РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2019Справа № 910/14820/19
За позовом Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітекс-Україна» про стягнення 18397,06 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу за договором поставки №12012017 від 27.04.2017, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань повністю поставлений передплачений товар та повернути частину передплати у зв`язку з не поставкою товару.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали, убачається, що цей лист, направлений за офіційною адресою місцезнаходження Відповідача згідно ЄДР, був повернутий суду поштою.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим Відповідачем надаються до ЄДР відомості, щодо офіційної адреси його місцезнаходження, за якою він повинен отримувати кореспонденцію.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору №12012017 від 27.04.2017, з додатком, та з додатковою угодою від 27.07.2017, також з додатком (правомірність презюмується на підставі ст. 204 ЦК України, далі разом - Договір), Позивачем було замовлено у Відповідача товар загальною вартістю 335546,30 грн., за який Позивач відповідно до умов специфікації здійснив повну попередню оплату у розмірі 335546,30 грн., що підтверджується проведеним банком платіжним дорученням та не спростовано Відповідачем.

За умовами цієї ж специфікації (у редакції додаткової угоди від 27.07.2017), Відповідач був зобов`язаний поставити весь товар до 11.08.2017, проте, як вбачаєтсья з залучених до справи видаткових накладних та накладних на повернення (повний перелік наведено у позові), які підписані сторонами та зауважень не містять, Відповідачем було недопоставлено товару на суму 18397,06 грн.

Претензією від 12.10.2017 (копія та належні докази її направлення залучені до справи) Позивач відповідно до ст. 525, 526, 530 та ч. 1 ст. 693 ЦК України вимагав у Позивача поставити товар, який не було поставлено у встановлений Договором строк, протягом 3х днів з моменту одержання претензії. Проте Відповідачем товар поставлено не було; матеріали справи не містять доказів протилежного.

Враховуючи порушення Відповідачем, у розумінні ст. 610 ЦК України, взятого на себе зобов`язання, Позивач вимогою від 02.07.2019 вимагав у Відповідача, згідно зі ст. 611, ч. 2 ст. 693 ЦК України, повернення суми передплати у зв`язку з не поставкою товару.

При цьому, будь-яке неотримання Відповідачем вимоги (претензій, листів) Позивача, як підстава не поставки товару, або не повернення передплати, судом відхиляється, оскільки вони надсилалися за адресою офіційного місцезнаходження Відповідача згідно з ЄДР, тобто за належною адресою, відомості про яку Відповідач сам надає до ЄДР, та отже, за якою він і направлену йому кореспонденцію повинен отримувати.

Відповідачем не доведено перед судом наявність у нього на даний час правових підстав утримувати 18397,06 грн. передплати за непоставлений товар, тому вказані кошти підлягають поверненню Позивачу за ст.ст. 530, 693, 1212 ЦК України, як такі, правова підстава для утримування яких відпала (товар у погоджений строк після отримання передплати не поставлено, вимогу про поставку товару та про повернення передплати товару не виконано).

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на всі встановлені судом вищенаведені обставини, позовна вимога про стягнення з Відповідача 18397,06 грн. заборгованості (передплати за непоставлений товар) є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітекс-Україна» (вул. Рокосовського, 2-б, кв. 209, м. Київ, 04201; ідентифікаційний код 37858946) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (вул. Кіквідзе, 18-а, м. Київ, 01103; ідентифікаційний код 21642228) 18397 (вісімнадцять тисяч триста дев`яносто сім) грн. 06 коп. заборгованості, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.