ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3520/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Трейдінг", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 79092,83 грн.
за участю представників:

позивача - Троцко Б.О., дов. від 02.12.2019;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант-Трейдінг", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором поставки № 12/09/19 від 12.09.2019 в розмірі 79092,83 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.12.2019 об 11:40 год.

У судовому засіданні 02.12.2019 оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України, до 10.12.2019 об 11:45 год.

У судовому засіданні 10.12.2019 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання 10.12.2019 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення № 028392 про отримання 11.11.2019 представником відповідача ухвали суду про відкриття провадження у справі.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до матеріалів справи, у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 10.12.2019, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

12.09.2019 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Трейдінг" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" (відповідач, покупець) укладено договір поставки № 12/09/19 (договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) паливно-мастильні матеріали (товар).

Відповідно до п. 1.6. договору, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, визначається як наростаюча кількість по всіх поставках, зроблених згідно оформленим накладним.

П. 2.4. договору сторони погодили, що розрахунки за даним договором здійснюються покупцем на умовах відстрочення платежу на 2 (два) календарних дні з моменту виставлення рахунку-фактури за кожною поставкою окремо.

Рахунок-фактура діє протягом 1 банківського дня, якщо сторони інше не погоджують окремо, в частині затвердження сторонами ціни поставки та прийняття його до виконання покупцем за п. 3.2. договору (п. 2.5. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, на підставі заявки (письмової, усної) постачальник формує рахунок-фактуру, який направляє кокупцю для прийняття та оплати.

Згідно з п. 3.2. договору, сторони визначили, що рахунок-фактура, що направлена постачальником покупцю, вважається прийнятою покупцем до виконання та оплати в у той самий день, в який вона надіслана. Після прийняття покупцем рахунку-фактури до виконання, розпочинаються відраховуватися сроки по поставці товару, визначені п.3.5 договору.

Позивач в повному обсязі виконав зобов`язання за договором та поставив на користь відповідача товар на загальну суму 369841,86 грн., що підтверджується належно оформленими та підписаними уповноваженими представниками сторін видатковими накладними:

- видаткова накладна № 12/09-3 від 12.09.2019 на суму 130080,00 грн.;

- видаткова накладна № 18/09-10 від 18.09.2019 на суму 105584,34 грн.;

- видаткова накладна № 19/09-1 від 19.09.2019 на суму 134177,52 грн.

Передача товару підтверджується також належним чином оформленими товарно-транспортними накладними:

- № 12/09-3 від 12.09.2019;

- № 18/09-10 від 18.09.2019;

- № 19/09-10 від 19.09.2019.

Рахунки на оплату були направлені на електронну пошту відповідача зазначену в договорі: безпосередньо у дні поставок товару, а саме 12.09.2019, 18.09.2019, 19.09.2019 відповідно.

П. 7.12. договору сторони визначили, що адресами електронної пошти, за якими сторони вирішили здійснювати обмін документацію визначаються наступні:

Постачальник:

Покупець:

Як зазначає позивач, відповідачем були порушені строки оплати поставленого позивачем товару, що підтверджується банківськими виписками:

- від 16.09.2019 на суму 58080,00 грн.;

- від 17.09.2019 на суму 72000,00 грн.;

- від 20.09.2019 на суму 50000,00 грн.;

- від 30.09.2019 на суму 30000,00 грн.;

- від 07.10.2019 на суму 159761,86 грн.

Відповідно до п. 2.10. договору, у разі наявності заборгованості покупця перед постачальником, сторони домовились про наступний порядок погашення грошових зобов`язань у такій послідовності: пеня; штраф; прострочена сума несплаченого у встановлений строк товару; оплата, що проводиться у строк.

Враховуючи допущене відповідачем порушення строків оплати товару, оплата здійснена відповідачем на загальну суму 369841,86 грн. була частково зарахована в рахунок погашення штрафу в розмірі 79092,83 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений та не своєчасно оплачений товар складає 79092,83 грн., що підтверджується наданим позивачем до матеріалів справи розрахунком.

Позивачем 12.10.2019 було надіслано на адресу відповідача претензію (вимогу) про погашення суми заборгованості, яка була доставлена на адресу відповідача 19.10.2019, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не відреагував на направлену на його адресу претензію, матеріали справи не містять доказів сплати даної суми заборгованості відповідачем в добровільному порядку, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627, 628, 638 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншій строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, під час судового розгляду, відповідно до видаткової накладної № 12/09-3 від 12.09.2019 позивач поставив відповідачеві товар на суму 130080,00 грн.

Рахунок на оплату було виставлено в день поставки, тобто 12.09.2019.

Натомість, остаточна оплата за вказаною накладною була здійснена відповідачем з порушенням строку, встановленого п. 2.4. договору, а саме: 17.09.2019.

Відповідно до п. 4.2. договору, у разі порушення оплати за поставлений товар на будь-який строк до 7 календарних днів, покупець сплачує постачальнику неустойку (штраф) у розмірі 10 % від загальної суми заборгованості, незалежно від кількості днів прострочення у зазначеному періоді.

На момент остаточної оплати сума заборгованості за вказаною накладною складала 72000,00 грн. , таким чином сума штрафу за даною накладною становить 7200,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 18/09-10 від 18.09.2019 позивач поставив відповідачеві товар на суму 105584,34 грн.

Рахунок на оплату було виставлено в день поставки, тобто 18.09.2019.

Натомість, остаточна оплата за вказаною накладною була здійснена відповідачем з порушенням строку, встановленого п. 2.4. договору, а саме: 07.10.2019., тобто з простроченням у 15 календарних днів.

Відповідно до п. 4.4. договору, у разі порушення оплати за поставлений товар на будь-який строк від 14 до 21 календарного днів, покупець сплачує постачальнику неустойку (штраф) у розмірі 45% від загальної суми заборгованості, незалежно від кількості днів прострочення у зазначеному періоді.

На момент остаточної оплати сума заборгованості за вказаною накладною складала 25584,34 грн., таким чином сума штрафу за даною накладною становить 11512,95 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 19/09-1 від 19.09.2019 позивач поставив відповідачеві товар на суму 134177,52 грн.

Рахунок на оплату було виставлено в день поставки, тобто 19.09.2019.

Натомість, остаточна оплата за вказаною накладною була здійснена відповідачем з порушенням строку, встановленого п. 2.4. договору, а саме: 07.10.2019, тобто з простроченням у 14 календарних днів.

На момент остаточної оплати сума заборгованості за вказаною накладною складала 134177 грн. 52 коп.

Таким чином, штраф за даною накладною, відповідно до п. 4.4. договору, становить 60379,88 грн.

Таким чином, загальна сума штрафу, нарахованого відповідачеві за порушення строків оплати товару, відповідно до п. п. 4.2., 4.4. договору, становить 79092,83 грн.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені договором зобов`язання по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, та не надав суду жодного документу, який би спростовував позовні вимоги, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у сумі 79092,83 грн. належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 129 ГПК України та покладає понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" (61018, м. Харків, вул. Сумгаїтська, 5, кв. 56, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Трейдінг" (61060, м. Харків, проспект Льва Ландау, 171, офіс 214, ) суму заборгованості в розмірі 79092,83 грн., суму судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант-Трейдінг" (61060, м. Харків, проспект Льва Ландау, 171, офіс 214, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" (61018, м. Харків, вул. Сумгаїтська, 5, кв. 56, ).

Повне рішення складено 12.12.2019

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/3520/19