ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4366/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРДЯНСЬК-ТУР"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях в особі Управління забезпечення реалізації повноважень у Запорізькій області

Третя особа без самостійних позовних вимог на боці відповідача Придніпровське міжрайонне управління водного господарства

про визнання договору продовженим

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача: Мастепанов О.В.

Від відповідача: Іванченко І.С.

Від третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРДЯНСЬК-ТУР" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить визнати договір оренди цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Аіст», що належить до державної власності та перебуває на балансі Придніпровського міжрайонного управління водного господарства від 12.08.2016р. №3554/цмк, укладений між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Запорізькій області (нині - Управління забезпечення реалізації повноважень у Запорізькій області Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бердянськ-Тур» продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме з 11.08.2019 року по 09.08.2022 року, на тих самих умова. Судові витрати просить суд стягнути з відповідача.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Позивач наполягав, що безпосередньо відзив на позов та додані до відзиву докази від відповідача не отримував. Наполягав, що внаслідок того, що Відповідач, своїм правом на надання суду відзиву на позовну заяву, у строк встановлений в ухвалі від 01.10.2019р. не скористувався, з урахуванням того, що у відповідності до ст. 161 ГПК, подання заяв по суті справи є правом учасників справи, а не їх обов`язком, то фактично відзив Відповідача на позовну заяву, поданий після закінчення процесуального строку підлягає залишенню без розгляду. Вирішення даної справи повинно відбуватися за наявними матеріалами без врахування долучених до відзиву Відповідача доказів. Наполягав, оскільки долучені Відповідачем докази не були засвідчені належним чином, то вони не набули і юридичної сили та як наслідок не можуть вважатися належним доказами.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити. Надав відзив на позов після винесення господарським судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті. Наполягав на прийнятті до уваги відзиву на позов та додані до відзиву докази. Наполягав, що твердження позивача про відсутність заперечень Регіонального відділення не продовжувати дію договору оренди є безпідставним та таким, що не відповідає обставинам справи. Вважає, що на теперішній час спірний договір припинив свою дію та відповідно до умов договору позивач повинен повернути орендоване майно. В обгрунтування позовних вимог, у тому числі, відповідач посилався на листи регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області № 11/1-30-02061 від 14.05.2019р., № 11-13-01376 від 26.03.2019р., № 11-13-00168 від 10.01.2019р., № 11-13-05717 від 16.11.2018р., № 07-13-06718 від 16.11.2018р., № 11/1-30-03315 від 19.08.2019р. надані до господарського суду разом з відзивом на позов.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не зверталась.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.16р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та товариством з обмеженою відповідальністю "Бердянськ-Тур підписано договір 3554/цмк оренди цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору "Аіст", що належить до державної власності та перебуває на балансі Придніпровського міжрайоного управління водного господарства (далі Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору „Аіст", розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 24-Б (далі - Підприємство). Орендований Цілісний майновий комплекс перебуває на балансі Придніпровського міжрайонного управління водного господарства, ідентифікаційний , (далі - Балансоутримувач). Згідно з Актом оцінки цілісного майнового комплексу підприємства, організації, їх структурного підрозділу, що передається в оренду, складеним комісією, утвореною відповідно до наказу регіонального відділення від 28.03.2016 № 215, зі змінами та доповненнями,, що затверджений начальником Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області 08.07.2016, вартість майна, що передається в оренду станом на 31.03:2016 становить 2468,205 тис. грн. (два мільйони чотириста шістдесят вісім тисяч двісті п`ять гривень) (Додаток 3).

Відповідно до п. 1.2 Договору Підприємство передається в оренду з метою забезпечення оздоровлення та відпочинку дітей.

Умовами п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Підприємством у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Підприємства.

Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі покладаються на орендодавця (п. 2.4 Договору).

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що при припиненні чинності цього Договору Орендар повертає Підприємство юридичній особі, вказаній Орендодавцем відповідно до Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом ФДМУ від 07.08.1997 № 847, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.1997 за № 446/2250, зі змінами. Підприємство вважається поверненим з моменту підписання сторонами акт приймання-передачі. Вартість майна Підприємства, яке Орендар повертає юридичній особі, яку вкаже Орендодавець, визначається на підставі передавального балансу Підприємства та акта оцінки, складеного за даними інвентаризації на момент припинення дії цього Договору, звіреного з актом-приймання-передачі Підприємства в оренду.

Згідно п. 9.3 Договору спори, які виникають з цього Договору або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей Договір укладено строком на 2 (два) роки 364 (триста шістдесят чотири) дні, що діє з "12"08.2016 року по "10"08.2019 року включно.

Умови цього Договору зберігають силу протягом всього терміну цього Договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині зобов`язань Орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань (п. 10.2 Договору).

Згідно п. 10.3 Договору зміни і доповнення або розірвання цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншій стороні і оформлюються шляхом укладення відповідного договору про зміни.

В п. 10.4 Договору вказано, що за ініціативою однієї із сторін Договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору. Зазначені дії оформляються договором про зміни, який є невід`ємною частиною Договору (п. 10.6 Договору).

Встановлено, що до теперішнього часу позивачем на адресу відповідача не було направлено Акту приймання - передачі щодо повернення майна, що передбачено вимогами п. 10.10 Договору.

Вказане підтверджує факт того, що позивач не вважав та не вважає спірний Договір припиненим.

Розділ 2 спірного Договору визначає умови передачі та повернення орендованого майна підприємства.

Згідно тексту п. 2.4 Договору обов`язок щодо складання Акту приймання - передачі покладається на орендодавця.

Пункт 2.4 не визначає, що орендодавець (відповідач) є ініціатором складання Акту приймання - приймання передачі майна виключно при передачі його в оренду позивачу.

Таким чином, з умов Договору вбачається, що відповідач не позбавлений права за своєю ініціативою скласти Акт приймання - передачі майна та направити його відповідачу.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо направлення відповідачем на адресу позивача Акту приймання - передачі майна щодо його повернення. Тобто відповідач не вчинив вказану дію, яка б свідчила про його небажання у місячний строк після закінчення строку дії Договору (10.08.2019р.) припинити або змінити його умови.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019р. було відкладено підготовче засідання на 19.11.2019р. та додатково надано можливість позивачу та відповідачу надати усі наявні докази щодо власної правової позиції. У судове засідання відповідач не з`явився, судове засідання закінчилось о 10:29 год. В подальшому, 19.11.2019р. о 10:39 год. в канцелярію господарського суду Дніпропетровської області відповідачем було здано відзив на позов з доданими до нього доказами. У судовому засідання 19.11.2019р. господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У якості доказу направлення на адресу позивача відзиву з додатками відповідачем долучено виключно фіскальний чек. Опис вкладення відповідачем не складався.

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що він безпосередньо відзив на позов та додані до відзиву докази від відповідача не отримував.

В матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення про вручення або інший доказ щодо отримання відзиву з додатками позивачем.

Приймаючи до уваги приписи ст.ст. 165 п. 5, 6; 76 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вважає, що відсутні належні докази направлення відповідачем позивачу відзив з додатками.

Згідно приписів ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Відповідач у відзиві на позов посилався на листи регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області № 11/1-30-02061 від 14.05.2019р., № 11-13-01376 від 26.03.2019р., № 11-13-00168 від 10.01.2019р., № 11-13-05717 від 16.11.2018р., № 07-13-06718 від 16.11.2018р., № 11/1-30-03315 від 19.08.2019р., надані до господарського суду разом з відзивом на позов.

Вказані листи завірено відповідачем з зазначенням "ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ". В той же час копії вказаних листів не містять, в порушення вимог Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163 - 2003), безпосереднього підпису уповноваженої особи регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, тобто відсутній підпис особи органу управління відповідача, уповноваженої представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами.

Оригінали вказаних листів відповідачем до матеріалів справи не долучено та для огляду у судовому засіданні не надано.

Згідно приписів ст.ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи.

Відсутні достовірні докази (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України) щодо направлення регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області вказаних листів на адресу позивача.

Приймаючи до уваги вказане господарський суд у відповідності до приписів ст.ст. 73 74, 78, 80 Господарського процесуального кодексу України не приймає у якості доказів щодо припинення дії спірного договору листи регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області № 11/1-30-02061 від 14.05.2019р., № 11-13-01376 від 26.03.2019р., № 11-13-00168 від 10.01.2019р., № 11-13-05717 від 16.11.2018р., № 07-13-06718 від 16.11.2018р., № 11/1-30-03315 від 19.08.2019р., надані відповідачем до господарського суду разом з відзивом на позов (а.с. 153).

Заявою від 25.11.2019р. (а.с. 175) відповідачем відкликано в якості доказу лист ТОВ "Бердянськ - Тур" № 41 від 05.09.2019р.

Оригінал вказаного листа сторонами до суду не надано.

Приймаючи до уваги приписи ст. 74 п.п. 1, 3, 4 Господарського процесуального кодексу України суд не бере до уваги у якості доказу лист ТОВ "Бердянськ - Тур" № 41 від 05.09.2019р. (а.с. 172; 181).

Згідно із приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли. згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На час укладання спірного Договору орендований цілісний майновий комплекс перебував на балансі Придніпровського міжрайонного управління водного господарства (Балансоутримувач за Договором).

Відповідно до ст. 630 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Приписами ст. 284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за. погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить приписи статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що чинне законодавство не надає право третій особі по даній справі виступати орендодавцем щодо спірного нерухомого майна та мати права орендодавця, а від імені власника майна яким є Верховна Рада України діє саме Відповідач. Балансоутримувач не вправі заявляти вимогу про зобов`язання орендаря повернути орендоване майно з підстав передбачених ст. статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

З урахуванням прийнятих судом до уваги доказів, впродовж одного місяця після закінчення терміну дії договору (з 10.08.19р. по 10.09.19р.), Позивач не отримував від Відповідача жодної заяви про припинення або зміну умов договору оренди.

Протягом дії Договору оренди ТОВ «БЕРДЯНСЬК - ТУР» своєчасно та сумлінно виконує всі свої зобов`язання за Договором.

Цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Аіст» використовувався за цільовим призначенням оздоровлення та відпочинок дітей. Протягом дії договору оренди було оздоровлено майже 3800 дітей, в тому числі дітей сиріт, в кількості - 2550. Так за час строку оренди було відремонтовано за власні кошти кровлю на спальних корпусах та їдальні, майже на 70 відсотків замінено сантехніку, труби каналізації та водогону, проведено ремонт у 4-х спальних корпусах, їдальні та медичному корпусі, встановлені бойлери для гарячої води. Всі корпуси забезпечено протипожежної сигналізацією. За період оренди Позивачем було сплачено до Державного Бюджету України 637249,92 грн., проведено ремонтних робіт на відновлення оздоровчого табору на суму 3547250,00 грн.

За результатами комісійних перевірок 2017 та 2018 років відсутні зауваження від перевіряючих органів щодо цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Аіст».

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору, то такий договір припиняється.

Виходячи із даних обставин справи, слід зазначити, що фактичне продовження користування Позивачем орендованого майна, оплата орендної плати та відсутність заперечень проти такого продовження з боку Відповідача про припинення або зміну Договору після закінчення строку його чинності протягом одного у встановленій законом формі - є достатньою підставою вважати про продовження дії Договору на наступний період.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Вимогами ст.284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ст.764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до статті 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Норма ст. 764 ЦК України та ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою.

Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Під письмовим повідомленням (заявою) слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Отже, за загальним змістом термін повідомлення включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Згідно ст.764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до статті 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За змістом пункту 10.6 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін по припинення дії договору або зміну після закінчення його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

За викладених обставин, спірний договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності є продовженим на той самий строк, на який він був укладений та на тих самих умовах.

Заперечення відповідача судом відхиляються, з огляду на встановлені обставини справи та вищенаведені норми законодавства.

Згідно приписів ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Прийняті судом до уваги докази є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати договір оренди цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Аіст», що належить до державної власності та перебуває на балансі Придніпровського міжрайонного управління водного господарства від 12.08.2016р. №3554/цмк, укладений між Регіональним відділенням Фонду держаного майна України по Запорізькій області (нині - Управління забезпечення реалізації повноважень у Запорізькій області Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бердянськ-Тур» (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, буд. 114 Б, ідентифікаційний код 25219478) продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме з 11.08.2019 року по 09.08.2022 року, на тих самих умовах.

Стягнути з Управління забезпечення реалізації повноважень у Запорізькій області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний код 42767945) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердянськ-Тур» (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, буд. 114 Б, ідентифікаційний код 25219478) судовий збір в сумі 1921 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 18.12.2019

Суддя Г.В.Манько