ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"19" грудня 2019 р. Cправа № 902/921/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Тварковського А.А., розглянувши матеріали заяви б/н від 17.12.2019 Приватного сільськогосподарського підприємства "Промінь" про забезпечення позову у справі

за позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства "Промінь" (вул. Злагоди, 28, смт Тиврів, Вінницька область, 23300)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільсон" (вул. Панікахи, буд. 2, кімн. 528, м. Дніпро, 49600)

про стягнення 485989,04 грн,

В С Т А Н О В И В :

Приватним сільськогосподарським підприємством "Промінь" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільсон" про стягнення 485989,04 грн.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач посилається на укладений з відповідачем договір №3 від 20.01.2017, відповідно до умов якого ПСП "Промінь" (Підрядник) взяло на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи по реконструкції матеріального складу під молокопереробне виробництво по вул. Молодіжна, 25 в с. Нові Обіходи, Немирівського району, Вінницької області та здати ТОВ "Вільсон" (Замовник) відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в обумовлений договором строк, а Замовник зобов`язався сплатити вартість робіт в строк та на умовах даного договору та додатків до нього. Як зазначає позивач, додатковою угодою №1 від 28.04.2017 до вказаного договору зменшено суму договору №3 від 20.01.2017 до 343146,38 грн.

При цьому сторонами підписано акти виконаних робіт на загальну суму 343146,38 грн, однак Замовник (відповідач) не здійснив оплату за виконані роботи в порушення умов договору.

З огляду на вказане, позивачем заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільсон" 485989,04 грн, з яких: 343146,38 грн - основного боргу, 43650,05 грн - пені, 25553,40 грн - 3% річних, 73639,21 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 06.11.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/921/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.11.2019.

За результатами проведеного судового засідання 26.11.2019 за участю представника позивача суд у протокольній формі ухвалив відкласти підготовче засідання до 17.12.2019.

За наслідками проведеного судового засідання 17.12.2019 з метою забезпечення права відповідача на участь у судовому засіданні суд дійшов висновку про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів з власної ініціативи на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання до 21.01.2020, про що постановлено відповідні ухвали у протокольній формі.

17.12.2019 через канцелярію суду надійшла заява б/н від 17.12.2019 Приватного сільськогосподарського підприємства "Промінь" про забезпечення позову у справі №902/921/19 шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 485989,04 грн, судового збору - 7289, 84 грн та витрат на правничу допомогу - 5000 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільсон" () IBAN:UA0863780 Філія - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" в м.Дніпро, МФО 305482.

В обґрунтування даної заяви позивач вказує, що Приватним сільськогосподарським підприємством "Промінь" повторно направлено позовні матеріали за місцем реєстрації відповідача (вул. Панікахи, 2, кімн. 528, м. Дніпро, Дніпропетровська область, поштовий індекс: 49600), про що надано відповідні докази до матеріалів справи. Згідно інформації з офіційного сайту Укрпошти, вказане вище поштове відправлення відправлено відповідачу 21.11.2019, при цьому 05.12.2019 на телефон позивача надійшло СМС-повідомлення від Укрпошти про те, що поштове відправлення 186 повернено, оскільки ТОВ "Вільсон" його не забрав.

На думку позивача, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків передбачених договором підряду, відмовляється від підписання акту звіряння, не надало відповіді на претензію від 05.02.2019 №2 та відповіді на досудову вимогу від 15.10.2019, чим порушує вимоги ст.837 ЦК та ст.218 ГК України.

За таких умов, Приватне сільськогосподарське підприємство "Промінь" вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові суми, які належать ТОВ "Вільсон" може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, що в свою чергу позбавить можливості ефективно захистити права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави, тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2019 р. у справі № 910/7141/13 та від 25.02.2019 р. у справі № 922/2673/18).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду мотивовані наведеними вище обставинами безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову, позаяк позивачем не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного в розумінні ст.ст. 76-78 ГПК України доказу стосовно вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільсон" будь-яких таких дій.

Докази вчинення відповідачем зазначених дій в матеріалах справи також відсутні.

Крім того, позивачем не надано жодних підтверджуючих доказів приналежності Товариству з обмеженою відповідальністю "Вільсон" розрахункового рахунку, вказаного у прохальній частині заяви про забезпечення позову. При цьому Приватне сільськогосподарське підприємство "Промінь" просить накласти арешт на кошти, які розміщені на визначеному рахунку.

Таким чином, самі лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування підтвердженого доказами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Промінь" б/н від 17.12.2019 (вх. № 02.1-50/135/19 від 17.12.2019) шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 485989,04 грн, судового збору - 7289,84 грн та витрат на правничу допомогу - 5000 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільсон" () IBAN:UA0863780 Філія - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" в м.Дніпро, МФО 305482 відмовити.

2. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 19.12.2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Злагоди, 28, смт Тиврів, Вінницька область, 23300;

3 - відповідачу - вул. Панікахи, буд. 2, кімн. 528, м. Дніпро, 49600.