УХВАЛА

м. Київ

11.12.2019Справа № 910/13258/19

За позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація

України»

до Державної акціонерної компанії «Хліб України»

про стягнення 762 941, 85 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Вегера А.В.

Представники сторін:

від позивача: Махиніч Н.В. за довіреністю № 901 від 25.09.2019;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державної акціонерної компанії «Хліб України» (далі - відповідач) про стягнення 762 941, 85 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

04.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/13258/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.11.2019 року.

31.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позов в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року підготовче засідання відкладено на 04.12.2019 року.

13.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України.

20.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі підвідомчий господарському суду міста Києва в межах справи № 46/528-б про банкрутство Державної акціонерної компанії «Хліб України».

02.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано заяву про зупинення провадження у справі № 910/13258/19 до вирішення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційної скарги арбітражного керуючого Ланеха Є.М. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 у справі № 46/258-б, оскільки результат розгляду касаційного скарги впливає на порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2019 підготовче засідання відкладено на 11.12.2019 року.

06.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 11.12.2019 року представник позивача зазначив про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку окремого позовного провадження.

Представник відповідача у підготовче засідання 11.12.2019 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні 11.12.2019 року суд дійшов висновку про необхідність передачі даної справи за підсудністю до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 46/528-б про банкрутство Державної акціонерної компанії «Хліб України», з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2019 року Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення 619 335, 06 грн. основного боргу за Договором оренди № 454 від 04.10.2017, 33 713, 14 грн. інфляційних втрат, 17 897, 53 грн. 3% річних, 91 996, 12 грн. пені.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2010 у справі № 46/528-б порушено провадження у справі про банкрутство Державної акціонерної компанії «Хліб України».

На момент звернення позивача до суду з даним позовом був чинний Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтею 1 якого передбачено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно з частиною 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 908/560/16.

Відповідно до пункту 2 Правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень - лютий 2018 року від 19.03.2018, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, особливість вирішення майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

18.10.2018 року Верховною Радою України було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства. Офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019.

Відповідно до частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Отже, Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинності 21.10.2019 року.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення у дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, у тому числі, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Зокрема, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини 1 статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Отже, оскільки заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості в загальній сумі 762 941, 85 грн. з Державної акціонерної компанії «Хліб України», стосовно якого відкрито справу про банкрутство (відповідача у даній справі), дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, а може бути розглянута виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

За таких обставин, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є майнові вимоги до Державної акціонерної компанії «Хліб України» стосовно якого порушено провадження у справі № 46/528-б про банкрутство, яка перебуває у провадженні господарського суду міста Києва, суд дійшов висновку, що справа № 910/13258/19 за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» підлягає направленню за підсудністю до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 46/528-б про банкрутство Державної акціонерної компанії «Хліб України».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, справа № 910/13258/19 підлягає передачі на розгляд до господарського суду міста Києва в межах справи № 46/528-б про банкрутство Державної акціонерної компанії «Хліб України».

При цьому, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, з огляду на відсутність правових підстав для закриття провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 910/13258/19 до вирішення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційної скарги арбітражного керуючого Ланеха Є.М. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 у справі № 46/528-б, з огляду на відсутність встановлених п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України правових підстав для зупинення провадження у даній справі.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Справу № 910/13258/19 за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення 762 941, 85 грн. передати за підсудністю до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 46/528-б про банкрутство Державної акціонерної компанії «Хліб України».

2. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.12.2019 року.

Суддя В.С. Ломака