РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019Справа № 910/11888/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт"

до Міністерства оборони України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "РВС Банк"

про внесення змін до договору

Представники:

від позивача: Нуждіна Н.О.;

від відповідача: Кривошей Д.А.;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про внесення змін в договір № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019, укладений між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт", шляхом викладення пункту 1.2. договору в редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви б/н б/д.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.03.2019 між сторонами укладено договір № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), проте, як зазначає позивач під час виконання умов вказаного договору виникли об`єктивні обставини, які відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для продовження строку виконання зобов`язань щодо поставки товару та внесення відповідних змін до договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" - залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду: докази сплати судового збору у розмірі 1 921, 00 грн. - оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору.

20.09.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.10.2019. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "РВС Банк".

16.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що підписуючи договір позивач був обізнаний з кінцевою датою постачання товару у кількості 7500 шт. - 01.07.2019, будь-яких зауважень (письмових пропозицій) щодо кінцевої дати у позивача не було. Крім того, відповідач зазначає, що в позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" не наведено підстав та причин, у зв`язку з чим відбулася істотна зміна обставин.

22.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Акціонерного товариства "РВС Банк" надійшли письмові пояснення, в яких третя особа підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт", оскільки на думку третьої особи, право на внесення змін до договору не обмежується лише випадками, що перелічені у самому договорі.

22.10.2019 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої збільшує строк постачання товару, у зв`язку з чим просить суд внести зміни в договір № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019, укладений між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт", шляхом викладення пункту 1.2. договору в редакції, наведеній у прохальній частині заяви про зміну предмету позову б/н б/д. А також просить залучити до участі у справі Акціонерне товариство "РВС Банк" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У судовому засіданні 24.10.2019 розглянувши подану позивачем заяву про зміну предмету позову, враховуючи що суд не перейшов до розгляду справи по суті, суд визнав подану заяву про зміну предмету позову такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України у зв`язку з чим прийняв її до розгляду.

При цьому, суд відмовив у задоволенні заяви позивача в частині залучення до участі у справі Акціонерне товариство "РВС Банк" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки як вбачається з суб`єктного складу справи Акціонерне товариство "РВС Банк" є учасником даної справи, яке залучене до участі у справі у якості третьої особи ухвалою суду від 23.09.2019.

Також, у судовому засіданні 24.10.2019 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 14.11.2019.

14.11.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав пояснення на відзив відповідача, в яких зазначає, що чинне законодавство дозволяє на підставі істотної зміни обставин змінити (розірвати) відповідний договір, балансуючи майнові інтереси сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/11888/19 призначено на 12.12.2019.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників третьої особи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.12.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" (далі - постачальник) укладено договір № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується у 2019 році поставити замовнику сумки (18920000-4) (Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14 та вид 3 (Лот 1. Сумка (18920000-4) Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14 (далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2. договору, номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору, визначаються у специфікації: найменування товару: Сумки (18920000-4) Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14; нормативні документи: ТУ 15.1-119-16, повідомлення про зміни № 2 та відповідність зразку-еталону; строки (терміни) постачання: 1) 60 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 02.05.2019 (включно) - 2500 шт, ціна (без ПДВ) - 1862500,00 грн; 2) 120 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 01.07.2019 (включно) - 7500 шт, ціна (без ПДВ) - 5587500,00 грн; 3) 210 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 29.09.2019 (включно) - 10000 шт., ціна (без ПДВ) - 7450000,00 грн; 4) 240 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 29.10.2019 (включно) - 2500 шт., ціна (без ПДВ) - 1862500,00 грн. Ціна товару з ПДВ складає - 20 115 000, 00 грн. ДСТУ та ГОСТи застосовуються в частині, якій не суперечать Технічним умовам або Технічним специфікаціям або технічним описам на виріб (товар), що затверджені встановленим порядком.

Згідно п. 3.1. договору, ціна цього договору становить: 20 115 000, 00 грн. у тому числі ПДВ 3 352 500, 00 грн. (за загальним фондом).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що товар постачається на умовах DDP - склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами тощо.

Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару. (п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором; забезпечити поставку товару у кількості, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ договору; нести ризики, яких може зазнати товар до моменту належного передачі та приймання товару одержувачем замовника.

За умовами п. 8.2. договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Пунктом 8.3. договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх виконання. Після закінчення терміну дії договору, звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (п. 10.1. договору).

Згідно п. 11.1. договору, постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5 % від суми договору (банківська гарантія від 22.02.2019 № 974-19 Г видана АТ «РВС Банк» на суму 1 005 750, 00 грн.).

Як зазначає позивач, у зв`язку з істотною зміною обставин, які впливають на виконання товариством зобов`язань по договору № 286/3/19/46 від 04.03.2019, у зв`язку з чим позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати для засвідчення виникнення таких обставин для отримання висновку.

Так, у висновку Київської торгово-промислової палати № 1703-4/336 від 24.07.2019 зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" з метою належного виконання своїх зобов`язань з дотриманням вимог щодо якості товару, свого часу, як покупцем, було укладено контракт від 04.02.2019 № 365/4/2019 з Компанією «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» (Italy, Lambrugo (Como), відповідно до якого Компанія, як продавець зобов`язалася виготовити та передати у власність покупця товар, а ТОВ "Пром.Стандарт" зобов`язалося оплатити та прийняти товар.

Тож, на виконання умов договору № 286/3/19/46 від 04.03.2019 ТОВ "Пром.Стандарт" замовило у Компанії «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» тканину «Кордура» 100% РА щільністю 300 г/м.кв. у маскувальному малюнку ММ-14 (український камуфляж) у кількості 15 000 м.кв.

Листом від 30.01.2019 Компанія «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» повідомила про можливість виготовлення та постачання тканини «Кордура» у кількості 15 000 м.кв. з орієнтовним терміном її постачання 75 днів від дати підписання контракту та специфікації.

Оскільки специфікація до контракту була укладена сторонами 04.03.2019, строком поставки тканини Кордура 100 % РА 300 г/м/кв. є дата 17.05.2019.

Проте, листом від 18.05.2019 Компанія «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» повідомила про те, що не має можливості поставити запрошену кількість тканини надрукованої камуфляжем до кінця травня, тому термін постачання буде продовжений до початку серпня.

Крім того, у висновку Київської торгово-промислової палати зазначено, що, як повідомляє ТОВ "Пром.Стандарт" виготовлення тканини, яка б відповідала вимогам за якісними показниками та пошук нового постачальника потребують великих витрат часу та внесення змін до технологічного процесу виготовлення товару, що може призвести до погіршення його якості.

Тож, як зазначено у висновку Київської торгово-промислової палати, вищевказані обставини істотно вплинули на можливість виконання ТОВ "Пром.Стандарт" зобов`язань з поставки товару за договором № 286/3/19/46 від 04.03.2019 та підприємство не має можливості усунути наслідки такої істотної зміни обставин при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися.

Таким чином, Київська торгово-промислова палата у своєму висновку зазначила, що у зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно зі ст. 652 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" має право вимагати перегляду та внесення змін до умов договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019 № 286/3/19/46 в частині строків постачання товару.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 29.07.2019 № 236 позивач звертався до Департаменту державних закупівель на постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, в якому просив перенести термін постачання сумок транспортних індивідуальних у кількості 7500 шт. із терміном постачання до 01.07.2019 року за договором № 286/3/19/46 від 04.03.2019, укладеним між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" у зв`язку з настанням істотної зміни обставин на 75 календарних днів, на підтвердження чого було надано висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/336 від 24.07.2019.

Листом від 05.08.2019 № 286/6/5054 Департамент державних закупівель на постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України надав відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому зазначив, що перенесення термінів постачання за наданими документами ТОВ "Пром.Стандарт", а саме: висновок про істотну зміну обставин Київської торгово-промислової палати № 1703-4/336 від 24.07.2019 не відповідає вимогам пункту 8.2. та 8.3. договору та ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», у зв`язку з чим повідомив, що для розгляду питання стосовно перенесення терміну постачання за договором через обставини непереборної сили необхідно надати Департаменту документи, які відповідають умовам укладеного договору та вимогам законодавства України.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що унеможливлення виконання зобов`язань за договором про поставку для державних потреб, спричинено істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладенні, а саме неможливість контрагентом позивача поставити тканину відповідної якості для виготовлення сумок, у зв`язку з чим позивач просить суд внести зміни до договору в частині строків виконання зобов`язань за договором.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Особливості укладання договорів за державним замовленням (державних контрактів) визначаються Законом України "Про публічні закупівлі" та Законом України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Пунктом 20 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що публічна закупівля - це придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 5 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В свою чергу, частиною 1-2 статті 652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, законодавство чітко визначає порядок внесення змін до договору, та передбачає, що таке внесення має відбуватися лише за згодою сторін угоди, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона вправі звернутися до суду, при умові одночасного існування чотирьох умов.

Існування одночасно умов, що відповідно до ч. 2 ст. 652 є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору вимагає з`ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Отже закон пов`язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.02.2012 у справі № 3-9гс12.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, за умовами п. 8.2. договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Пунктом 8.3. договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Згідно з пп. 2 п. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Частинами 1, 2 ст. 11 вказаного Закону передбачено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців; проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість; Торгово-промислова палата України та торгово-промислові палати України залучаються до надання експертних висновків про походження товарів в тих випадках, коли відповідно до міжнародних договорів України повноваження видачі сертифікатів походження товарів надані митному органу, якщо інше не визначено такими міжнародними договорами. Порядок надання експертних висновків встановлюється Кабінетом Міністрів України; виконувати інші повноваження, що не суперечать законодавству України. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Позивачем до позовної заяви, в якості доказу наявності обставин непереборної сили, додано висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/336 від 24.07.2019, в якому зазначено, що унеможливлення виконання зобов`язань, передбачених умовами договору № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" спричинено істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити, зокрема: відсутністю можливості у Компанії «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» (контрагент позивача) поставити запрошену кількість тканини надрукованої камуфляжем до кінця травня, а також те, що виготовлення тканини, яка б відповідала вимогам за якісними показниками та пошук нового постачальника потребують великих витрат часу та внесення змін до технологічного процесу виготовлення товару, що може призвести до погіршення його якості.

Суд, дослідивши зазначений вище висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/336 від 24.07.2019, зазначає, що останній не є підставою для внесення змін до договору, оскільки позивач звернувся до торгово-промислової палати після закінчення строку поставки першої (02.05.2019 включно) та другої (01.07.2019 включно) партії товару, при цьому сам висновок з пропозицією укласти додаткову угоду до договору в частині продовження строку поставки товару надіслано Департаменту державних закупівель на постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України - 29.07.2019, тобто після спливу постачання другої партії товару (01.07.2019 включно).

Отже, суд зазначає, що підписуючи 04.03.2019 договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/19/46, у пункті 1.2 якого вказано строк поставки до 02.05.2019 (включно), до 01.07.2019 (включно), до 29.09.2019 (включно) та до 29.10.2019 (включно), позивач мав оцінити можливість своєчасного виконання договору, ризики та негативні наслідки для себе, у зв`язку з невиконанням зобов`язань в строк.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази письмових пропозицій/звернень позивача під час укладення договору щодо кінцевої дати постачання товару, тобто підписуючи договір позивач погодив всі істотні умови договору без зауважень та заперечень.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що договір № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019, укладений саме між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальінстю "Пром.Стандарт", участь третіх осіб у договорі не передбачена.

Крім того, відповідно до підпункту 6.3.8 пункту 6.3. договору, постачальник зобов`язаний нести ризики, яких може зазнати товар до моменту належного передачі та приймання товару одержувачем замовника.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на обставини неможливості поставки товару у визначені договором строки, у зв`язку з тим, що Компанія «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» не поставила позивачу продукцію вчасно, та на обставину необхідності укладення ряду договорів з іншими суб`єктами господарювання, оскільки відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

При цьому, порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань за договором поставки за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути ним передбачені при укладенні договору.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ст. 44 Господарського кодексу України, підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, укладаючи спірний договір із строком поставки до першої партії товару до 02.05.2019 (включно) та другої партії товару до 01.07.2019 (включно) позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/14628/17, від 13.06.2018 у справі № 910/17259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/496/18, від 15.08.2018 у справі № 910/21804/17, від 22.05.2019 у справі № 904/1782/19 та від 05.09.2019 у справі № 910/1338/19.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких оставин, укладаючи спірний договір з визначеним строком поставки, саме позивач повинен був врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання зобов`язання у такий строк.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" до Міністерства оборони України про внесення змін до договору задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 19.12.2019.

Суддя Щербаков С.О.