі - Договір) укладеного приватним виконавцем Дутка І.В. та Приватним акціонерним товариством СТ "Рідна" (далі Страховик) загальна страхова сума становила 10 000 000 грн.

Копію Договору скеровано на адресу Міністерства юстиції України разом із повідомленням про початок здійснення діяльності приватного виконавця від 11.05.2019.

Пунктом 9 Договору передбачено, що цей договір укладається строком на один рік і набирає чинності з 00 годин 00 хвилин за київським часом 13 травня 2019 року, але не раніше надходження страхового платежу (першої частини страхового платежу) на поточний рахунок або в касу Страховика, та діє до 24 години 00 хвилин за київським часом 12 травня 2020 року, з урахуванням умов, зазначених у пункті 14.2.1 Договору.

Страховий платіж в сумі 1500 грн. було сплачено приватним виконавцем Дутка І.В. 11.05.2019, що підтверджується квитанцією №5 від 11.05.2019.

10.07.2019 приватним виконавцем Дуткою І.В. із Страховиком було укладено додаткову угоду до Договору (далі -Додаткова угода), згідно якої з 10.07.2019 збільшено розмір страхової суми до 30 000 000,00грн..

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди ця угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012).

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до змісту ст.326 Господарсько-процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках па приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про оріани та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо, зокрема:

- боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи. Пов`язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи; виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу / склад наглядової ради зазначених юридичних осіб.

- сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Скаржник зазначає, що сума стягнення за виконавчим документом перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, оскільки вони не є фактичними даними в розумінні ст.73 ГПК України.

Приватним виконавцем до матеріалів відзиву долучено копію Додаткової угоди від 10.07.2019 до Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця № ВПВ/056/19 від 10.05.2019, відповідно до умов якого з 10.07.2019 збільшено розмір страхової суми до 30 000 000,00грн..

Одночасно з цим, в матеріалах скарги міститься копія повідомлення Міністерства юстиції України про збільшення страхової суми від 11.07.2019 вих №59.

Таким чином, скаржником не доведено ті обставини на які він посилається в своїй скарзі та не підтверджено жодними доказами, що свідчить про недоведеність та необгрунтованість доводів скарги.

За приписами ч.ч.2, 3 ст.343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скаржником не доведено суду та не надано відповідних доказів на підтвердження неправомірності прийняття оскаржуваних постанов.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подана скарга на дії приватного виконавця Дутки І.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від15.07.2019 ВП № 59553014, винесення постанови про арешт коштів боржника від 15.07.2019 ВП № 59553014 та про зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутка І.М. звільнити з під арешту кошти, що знаходяться на рахунках боржника відкритих в банківських установах, та на які було накладено арешт постановою про арешт коштів боржника від 15.07.2019 ВП № 59553014 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дутка І.М. повернути АТ «Укртрансгаз» кошти списані з арештованих рахунків у справі № 909/190/18 є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Крім того, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало клопотання ( вх.12771/19 від 22.07.2019), у якому просить залишити без розгляду скаргу на дії приватного виконавця в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. по винесенню постанови про стягнення основної винагороди від 15.07.2019 та в частині визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. про стягнення основної грошової винагороди від 15.07.2019 у ВП № 59553014.

Так, згідно ч. 10 ст. 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який не може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

За приписами ч. 5 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на приписи ч.10 ст.11 ГПК України, враховуючи реалізацію скаржником свого процесуального права щодо подання заяви про залишення чатково скарги без розгляду, суд вважає за можливе застосувати положення ст.226 ГПК України до заяви скаржника на дії приватного виконавця..

За вказаних обставин, суд дійшов висновку залишити скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. по винесенню постанови про стягнення основної винагороди від 15.07.2019 та в частині визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. про стягнення основної грошової винагороди від 15.07.2019 у ВП № 59553014 без розгляду.

Керуючись статтями 342-343, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. залишити скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. по винесенню постанови про стягнення основної винагороди від 15.07.2019 та в частині визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дутка І.М. про стягнення основної грошової винагороди від 15.07.2019 у ВП № 59553014 без розгляду.

2. у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на дії приватного виконавця Дутки І.В. (вх.№ 13982/19 від 17.07.2019) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 ГПК.

Суддя Шкіндер П.А.