АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 6/88-Б-05
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

Прокурор - Коломійчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Щасливцевської сільської ради

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.09.2019

по справі №6/88-Б-05

за заявою Прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі: Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції та правління Пенсійного Фонду України в Генічеському районі

до Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 28.03.2005 за заявою Прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції та правління Пенсійного Фонду України в Генічеському районі порушено провадження у справі №6/88-Б-05 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" (далі - ВАТ "Трест "Генічеськагробуд"), введено процедуру розпорядження майном боржника.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 16.07.2009 визнано банкрутом ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", відкрито ліквідаційну процедуру, тощо.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15.01.2019 припинено процедуру ліквідації боржника, введено процедуру санації боржника ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", призначено керуючим санацією ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" арбітражного керуючого Глуховського Олексія Юрійовича, тощо.

У вересні 2019 керуючий санацією звернувся до Господарського суду Херсонської області із заявою про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою в якій просив визнати незаконним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 №1662 «Про припинення права користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" земельною ділянкою площею 9,7391 га, розташованої за адресою с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32, кадастровий номер :11:004:0296, та визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії I-XC №001868, виданий 20.09.1995 року Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області».

Також керуючим санацією подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову в якій останній просив зупинити дію рішення 93 сесії Щасливцевської сільської ради 7-го скликання №1662 від 12.06.2019 року Про припинення права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ Трест Генічеськагробуд до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, накласти арешт на земельну ділянку площею 9,7391 га, з кадастровим номером :11:004:0296, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (за додатковими відомостями - по вул. Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка), номер запису про інше речове право у Державному реєстрі прав на нерухоме майно - 26599686, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 21 та заборонити вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки площею 9,7391 га, з кадастровим номером :11:004:0296, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (за додатковими відомостями - по вул. Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка), номер запису про інше речове право у Державному реєстрі прав на нерухоме майно - 26599686, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 21.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.09.2019 заяву про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на земельну ділянку площею 9,7391 га, з кадастровим номером :11:004:0296, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (за додатковими відомостями - по вул. Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка), номер запису про інше речове право у Державному реєстрі прав на нерухоме майно - 26599686, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 21, заборонено вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки площею 9,7391 га, з кадастровим номером :11:004:0296, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (за додатковими відомостями - по вул. Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка), номер запису про інше речове право у Державному реєстрі прав на нерухоме майно - 26599686, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 21.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції з посиланням на приписи ст.ст. 136, 137 ГПК України зазначив, що у разі не вчинення дій, таких як накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки, є ймовірність її відчуження, що ускладнить виконання рішення по цій справі, у разі задоволення позовних вимог.

За твердженням суду першої інстанції, на спірній земельній ділянці знаходяться об`єкти права власності інших юридичних осіб, що обумовлює об`єктивну необхідність у поділі земельної ділянки, право користування якою належить позивачеві. Поділ чи виділ і формування нових земельних ділянок з вказаної земельної ділянки може негативно вплинути на права та інтереси позивача, а тому, на думку суду першої інстанції, до вирішення питання про законність оспореного рішення відповідача йому слід заборонити вчиняти певні дії з об`єктом спору.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулася Щасливцевська сільська рад з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.09.2019 про вжиття заходів забезпечення позову повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у забезпечення позову повністю.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції суттєво обмежив права територіальної громади у комунальній власності яких перебуває спірна земельна ділянка. За твердженням апелянта, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою оскаржуваною ухвалою унеможливлюють здійснення Щасливцевською сільською радою, як органом місцевого самоврядування, обов`язків щодо забезпечення ефективного і раціонального використання земельної ділянки, що перебуває у власності територіальної громади.

Скаржник також зазначає, що заявник, в порушення п.6 ч.1 ст. 139 ГПК України, не надав жодних пропозицій щодо зустрічного забезпечення. Також, заявником, всупереч приписам статті 74 ГПК України, не надано суду жодного доказу, який би свідчив про наявність загроз порушення цілісності спірної ділянки або будь-яких інших загроз іншим правам та законним інтересам заявника.

На переконання апелянта, суд першої інстанції безпідставно погодився з вимогою заявника про арешт земельної ділянки, яка є власністю територіальної громади. Так, предметом позову у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради, якою припинено права постійного користування земельною ділянкою комунальної власності ВАТ "Трест "Генічеськагробуд". Отже, об`єктом (предметом) даного спору є не арештована судом земельна ділянка, а право постійного користування цією земельною ділянкою. Відтак, до предмету доказування у даній справі входять також і обставини, пов`язані із наявністю/відсутністю у заявника законного права постійно і безоплатно користуватися спірною земельною ділянкою площею.

За твердженням Щасливцевської сільської ради, факт наявності у позивача права постійного користування спірною земельною ділянки є сумнівним і підлягає доведенню при розгляді даного спору. Так апелянт зазначає, що після ліквідації Дочірнього підприємства «Пансіонат «Строитель» відкритого акціонерного товариства «Трест «Генічеськагробуд», право боржника на постійне користування спірною земельною ділянкою припинилося, трансформувавшись у право користування (оренди), яке набули покупці (власники) нерухомості банкрута під час його ліквідаційної процедури. Отже, як вважає скаржник, твердження суду першої інстанції про очевидність ознак протиправності спірного рішення сільської ради є хибним, а застосування арешту на комунальну земельну ділянку, юридичний зв`язок заявника з якою є сумнівним, здійснено судом без врахування приписів ст.141 Земельного кодексу України.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції не застосував при винесенні оскаржуваної ухвали статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Апелянт вважає, що арешт земельної ділянки комунальної власності не ґрунтується на законі, оскільки обмежує як законні права сільської ради, так і законні права власників нерухомості на зазначеній земельній ділянці. Оскаржуваним судовим рішенням, як вважає апелянт, суд першої інстанції створює передумови для включення до ліквідаційної маси/плану санації боржника майна, що йому не належить на праві власності задля задоволення вимог кредиторів, тобто інтересів приватних, а не суспільних.

З приводу пропорційності втручання у право на володіння майном фізичних і юридичних осіб меті, якій слугувало таке втручання, скаржник відзначає, що спір у даній справі стосується речового права ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" - права постійного користування земельною ділянкою, наданою для розміщення пансіонату. Планом санації ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" передбачено використання вільної частини земельної ділянки для будівництва об`єктів рекреаційного призначення з метою відновлення платоспроможності ВАТ "Трест "Генічеськагробуд". Проблематика неплатоспроможності полягає у тому, що у силу певних об`єктивних та суб`єктивних обставин боржник опиняється у ситуації неспроможності погасити свої борги. Водночас суд у даному випадку не встановив жодних обставин, які б свідчили, що власники нерухомості, розташованої на спірній земельній ділянці, сприяли неплатоспроможності боржника. Цим визначається непропорційність втручання у право власності таких власників на мирне володіння ними земельними ділянками під належною їм нерухомістю меті такого втручання. За таких обставин, на думку апелянта, арешт спірної земельної ділянки є непропорційним втручанням у мирне володіння землею фізичних осіб і юридичних осіб.

До того ж апелянт вважає, що другий захід забезпечення позову, а саме заборона вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки фактично дублює перший, арешт земельної ділянки. Адже, в силу приписів статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно (різновидом яких є арешт майна) зумовлює відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо обтяженого об`єкту.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №6/88-Б-05 за апеляційною скаргою Щасливцевської сільської ради на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.09.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 призначено справу до розгляду на 11.12.2019.

25.11.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Глуховського О.Ю. в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень арбітражний керуючий зазначає, що вжиті господарським судом заходи забезпечення позову є співрозмірними із позовними вимогами. Так, планом санації ВАТ «Трест «Генічеськагробуд», який затверджений господарським судом, передбачено використання незабудованої частини спірної земельної ділянки для будівництва об`єктів рекреаційного призначення з метою відновлення платоспроможності ВАТ «Трест «Генічеськагробуд». Відтак, на переконання арбітражного керуючого, забезпечення позову переслідує легітимну мету захисту прав не лише ВАТ «Трест «Генічеськагробуд», а також прав інших осіб та суспільних інтересів, зокрема податкових, пенсійних, зарплатних, господарських багатьох учасників справи про банкрутство.

На думку арбітражного керуючого, у разі прийняття сільською радою, як суб`єктом владних повноважень, ненормативних актів, які застосовуються одноразово та після реалізації вичерпають свою дію фактом їх виконання і з прийняттям яких виникнуть правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про поділ земельної ділянки, про передачу земельних ділянок у власність, в оренду тощо без погодження із ВАТ «Трест «Генічеськагробуд», як постійним землекористувачем, розмірів та меж таких земельних ділянок), справедливий та ефективний захист ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» в разі задоволення його вимог буде істотно утрудненим, а без нових звернень до суду - взагалі неможливим. Також неможливим буде виконання затвердженого господарським судом плану санації ВАТ «Трест «Генічеськагробуд», а відтак, і задоволення вимог кредиторів боржника, що є кінцевою мстою провадження у справі про банкрутство.

Щодо тверджень апелянта про обов`язковість зустрічного забезпечення, арбітражний керуючий з посиланням на висновки Верховного Суду зазначає, що у відповідності до приписів ч.1 ст. 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позву без вирішення питання зустрічного позову не є порушенням наведених вимог законодавства.

Інші доводи апелянта, як вважає арбітражний керуючий, не стосуються питання забезпечення позову та предмету апеляційної скарги, а стосуються наявності чи відсутності тих чи інших фактів, якій господарський суд лише буде встановлювати під час розгляду справи по суті заявлених вимог, тому такі твердження взагалі не повинні враховуватись апеляційним судом.

Також, судом апеляційної інстанції отримано клопотання арбітражного керуючого Глуховського О.Ю. про відкладення розгляду справи та забезпечення проведення наступного судового засідання у режимі відеоконференції в обґрунтування якого він зазначає, що адвокат Крижановський М.М., який надає правову допомогу ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" не може бути присутнім під час судового засідання суду апеляційної інстанції, у зв`язку із перебуванням у суді касаційної інстанції.

Колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду під час судового засідання від 11.12.2019 розглянуто дане клопотання та відмовлено у його задоволенні з наступних підстав.

За приписами ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ст. 43 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія відзначає, що заявником у клопотанні про відкладення розгляду справи не наведено жодних об`єктивних причин, які унеможливлюють розгляд справи за відсутності його представника. До того ж, клопотання не містять посилань на необхідність дослідження нових доводів по справі, окрім тих які визначені в апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів наголошує, що явка представника ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" у судове засідання суду апеляційної інстанції не визнавалася обов`язковою. До того ж, ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" не обмежено законом в кількості уповноважених осіб для представництва його інтересів в тому рахунку і в суді апеляційної інстанції.

Заявник, посилаючись на те, що представництво інтересів ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" здійснює адвокат Крижановський М.М., не надав жодних доказів на підтвердження наведених обставин, зокрема договору про надання правової допомоги, ордеру, довіреності, тощо.

До того ж колегія суддів відзначає, що за у відповідності до наявних матеріалів оскарження ухвали вбачається, що боржник перебуває у процедурі санація, яка у відповідності до приписів ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає передачу управління боржником керуючому санацією.

Наявні матеріали справи свідчать, що керуючий санацією ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" Глуховський О.Ю. був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте своїм правом на участь у розгляді справи у суді апеляційної інстанції не скористався та про причини неможливості прибуття у судове засідання суд не повідомив.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що в даному випадку неможливість явки представника боржника не позбавляє суд права вирішити спір, оскільки ним не заявлено про необхідність надання додаткових доказів, клопотань або інших заяв, які він не мав можливості своєчасно подати суду, які могли б вплинути на встановлені судом першої інстанції обставини.

У судовому засіданні від 11.12.2019 прокурор надав пояснення відповідно до яких не погоджуються з доводами за апеляційною скаргою, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Інші учасники справи, у тому числі й апелянт, не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Щасливцевської сільської ради не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з наявних матеріалів оскарження ухвали, у межах справи про банкрутство ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", керуючий санацією звернувся до Господарського суду Херсонської області із заявою про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою в якій просив визнати незаконним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 №1662 «Про припинення права користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" земельною ділянкою площею 9,7391 га, розташованої за адресою с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32, кадастровий номер :11:004:0296, та визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії I-XC №001868, виданий 20.09.1995 року Генічеською районною Радою народних депутатів Генічеського району Херсонської області».

У відповідності до рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 №1662 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» припинено право постійного користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" земельною ділянкою з кадастровим номером :11:004:0296, площею 9,7391 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (за додатковими відомостями - по вул. Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка) у зв`язку із набуттям іншою особою (ніж користувач) права власності на будівлю або споруду, які розташовані га цій земельній ділянці та систематичною несплатою земельного податку.

Керуючий санацією вважає, що оскаржуване рішенням Щасливцевської сільської ради було прийнято з порушенням норм Земельного кодексу України та з перевищенням повноважень щодо припинення права постійного користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" земельною ділянкою та втрати чинності державного акту, яке має відбуватися виключно в судовому порядку, а не за рішенням органу місцевого самоврядування, були порушенні права та охоронювані законом інтереси ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", що й стало підставою для звернення з заявою про визнання незаконним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову керуючий санацією зазначив, що у разі, якщо в судовому порядку в якості забезпечення позову не буде зупинено дію оскаржуваного рішення, то на підставі пункту 2 рішення втратить чинність державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії 1-ХС № 001868, виданий Генічеською районною радою 20.09.1995, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право на право постійного користування землею за № 400. Оскільки земельна ділянка належить до комунальної власності Щасливцевської сільської ради, то існує об`єктивна можливість того, що сільська рада вчинить подальші дії, направлені на припинення цілісності земельної ділянки (поділ, виділ тощо), продаж або передачу в користування земельної ділянки чи її частини тощо. Це, в свою чергу, як вважає заявник, унеможливить або істотно утруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову та зведе нанівець цей судовий процес.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на земельну ділянку.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали з наступних підстав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Виходячи зі змісту заявних вимог та визначених керуючим санацією підстав подання такої заяви, ним оспорюється рішення Щасливцевської сільської ради, яким припинено право постійного користування боржника земельною ділянкою. Отже, об`єктом спірних правовідносин у цій справі є право постійного користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" земельною ділянкою.

З огляду на що, колегія суддів констатує наявність достатньо обґрунтованого припущення, що вчинення Щасливцевською сільською радою дій щодо спірної земельної ділянки, як то: передача у постійне користування іншій особі (особам), відчуження, передача в оренду, поділ чи об`єднання земельної ділянки призведе до порушення принципу ефективного судового захисту прав та інтересів позивача в обраний ним спосіб в межах цього спору, адже не забезпечить захист прав заявника в межах одного цього судового провадження за його заявою та зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів речових прав на цю земельну ділянку із новими позовами.

З метою збереження стану справ з цим майном, який був на час порушення провадження у справі, та можливості у майбутньому використання ефективного захисту порушеного права в межах однієї справи, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені заявником заходи забезпечення позову є належними та не суперечать вищенаведеним положенням процесуального закону.

Колегією суддів не приймає до уваги доводи апелянта з приводу ненадання заявником пропозицій щодо зустрічного забезпечення з наступних підстав.

За приписами ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Отже, колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Судова колегія також відзначає, у наявних матеріалах оскарження ухвали відсутнє клопотання Щасливцевської сільської ради про зустрічне забезпечення позову.

Інші доводи за апеляційною скаргою зводяться до розгляду заяви керуючого санацією про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права користування земельною ділянкою по суті, а тому не приймаються колегією суддів до уваги під час перегляду ухвали про забезпечення позову.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність судового рішення та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Херсонської області від 16.09.2019 відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.09.2019 р. у справі №6/88-Б-05 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.12.2019 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.