ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/17085/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Дроботової Т. Б.,

секретар судового засідання - Савінкової Ю. Б.

за участю представників:

позивача - Андрейко О. О. (адвокат),

відповідача - Марченко В. М. (адвокат),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська Залізниця"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 (судді: Агрикова О. В., Разіна Т. І., Чорногуз М. Г.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Подільський цемент",

до Акціонерного товариства "Українська залізниця",

про стягнення 1 025 537,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Подільський цемент" (далі - АТ "Подільський цемент") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") про стягнення 1 025 537,60 грн заборгованості.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що упродовж лютого - квітня 2017 року працівниками залізничної станції Гуменці було затримано на станції вагони, про що складено акти затримки вагонів та накопичувальні картки, згідно з якими відбулося безпідставне, на думку позивача, нарахування йому плати за зберігання вантажів та списано кошти з його особового рахунку у розмірі 1 025 537,60 грн.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Справа розглядалася судами неодноразово.

Під час нового розгляду справи Господарським судом міста Києва прийнято заяву позивача від 22.01.2019 про відмову від частини позовних вимог, а саме щодо стягнення 43 189,20 грн, списаних відповідачем за накопичувальною карткою від 28.02.2017 № 28020136, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідача 982 348,40 грн.

Останнім рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 у задоволенні позову відмовлено.

2.2. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на під`їзних коліях АТ "Подільський цемент" перебувало одночасно значно більше вагонів ніж 106, що призвело до затримки завантажених вагонів на станційних коліях. Оскільки позивачем не було доведено, що затримка вагонів у спірний період з лютого - квітня 2017 року на станції Гуменці відбулася з вини залізниці, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність нарахування та стягнення АТ "Українська залізниця" з особового рахунку позивача плати за користування вагонами в сумі 982 348,40 грн.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 скасовано та прийнято нове, яким позов АТ "Подільський цемент" задоволено. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" 982348,40 грн, а також здійснено розподіл судових витрат.

2.4. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що АТ "Українська залізниця" не доведено факту настання затримки вагонів на станції, оскільки надані відповідачем акти загальної форми ГУ-23 не відповідають вимогам Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за N567/6855.

2.5. Також апеляційний суд зазначив, що матеріали справи не містять наказів про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника, складених на підходах до станції призначення. За висновком апеляційного суду, оскільки вантажовласником не підписані накопичувальні картки та акти загальної форми ГУ-23, нарахування позивачу збору за зберігання вантажу і плати за користування вагонами суперечить вимогам Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2000.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із прийнятою постановою апеляційного суду, АТ "Українська залізниця" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2019.

3.2. На думку скаржника, судом апеляційної інстанції не враховано, що деякі акти загальної форми містять підписи двох осіб, а щодо інших актів відповідачем складалися акти про відмову вантажовласника від їх підписання.

3.3. Крім того, скаржник вважає, що позивачем визнано факт затримки вагонів та відображений в актах загальної форми час їх затримки, оскільки по деяких з них позивачу нарахована та стягнута без заперечень плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу. При цьому, відсутність підписів у накопичувальних картках спричинена застосуванням електронного документообігу, у зв`язку з чим працівник залізниці у випадку відмови вантажовласника від підпису накопичувальної картки не має змоги встановити особу, що відмовилася від підпису, та вписати її ініціали.

3.4. Також скаржник зазначає, що у випадку затримки вагонів на станції залізницею відповідний наказ не видається, у зв`язку з чим позивач повідомлявся про затримку вагонів по телефону. При цьому, позивачем не заперечується факт знаходження на під`їзних коліях у спірний період значно більшої кількості вагонів, ніж передбачено укладеним між сторонами договором.

3.5. АТ "Подільський цемент" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а постанову апеляційної інстанції залишити без змін, наголошуючи на правомірності висновків суду апеляційної інстанції і безпідставності доводів, викладених у касаційній скарзі.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що 01.05.2014 між Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Подільський цемент" (вантажовласник) укладено договір № 379 про експлуатацію залізничної під`їзної колії при станції Гуменці Південно-Західної залізниці (далі - договір про експлуатацію), умовами якого передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, та є продовженням колії № 3 станції Гуменці Південно-Західної залізниці і обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є маневровий світлофор М-3.

4.3. Відповідно до пункту 2 договору про експлуатацію розгорнута довжина під`їзної колії складає 13972,7 погонних метрів.

4.4. Згідно з пунктами 7, 12 договору про експлуатацію максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить по вазі 3300тон/бр., не більше 36 вагонів, з під`їзної колії по вазі 2304 тон/бр, не більше 25 завантажених вагонів. Для під`їзної колії встановлюються такі терміни перебування на ній вагонів - 9,5 год.

4.5. Пунктом 11 договору про експлуатацію (у редакції додаткової угоди № 3 від 25.10.2016) погоджено, що максимальна переробна спроможність вантажних пунктів: 106 (максимальна подача).

4.6. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 03.03.2015 між сторонами у справі укладено договір № 2154 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі - договір про організацію), предметом якого є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за ці послуги.

4.7. Пунктом 2.1 договору про організацію передбачено, що вантажовласник має право, зокрема отримувати від залізниці послуги, передбачені Статутом залізниць України, даним договором, діючими Правилами перевезень затвердженими наказом Міністерства транспорту України, діючими Тарифним керівництвом № 1, затвердженим наказом Міністерства транспорту України та іншими нормативно-правовими актами та документами розпорядчого характеру, що регулюють питання, пов`язані з перевезенням та проведенням розрахунків.

4.8. За умовами пункту 2.2 договору про організацію залізниця зобов`язана, зокрема, для централізованих розрахунків відкрити вантажовласнику особовий рахунок 7295755 і код вантажовідправника, одержувача 5268; приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження/вивантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до даного договору; здійснювати розрахунки безготівкові та готівкою з вантажовласником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум та на вимогу надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію (ЄТезПД) Гуменці; списувати з особового рахунку вантажовласника відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи, пеню) на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей за користування вагонами, контейнерами і т. ін.

4.9. Вантажовласник здійснює попередню оплату залізниці шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ошадбанк", МФО 322669, код 04713033. Одержувач; ЄТехПД ДТГО "Південно-Західна залізниця". Одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника. Послуги вантажовласнику за цим договором надаються за умови наявності попередньої оплати на його особовому рахунку (пункт 3.1 договору про організацію).

4.10. Відповідно до пункту 3.3 договору залізниця відображає відповідні суми (провізну плату, додаткову збору, плату за користування вагонами (контейнерами) штрафи, пеню) в особовому рахунку вантажовласника на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т. ін. оформлених в паперовому або електронному вигляді.

4.11. Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі відсутності на особовому рахунку вантажовласника коштів, необхідних для оплати перевезення та додаткових послуг, а також відмови від оплати наданих послуг, залізниця припиняє приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно зі статтею 62 Статуту з одночасним віднесенням відповідальності на вантажовласника за невиконання плану перевезень (статті 106, 108 Статуту), затримку вагонів контейнерів та зберігання вантажу, що надійшов і реалізувати його для покриття заборгованості.

4.12. Згідно з додатком № 1 до договору про організацію сторони досягли згоди про застосування вільних тарифів (зборів), відповідні ставки введені в дію з 01.01.2014 і чинні до скасування або введення в дію нових ставок тарифу (збору).

4.13. Як встановлено судами попередніх інстанцій, у період лютий - квітень 2017 року на станції Гуменці у зв`язку з затримкою вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта залізницею складені акти загальної форми (форма ГУ-23):

- №352: час початку затримки вагонів - 23.02.2017, 08 год 20 хв. (акт № 337 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів - 24.02.2017, 12 год. 10 хв.;

- № 369: час початку затримки вагонів 24.02.2017, 02 год. 40 хв. (акт № 345 від 24.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 368: час початку затримки вагонів 23.02.2017, 12 год. 00 хв. (акт № 338 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 353 час початку затримки вагонів 23.02.2017, 12 год. 00 хв. (акт № 338 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів 24.02.2017, 12 год. 50 хв.;

- 367: час початку затримки вагонів 22.02.2017, 17 год. 40 хв. (акт № 333 від 22.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 343: час початку затримки вагонів 22.02.2017, 17 год. 10 хв. (акт № 333 від 22.02.2017), час закінчення затримки вагонів 23.02.2017, 21 год. 10 хв.;

- № 737: час початку затримки вагонів 30.03.2017, 10 год. 50 хв. (акт № 697 від 30.03.2017), час закінчення затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 10 хв.;

- № 738; час початку затримки вагонів 30.03.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 690 від 30.03.2017), час закінчення затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 30 хв.;

- № 744: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 02 год. 50 хв. (акт № 719 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 01.04.2017, 05 год. 00 хв.;

- № 757: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 09 год. 20 хв. (акт № 720 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 02.04.2017, 12 год. 00 хв.;

- № 810: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 743 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 811: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 12 год. 20 хв. (акт № 747 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 812: час початку затримки вагонів 02.04.2017, 11 год. 00 хв. (акт № 758 від 02.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 809: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 743 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 20 хв.;

- № 808: час початку затримки вагонів 03.04.2017, 13 год. 15 хв. (акт № 771 від 03.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 20 хв.;

- № 831: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 02 год. 30 хв. (акт № 742 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 830: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 09 год. 20 хв. (акт № 745 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 829: час початку затримки вагонів 05.04.2017, 13 год. 40 хв. (акт № 795 від 05.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 853: час початку затримки вагонів 05.04.2017, 17 год. 40 хв. (акт № 801 від 05.04.2017), час закінчення затримки вагонів 08.04.2017, 15 год. 00 хв.;

- № 782: час початку затримки вагонів 02.04.2017, 08 год. 25 хв. (акт № 753 від 02.04.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 12 год. 30 хв.;

- № 784: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 11 год. 30 хв. (акт № 728 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 14 год. 30 хв.;

- № 785: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 11 год. 30 хв. (акт № 728 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 15 год. 00 хв.;

- № 786: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 30 хв. (акт № 739 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 15 год. 50 хв.

4.14. Судами першої та апеляційної інстанції також встановлено, що листами від 30.03.2017 та від 03.04.2017 позивач просив відповідача анулювати акти на затримку вагонів та забезпечити передачу відображених у актах 153 вагонів із вантажем на під`їзну колію ПАТ "Подільський цемент" з метою уникнення в подальшому нарахування коштів за зберігання вантажу на коліях станції, а також повідомив відповідача, що відповідно до технічного паспорту під`їзної колії ПАТ "Подільський цемент" загальна місткість вагонів виходячи з корисної довжини колій та розрахунку норм закріплення вагонів гальмовими башмаками становить більше 300 одиниць рухомого складу, при цьому на даний час на під`їзній колії знаходиться 157 вагонів з вантажем та 72 порожніх під навантаження.

4.15. У той же час, листом від 05.04.2017 № М-7/765 АТ "Українська залізниця" повідомило АТ "Подільський цемент", що відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи станції та під`їзної колії і пункту 11 договору сумарна кількість вагонів, яка може одночасно перебувати на вантажних фронтах 106, з яких 13 - на вантажних фронтах контрагентів ТОВ "Подільська будівельна індустрія" та ПП ВКФ "Будіндустрія" - 5 та 8 вагонів відповідно, кількість вагонів яка може одночасно перебувати на під`їзній колії встановлюється виходячи з основних характеристик вантажних фронтів, які чітко визначені у ЄТП, яке розроблено підприємством позивача.

4.16. Також АТ "Подільський цемент" на адресу АТ "Українська залізниця" направляло претензії від 22.06.2017 № 16-2131 та від 15.09.2017 за № 16-2874, в яких позивач просив вжити заходів щодо повернення на особовий рахунок ПАТ "Подільський цемент" № 7295755 з кодом одержувача 5268 зайво списаних коштів в якості збору за зберігання вантажів при перевезенні у розмірі 1 025 537, 60 грн.

4.17. Спір у справі виник внаслідок незгоди позивача із списанням з його особового рахунку протягом лютого-березня 2017 року грошових коштів у розмірі 982 348,40 грн за зберігання вантажу.

4.18. Статтею 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 306 Господарського кодексу України, передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

4.19. Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

4.20. Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського суду України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

4.21. Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457.

4.22. У відповідності до положень статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

4.23. Згідно зі статтею 42 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

4.24. Відповідно до статті 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої год дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої год дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

4.25. Статтею 119 Статуту залізниць України, пунктами 2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

4.26. Відповідно до пунктів 3, 4 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

4.27. Згідно з пунктами 6, 8, 9, 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у год та хв.) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером.

4.28. Відповідно пунктів 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

4.29. Як правильно зауважив апеляційний суд, належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції, є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з додатком № 6 до Правил користування вагонами і контейнерами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 904/5743/16.

4.30. Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

4.31. Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку, що підписані лише однією особою акти загальної форми не можуть бути підтвердженням факту затримки вагонів на станції, оскільки останні не відповідають пункту 3 Правил складання актів.

4.32. Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що Правилами складання актів не передбачено складання актів про відмову від підписання вантажовласником актів про затримку вагонів, а тому судом визнаються безпідставними доводи скаржника щодо підтвердження такими актами про відмову умисного не підписання позивачем актів про затримку вагонів.

4.33. При цьому, встановивши відсутність у матеріалах справи підписаних позивачем відомостей, по яким стягнуто плату, апеляційний суд правомірно виходив із відсутності в такому випадку підстав встановити погодження позивачем спірних актів загальної форми про затримку вагонів, оскільки нарахування збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами на підставі накопичувальних карток та актів загальної форми ГУ-23, які не підписані вантажовласником, суперечить вимогам Правил зберігання вантажів.

4.34. За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, відсутності доказів затримки вагонів на станції з вини позивача, колегія суддів вважає правильним висновок апеляційного господарського суду про стягнення з відповідача зайво нарахованої та списаної з позивача плати за зберігання вагонів у розмірі 982 348,40 грн.

4.35. При цьому, колегія суддів зазначає, що дійшовши наведених висновків, апеляційний суд, відповідно до вимог частини першої статті 316 Господарського процесуального кодексу України, врахував вказівки Верховного Суду у постанові від 01.08.2018 у цій справі.

4.36. Доводи, викладені АТ "Українська залізниця" у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного суду та стосуються лише переоцінки обставин справи, тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

5.3. Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.4. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.5. Відповідно до частини першої статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався суд як на підставу для задоволення позову, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскарженої у справі постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська Залізниця" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 у справі №910/17085/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді Н. О. Багай

Т. Б. Дроботова