ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 року Справа № 904/4511/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 415-а

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання: Грачов А.С.,

представники сторін:

від заявника: Толоконов К.В. адвокат, ордер серії АЕ №1010454 від 11.12.2019;

від відповідача-2: Савчук Ю.М. адвокат, ордер серії ВХ № 1000943 від 21.10.2019;

від відповідача-3: Савчук Ю. М. адвокат, ордер серії ВХ №1000944 від 21.10.2019;

від третьої особи: Сіренко Ю .В. адвокат, ордер серії ДП000035 від 11.12.2019;

від відповідача-1: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка-Еліт та заяву про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Буковина на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/4511/19 (суддя Манько Г.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек, м. Дніпро

до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Армада ЛТД, м. Підгороднє Дніпропетровської області

відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Буковина, с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області

відповідача-3 - Товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка-Еліт, с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, - Товариство з обмеженою відповідальністю Середницьке, с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області

про забезпечення позову до подання позову, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову до подачі позову, в якій просило:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Сварог-Буковина (ідентифікаційний код юридичної особи 35125900), у межах позовних вимог в розмірі 20 554 948,65 грн, які знаходяться на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження;

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт (ідентифікаційний код юридичної особи 32678215), у межах позовних вимог в розмірі 20554 948,65 грн, які знаходяться на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження.

- накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Сварог-Буковина та Товариству з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт, у межах позовних вимог, інформація про яке буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, але не обмежуючись, об`єкти рухомого та нерухомого майна, що перелічені в інформаційних довідках, доданих до цієї заяви.

Вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовані тим, що відповідачі порушують свої зобов`язання перед позивачем за договорами поруки та ігнорують звернення останнього до них з метою врегулювання питання погашення наявної заборгованості, що свідчить про порушення відповідачами законних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Позивач також звернув увагу, що Відповідачі-2 та -3 є боржниками на значні суми не тільки перед Позивачем, що також може утруднити виконання рішення суду.

На підтвердження перебування у власності відповідачів нерухомого майна та транспортних засобів позивач надав роздруківки інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ "Сварог-Буковина", ТОВ "Лотівка Еліт"; роздруківки інформаційних довідок з Державного земельного кадастру України щодо ТОВ "Лотівка Еліт", роздруківки інформаційних довідок з Єдиного державного реєстру МВС щодо ТОВ "Сварог-Буковина", ТОВ "Лотівка Еліт".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/4511/19 (суддя Манько Г.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" без обмеження права користування в межах грошової суми 20 554 948, 65 грн. В решті вимог заяви відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ТОВ "Лотівка Еліт", в якій, посилаючись на порушення судом принципів господарського судочинства, а також на те, що мотивувальна частина ухвали суду грунтується виключно на припущеннях, просило ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні зави про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд не звернув уваги на той факт, що у заяві про забезпечення позову відповідачами виступають три юридичні особи, а заява про забезпечення позову подана виключно щодо Відповідача-2 та Відповідача-3, бо Позивач і Відповідач -1 є пов`язаними особами;

- вимоги ТОВ «Агротек», наведені у заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно боржника, не співмірні із позовними вимогами;

- з поданих документів не вбачається, що майно або кошти, які є у Відповідача-2,-3 на момент пред`явлення позову до них можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення;

- заява ТОВ «Агротек» ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення Відповідача-2,-3 від виконання рішення суду;

- посилання на наявність інших судових проваджень майнового характеру, учасниками яких є відповідачі, не є тією обставиною, яка могла б свідчити про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/4511/19. Розгляд справи №904/4511/19 з урахуванням заявленого клопотання призначено у судовому засіданні з повідомленням сторін на 11.12.2019 на 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про приєднання до апеляційної скарги ТОВ "Лотівка Еліт" звернулося ТОВ "Сварог-Буковина", в якій просило ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні зави про забезпечення позову тощо.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М.) прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/4511/19 до розгляду. Розгляд заяви визначено здійснювати сумісно з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/4511/19 у судовому засіданні 11.12.2019 о 14.00 год. в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення Господарським судом Хмельницької області.

У судовому засіданні 11.12.2019 повноважний представник Відповідача-2,3 апеляційну скаргу та заяву про приєднання до неї підтримав, просив їх задовольнити, ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позову.

Повноважний представник заявника проти апеляційної скарги та заяви про приєднання до неї заперечив, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Підтримав позицію, викладену у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу. Зазначив, що заявлений спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є адекватним способом захисту можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у разі задоволення позовних вимог про стягнення боргу у разі відсутності коштів на рахунках відповідачів. Наявність інших справ майнового характеру щодо відповідачів дає підстави вважати, що можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення у цій справі. Позивач на власний розсуд розпоряджається своїм правом звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до певної, визначеної саме Позивачем, особи.

Представник Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, у судовому засіданні апеляційну скаргу та заяву про приєднання до неї підтримав, просив ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позову.

Відповідач-1 явку повноважного представника в судове засідання 11.12.2019 не забезпечив, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Будь-яких документів від нього до суду не надходило.

Враховуючи, що заявою про забезпечення позову до подачі позову, що розглядається, заявником вимоги до Відповідача-1 не заявлені, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявним складом представників сторін.

Від заявника до суду також надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №924/544/19 та №924/593/19, предметом розгляду яких є визнання договорів поруки припиненими, та клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на перемовини сторін щодо мирного врегулювання спірних питань, що виникли в процесі виконання лізингових договорів.

Повноважні представники Відповідача-2,3 та Третьої особи заперечили проти задоволення заявлених клопотань.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні заявлених клопотань, оскільки заявником не надано доказів щодо можливості врегулювання спору в межах визначених строків для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду та не зазначено, яким чином вказане вплине на вирішення апеляційної скарги, та з огляду на заперечення відповідачів; в даному провадженні апеляційним судом переглядається ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову до подання нозову, та не проводиться розгляд справи по суті спору, тому на даній стадії провадження ГПК України не містить підстав для зупинення апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників Заявника, Відповідача-2,-3, Третьої особи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір зазначеної у заяві заяві про забезпечення позову суми, в межах якої заявник просить накласти арешти.

У справі, що розглядається, заявником подано заяву про забезпечення позову до подачі позову.

Підставою подання такої заяви зазначає наявність заборгованості за договором фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014 на підставі договорів поруки №№1П/24АФ-14 від 27.03.2014 та 2П/24АФ-14 від 30.03.2018, 3П/24АФ-14 від 30.03.2018, що є предметом розгляду у справі №904/1417/19.

Вказує, що за період розгляду справи №904/1417/19 заборгованість за вище вказаними договорами суттєво збільшилась, заявник прийняв рішення про звернення до Господарського суду Дніпропетровської області з новим позовом про стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язання у сумі 20554948,65 грн та з цією заявою про забезпечення позову до подачі позову.

Предметом спору, що розглядається у справі №904/1417/19 є вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості в сумі 21 364 443,86 грн, що заявлена до трьох відповідачів, як поручителів за не виконання третьою особою зобов`язань по договору фінансового лізингу №24АФ-14 від 27.03.2014, з яких 9 309 480,93 грн заборгованість по лізинговим платежам і 12 054 962,93 грн 365% річних, та питання щодо забезпечення позову на суму 21 364 443,86 грн вирішувалося в тій справі.

Подаючи вказану заяву про забезпечення позову на суму 20554948,65 грн заявник не надав жодних доказів наявності такого боргу та не навівши його розрахунок, вказавши тільки про збільшення штрафних санкцій за час розгляду справи №904/1417/19. Втім, як доказ наявності боргу надав вимоги від 21.02.2019 про сплату заборгованості, які були надіслані відповідачам та третій особі, на суму 9309480,93 грн (а.с. 16-19, т. 1), яка вже є предметом розгляду в іншій справі.

З огляду на наявні в матеріалах справи договори поруки №1П/24АФ-14 від 27.03.2014, №2П/24АФ-14 від 30.03.2018, №3П/24АФ-14 від 30.03.2018 відповідачі є поручителями та предметом цих договорів є грошові кошти, а не майно (рухоме чи нерухоме).

Тому, відсутній правовий зв`язок між вжитим судом заходом забезпечення позову як накладення арешту на рухоме і нерухоме майно і предметом позову, про намір заявити який вказував заявник.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18 та від 05.09.2019 у справі №911/527/19.

Верховним Судом зазначено, що накладаючи арешт на належне Відповідачу-2 та Відповідачу-3 рухоме і нерухоме майно, суди не врахували, що у такому випадку немає зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позову, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмету спору.

Тобто, вимоги заявника, наведені у заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно боржника (відповідача-2 та відповідача-3), не співмірні із позовними вимогами.

Також, заявник просив застосувати заходи забезпечення позову лише відносно двох із поручителів, а саме Відповідача-2 та Відповідача-3, про що також було зазначено Верховним Судом у постанові від 26.09.2019 (справа №904/1417/19), яким розглянуто касаційну скаргу щодо заяви про забезпечення позову з тих же підстав.

З доданих до заяви про забезпечення позову документів не вбачається, що майно або кошти, які є у Відповідача-2 та Відповідача-3 на момент пред`явлення позову до них, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

По суті, подана заявником заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідачів від виконання рішення суду у даній справі у разі подання та задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, заявником не доведено не тільки доцільності застосування заходів забезпечення позову до його подачі, а й фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову на визначену суму.

Посилання на наявність інших судових проваджень майнового характеру, учасниками яких є відповідачі, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання або слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення, оскільки є припущеннями, не підтвердженими належними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №922/2673/18 та від 02.04.2019 у справі №918/702/18.

В статті 6 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності. Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту його рухомого та нерухомого майна на значну суму.

Крім того, суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідачів без наведення переліку такого майна, врахувавши лише наявність судових та виконавчих проваджень, відкритих відносно відповідачів. При цьому місцевий господарський суд не надав належної оцінки наявності або відсутності доказів того, що вжиті заходи забезпечення позову не будуть перешкоджати господарській діяльності відповідачів, не переконався у забезпеченні збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також у тому, що вжиті заходи до забезпечення позову не є надмірними. Наведене свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог законодавства щодо адекватності застосованих заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідачів-2 та -3.

Втім, за встановлених обставин апеляційний суд також не вбачає підстав щодо накладення арешту на грошові кошти відповідачів-2 та -3 в межах означеної заявником суми 20 554 948,65 грн, тому в частині відмови в цій частині заяви про забезпечення позову ухвала суду є обгрунтованою.

В суді апеляційної інстанції заявник надав ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2019 про відкриття провадження у справі №904/4657/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Агротек" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина", відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт" про стягнення грошових коштів у розмірі 20 554 948,65 грн, відповідно до якої предметом позову є стягнення 365% річних.

Разом з тим, апеляційний суд переглядає ухвалу суду першої інстанції на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. На час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали заявником не було наведено обгрунтування суми, в межах якої він просив забезпечити позов.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019, як прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати за розгляд апеляційної скарги та заяви про приєднання до неї покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 269, 271, 275, 280, 282, 287-288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка-Еліт та заяву про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Буковина на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/4511/19 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/4511/19 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек від 04.10.2019 за №0410/19-1 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек (м. Дніпро, вул. Собінова,1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка-Еліт (с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області, вул. Центральна,1 корп.Б, ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, - 1921,00 грн, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агротек (м. Дніпро, вул. Собінова,1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сварог-Буковина (с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, ) судовий збір, сплачений за подання заяви про приєднання до апеляційної скарги, - 1921,00 грн, про що видати наказ.

Видачу наказів згідно ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної постанови в порядку ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Орєшкіної Е.В. складена 19.12.2019.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв