ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3120/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу №916/3120/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів"

про стягнення 32 007,30 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Демінська К.В., ордер серія ОД №399320 від 25.11.2019р.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" 32 007,30 грн., з яких 31 413 грн. - пеня та 594,30 грн. - штраф, а також судового збору у розмірі 1 921 грн.

Позовну заяву обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю (поставку) товару №12/44 від 13.02.2019р. щодо своєчасної поставки продукції.

25.10.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 25.11.2019р. судом оголошено перерву до 11.12.2019р. у зв`язку із клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№24236/19 від 25.11.2019р., про що постановлено відповідну ухвалу, яку одержано позивачем 06.12.2019р.

У судове засідання щодо розгляду справи по суті 11.12.2019р. позивач не з`явився та про причини свого нез`явлення суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 11.12.2019р. просив суд відкласти судове засідання у зв`язку з необхідністю додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготування правової позиції по справі.

У судовому засіданні 11.12.2019р. господарським судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання, із врахуванням того, що судом 25.11.2019р. було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, в т.ч. із підстав необхідності надання відповідачу часу підготувати відзив на позов, а також із врахуванням того, що позов і додані до нього документи одержані відповідачем 26.09.2019р., про що свідчить опис вкладення у цінний лист, накладна Укрпошти від 12.09.2019р. та відомості з офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення за №185.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник відповідача надав усні пояснення, згідно з якими відповідач заперечує проти позову та просить суд у разі задоволення позову зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, з посиланням при цьому на те, що пропущення строків поставки товару позивачу пов`язано із тим, що на Одеській митниці була затримана ґрунтовка, яка необхідна для виробництва плівки, що поставляється позивачу. Також відповідач посилається на великий розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 11.12.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарським судом встановлено:

13.02.2019р. між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (Покупець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" (Постачальник, відповідач) укладений договір №12/44 про закупівлю (поставку) товарів, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар (продукцію) згідно умов договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1.3 договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки та інші характеристики продукції зазначені в Додатку до договору.

Згідно з п.2.5 договору розрахунки за продукцію здійснюються Покупцем у національній валюті шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунку Постачальника в порядку, передбаченому Додатком №1 до договору.

Відповідно до п.3.1 договору Постачальник здійснює поставку Продукції за умовами згідно Додатку до договору.

Згідно з п.3.3 договору фактичний об`єм кожної партії продукції зазначається у відповідній письмовій заявці Покупця, яка є невід`ємною частиною даного договору. При цьому, Покупець на підставі своїх письмових заявок, в межах запланованого в договорі обсягу Продукції, має право перерозподіляти продукцію між вантажоотримувачами без додаткового погодження з Постачальником.

Відповідно до п.5.3 договору датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції. В разі, якщо фактична передача продукції і дата підписання акту приймання-передачі продукції не співпадають - до підписання акту приймання-передачі продукції (в т.ч. в період приймання продукції за кількістю та якістю), продукція вважається переданою Покупцю на відповідальне зберігання.

Згідно з п.п.7.3.1, 7.3.2 Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим договором, забезпечити поставку продукції, якість якої відповідає умовам, встановленим договором.

Відповідно до п.9.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

Згідно з п.9.2 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань щодо поставки продукції з Постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотка вартості зобов`язання, з якої допущено прострочення за кожен день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п.12.1 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку, зазначеного в Додатку до договору.

Відповідно до п.2 Додатку№1 до договору загальна вартість продукції: 8 490 грн.

Згідно з п.5 Додатку№1 до договору строк поставки продукції повинен складати не більше 10 календарних днів з дати отримання Постачальником письмової заявки Покупця з можливістю дострокової поставки.

Відповідно до п.9 Додатку№1 до договору строк дії договору до 31.12.2019р. включно, а в частині щодо виконання взаємних зобов`язань, розрахунків, гарантійних зобов`язань, до повного виконання зобов`язань їх сторонами.

Також господарським судом встановлено, що 19.02.2019р. позивач надіслав на адресу відповідача лист від 18.02.2019р. №07/141-1020, в якому просив відповідача поставити обумовлену у Додатку№1 до договору продукцію на загальну суму 8490 грн. вказаний лист одержано відповідачем 01.03.2019р.

У претензії від 14.03.2019р. №24/403-1507 позивач повідомив відповідача, що граничний строк поставки за заявкою 18.02.2019р. №07/141-1020 становив до 10.03.2019р., проте станом на 13.03.2019р. залишається непоставленою продукція на суму 8490 грн., строк поставки якої прострочений. При цьому позивач у претензії вимагав протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії виконати умови договору в повному обсязі та сплатити штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання умов договору стосовно несвоєчасного постачання у розмірі 8999,40 грн.

У відповіді на претензію від 09.04.2019р. №04/40 відповідач не заперечив одержання ним 01.03.2019р. заявки на поставки товару, повідомив про непорозуміння між представниками сторін з питань погодження транспортування продукції, що стали причиною затримки поставки продукції. Також у відповіді на претензію відповідач погодився лише з сумою штрафних санкцій 509,40 грн.

У претензії від 13.06.2019р. №25/815-3032 позивач вимагав відповідача протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії виконати умови договору в повному обсязі та сплатити штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання умов договору стосовно несвоєчасного постачання у розмірі 16725,30 грн.

Вказану претензію залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної поставки продукції стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладено договір про закупівлю (поставку) товару №12/44 від 13.02.2019р., за умовами якого відповідач зобов`язаний проставити позивачу товар протягом 10 днів з дати одержання письмової заявки позивача, а позивач зобов`язаний прийняти та оплатити поставлений товар.

Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено господарським судом відповідачем одержано письмову заявку позивача на поставку товару 01.03.2019р., отже строк поставки продукції за даною заявкою становить до 10.03.2019р.

Проте відповідач у встановлений договором строк не поставив позивачу відповідну продукцію, що не заперечується представником відповідача у судовому засіданні.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч.1 ст. ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Як передбачено ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п.9.2 укладеного між сторонами договору встановлено пеню у розмірі 2% вартості зобов`язання,з якого допущено прострочення за кожен день прострочення, а за прострочення понад 20 днів встановлено штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Перевіривши розрахунок пені, згідно з яким розмір пені за період з 11.03.2019р. по 11.09.2019р. становить 31 413 грн., господарським судом встановлено невідповідність цього розрахунку вимогам ч.6 ст. 232 ГК України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За таких обставин, господарський судом здійснений розрахунок пені, згідно з яким розмір пені за 182 дні прострочення виконання зобов`язання відповідачем становить 30 903,60 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу, згідно з яким розмір штрафу становить 594,30 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції.

При цьому усні посилання відповідача на затримку на Одеській митниці ґрунтовки, з якої виробляється продукція, яка мала бути поставлена позивачу, а також повідомлення позивача про вказані обставини, господарським судом не приймаються до уваги з огляду на відсутністю в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Посилання відповідача на великий розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій, господарський суд до уваги не приймає, із врахуванням того, що саме такий розмір штрафних санкцій встановлений сторонами у договорі, а також із врахуванням вимог, встановлених ст.ст.3,6,627 ЦК України щодо принципів свободи договору. Інших підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій відповідачем суду не наведено, а тому господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, яке в усному порядку заявлено представником відповідача у судовому засіданні 11.12.2019р.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обидві сторони у справі пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" /65031, м. Одеса, Київське шосе, 5, / на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" /03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, літера Є, / в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції /63460, Харківська обл., Зміївський р-н, смт. Слобожанське, / пеню у розмірі 30 903 (тридцять тисяч дев`ятсот три) грн. 60 коп., штраф у розмірі 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1890 (одна тисяча вісімсот дев`яносто) грн. 43 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець