ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. м. Київ Справа№ 5002-24/3076-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 28.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2019

у справі № 5002-24/3076-2012 (суддя Шевчук Н.Г.)

за скаргою Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 5002-24/3076-2012 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про стягнення 17 595 800,00 грн.

В судовому засіданні 28.11.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2019 у справі №5002-24/3076-2012 відмовлено у відкритті провадження по скарзі Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач 28.08.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Господарського суду Київської області для розгляду скарги на дії державного виконавця.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права (ч. 3 ст. 198, ч. 5 ст. 236 ГПК України), що призвело до невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, обставинам справи.

Скаржник вважає, що судом залишено поза увагою, що норми, на які посилається суд, є застосовними до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС у зведеному виконавчому провадженні, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різної юрисдикції, в той час як зведене виконавче провадження №57808376 не передбачає примусового виконання судового рішення, ухваленого судами за правилами юрисдикції, відмінної від юрисдикції господарських судів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача 04.09.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав не неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 у справі №5002-24/3076-2012 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 31.10.2019.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, апеляційна скарга передана на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 колегією суддів у визначено складі відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 28.11.2019.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 28.11.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Господарського суду Київської області для розгляду скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції 28.11.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2019 від Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" надійшла скарга б/н б/д (вх. № суду 167/19) на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах зведеного виконавчого провадження № 57808376 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2013 у справі № 5002-24/3076-2012, в якій скаржник просить господарський суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Нідченка Д.Є., що пов`язані з винесенням Платіжної вимоги № 500/4-3 від 12.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2019 у справі №5002-24/3076-2012 відмовлено у відкритті провадження по скарзі Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвала обґрунтована тим, що спори, які виникають у зведеному виконавчому провадженні відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.ст. 339, 340 ГПК України, у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив таке рішення, за правилами господарського судочинства. Відповідні положення вміщено у розділі VI цього Кодексу "Судовий контроль за виконанням судових рішень". Крім того, ч. 3 ст. 1291 Конституції України контроль за виконанням судового рішення покладено на суд.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС також передбачено ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до приписів ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Водночас цим законом не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями місцевого господарського суду, що вищезазначений висновок стосується і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 57808376 з примусового виконання виконавчих документів по справі № 910/23142/14, що виданий 20.05.2015 Господарським судом м. Києва; по справі № 910/9808/15 виданий 22.09.2015 Господарським судом м. Києва; по справі № 910/9808/15 виданий 11.05.2016 Господарським судом м. Києва; по справі № 911/3648/14 виданий 16.02.2016 Господарським судом Київської області; по справі № 910/18883/15 виданий 02.11.2015 Господарським судом м. Києва та по справі № 5002-24/3076-2012 виданий 11.03.2013 Господарським судом АР Крим.

ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Висновки суду про застосування ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України стосуються випадків щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС у зведеному виконавчому провадженні, в якому об`єднано виконання судових рішень, увалених судами за правилами різної юрисдикції.

В даному випадку Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" оскаржує дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №57808376, в якому об`єднано виконання судових рішень виключно господарських судів.

На переконання колегії суддів, з огляду на положення ст.ст. 339, 340 ГПК України скарга Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинна бути розглянута за правилами господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду, що спори, які виникають у зведеному виконавчому провадженні відносяться до виключної юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, таким чином відсутні підстави для відмови у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

З огляду на викладене, доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржником та не спростовано позивачем.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 12.08.2019 у справі № 5002-24/3076-2012, прийнята з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до Господарського суду Київської області для розгляду скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2019 у справі № 5002-24/3076-2012 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 12.08.2019 у справі №5002-24/3076-2012 скасувати.

3. Справу №5002-24/3076-2012 направити до Господарського суду Київської області для розгляду скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на дії державного виконавця та посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 13.12.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна