РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2019Справа № 910/12948/19
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай»

про стягнення 1000,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" про стягнення 9442,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 24.09.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

30.09.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 24.09.2019 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/12948/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 3 отримав 10.10.2019 ухвалу суду від 07.10.2019 про відкриття провадження у справі № 910/12948/19 проте не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив у встановлений строк суду не надав. Про наслідки не подання відзиву відповідач був повідомлений ухвалою суду від 07.10.2019 про відкриття провадження у справі № 910/12948/19

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

28.10.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, відповідно до якої відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти в сумі 8442,57 грн., страхове відшкодування в порядку регресу на підставі полісу № АМ 5430299 за вирахуванням 1000,00 грн. франшизи, що передбачена умовами даного полісу.

Ухвалою суду від 11.12.2019 закрито провадження у справі № 910/12948/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення 9442,57 грн., в частині позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 8442,57 грн., на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай»» не скористалось наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзивів на позов, а відтак не скористалися наданими їх процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "ПЗУ Україна" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АМ № 129371, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, та пов`язані з володінням користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "FORD Focus ", д.р.н. НОМЕР_1 . За Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 129371 вигодонабувачем є страхувальник ( ОСОБА_1 ) .

07.11.2018 в м. Київ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "FORD Focus ", д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та перебував під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу "Volkswagen Transporter" д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 та перебував під керуванням ОСОБА_4 . Постанова Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2019 у справі № 758/15530/18.

Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2019 у справі № 758/15530/18: « згідно протоколу БД № 199323 від 07.11.2018 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 близько о 18 годині 05 хвилин в м. Києві на площі Шевченка, керував автомобілем «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснюючи рух круговим перехрестям не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив п.п. 13.1. ПДР України «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.», в результаті чого здійснено зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками».

Відповідно до заяви від 07.11.2018 № UA044 про настання страхового випадку, страхувальник, ОСОБА_1 просить виплатити відшкодування, згідно умов договору страхування, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок.

До матеріалів справи також додано звіт про результати огляду місця ДТП ( заява про настання страхового випадку № 44 - 45) від 07.11.2018, а також додаток № 1 до нього.

До матеріалів справи також додано акт огляду транспортного засобу ( дефектна відомість) від 23.11.2018, виданого ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України».

Згідно рахунку - фактури № 1048869 від 15.11.2018, виставленого ТОВ «Віннер Автомотів», замовником за яким є ОСОБА_1 , вартість ремонту автомобіля "FORD FOCUS ", д.р.н. НОМЕР_1 становить 27813,13 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 205464 від 15.01.2019 вартість ремонту автомобіля "FORD FOCUS ", д.р.н. НОМЕР_1 складає 12687,31 грн.

До матеріалів справи також додано протокол технічного огляду КТЗ від 23.11.2018.

Відповідно до страхового акту № UA044/L01/03 від 16.01.2019 року та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 9442,57 грн.

Згідно платіжного доручення № 24941 від 16.01.2019 сума страхового відшкодування у розмірі 5151,41 грн. була сплачена на рахунок ТОВ «Віннер Автомотів» (СТО). Призначення платежу: «Страх. Відшкод. ОСОБА_1 ( ІПН - НОМЕР_5 ) за автор. роб. на підставі рах. № 1048869 від 15.11.18 в т.ч. ПДВ, дог. АМ. 129371 від 16.07.2018».

У матеріалах справи містить довідка ПрАТ СК «ПЗУ Україна», відповідно до якої при виплаті страхового відшкодування по страховому акту № UA044/L01/03 від 16.01.2019 р. було проведено акт взаємозаліку на недоотриману страхову премій в розмірі 4291,16 грн.

Позивач звернувся до відповідача з Регресною вимогою № 1858 - 0419 від 02.04.2019 на суму 9442,57 грн., сума визначена з урахуванням страхового акту № UA044/L01/03, проте, без урахування франшизи 1000,00 грн. передбаченої договором (полісом) №АМ/5430299 на підставі якого цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Transporter" д.р.н. НОМЕР_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації вказаного автомобіля була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». Докази направлення Вимоги та отримання її Відповідачем наявні в матеріалах справи, а саме, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 0 відповідно до якого відповідач отримав вимогу 05.04.2019.

Відповідач відповіді на заяву не надав суму страхового відшкодування не сплатив.

Позивач просить у суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 9442,57 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у

зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за сплаченою ним сумою страхового відшкодування з вирахуванням франшизи.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2019 у справі № 758/15530/18: « згідно протоколу БД № 199323 від 07.11.2018 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 близько о 18 годині 05 хвилин в м. Києві на площаді Шевченка, керував автомобілем «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснюючи рух круговим перехрестям не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив п.п. 13.1. ПДР України «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.», в результаті чого здійснено зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками».

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "Volkswagen Transporter" д.р.н. НОМЕР_3 , на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на підставі полісу № АМ/5430299.

Згідно витягу з бази МТСБУ, договором (полісом) №АМ/5430299 визначено наявність франшизи 1000,00 грн. , та ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб 100000,00 грн.

Відповідачем при визначенні розміру позовних вимог, та страхового відшкодування не була врахована франшиза 1000,00 грн. передбачена полісом № АМ/5430299.

Відповідно до п. 22.1, ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно платіжного доручення № 24941 від 16.01.2019 сума страхового відшкодування у розмірі 5151,41 грн. була сплачена на рахунок ТОВ «Віннер Автомотів» (СТО). Призначення платежу: «Страх. Відшкод. ОСОБА_1 ( ІПН - НОМЕР_5 ) за автор. роб. на підставі рах. № 1048869 від 15.11.18 в т.ч. ПДВ, дог. АМ. 129371 від 16.07.2018».

У матеріалах справи містить довідка ПрАТ СК «ПЗУ Україна», відповідно до якої при виплаті страхового відшкодування по страховому акту № UA044/L01/03 від 16.01.2019 р. було проведено акт взаємозаліку на недоотриману страхову премій в розмірі 4291,16 грн.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки "FORD FOCUS", д.р.н. НОМЕР_1 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Отже, відповідач не виконав покладені на нього зобов`язання щодо своєчасної виплати страхового відшкодування.

Проте, відповідач, в процесі розгляду справи, відповідно до платіжного доручення № 9245 від 02.10.2019 сплатив позивачу страхове відшкодування в порядку регресу на підставі полісу № АМ 5430299 у розмірі 8442,57 грн. з урахуванням франшизи 1000,00 грн., ухвалою суду від 11.12.2019 провадження у справі в частині суми страхового відшкодування у розмірі 8442,57 грн. було закрито.

Суд зазначає про те, що позивачем при визначенні позовних вимог, а саме, розміру страхового відшкодування не було враховано франшизу 1000,00 грн., яка є передбаченою полісом № АМ 5430299, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "Volkswagen Transporter" д.р.н. НОМЕР_3 . З урахуванням передбаченої полісом № АМ 5430299 франшизи, розмір страхового відшкодування, щодо якого в позивача виникло право вимоги, мав становити 8442,57 грн. І як встановлено судом відповідач вказану суму станом на день розгляду справи вже сплатив.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги в частині стягнення 1000,00 грн. страхового відшкодування з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 1000,00 грн. страхового відшкодування з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір виник з вини відповідача, внаслідок того, що ним несвоєчасно було сплачено страхове відшкодування, суд покладає судовий збір на відповідача в частині позовних вимог, провадження за якими було закрито, в зв`язку з відсутністю предмету спору.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6а, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 40, ) страхового відшкодування у розмірі 1000,00 грн. - відмовити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6а, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 40, ) 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять ) грн. 55 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко