ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3465/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (61125, місто Харків, вул. Катерининська, буд.46, ідентифікаційний код 21194014)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА САЛЮТЕМ" (61051, місто Харків, вул. Клочківська, буд. 276 Б, ідентифікаційний код 41339422)
про стягнення 46876,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА САЛЮТЕМ" заборгованості у сумі 39063,93 грн. та штрафу у сумі 7 812,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема на порушення відповідачем умов договору поставки №334 від 08.08.2017, який був укладений між позивачем та відповідачем, щодо своєчасної оплати відповідачем поставленого товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість з оплати товару в сумі 39063,93 грн та нараховано штраф у розмірі 20% від вартості одержаного товару, за яким допущено прострочення платежу відповідно до п.7.2. договору, що становить 7 812,78 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2019 року у справі №922/3465/19 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" без руху. Встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали.

У вказаний строк запропоновано позивачу подати до господарського суду Харківської області засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії додатків до позову.

05.11.2019 від позивача у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" надійшла заява про усунення недоліків з документами на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 28.10.2019 (вх. №26626).

До поданої заяви позивачем надано засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії додатків до позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.11.2019 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3465/19. Здійснювати розгляд вказаної справи постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Також, вказаною ухвалою, встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Докази надіслання (надання) відповіді на відзив іншій стороні надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання (надання) заперечення іншій стороні надати суду.

Відповідачеві, згідно ст.ст. 250, 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.07.2019, була направлена на адресу відповідача: 61051, місто Харків, вул. Клочківська, буд. 276 Б, яка зазначена позивачем у позовній заяві та відомості про місцезнаходження відповідача за цією ж адресою містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернута до суду 13.11.2019 з відміткою пошти "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

08 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (постачальник, далі по тексту - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА САЛЮТЕМ" (покупець, далі по тексту - відповідач) укладено Договір на поставку товарів № 334 (далі по тексту - договір).

Згідно з п. 1.1. договору, постачальник бере на себе зобов`язання передати (поставити) у власність покупцю протягом дії договору товар в асортименті і кількості, вказаній в накладних, які є невід`ємною частиною договору. Покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах, визначених договором.

П. 1.2. договору визначено, що предметом поставки є лікарські засоби, супутні товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи (далі по тексту - товар).

Відповідно до п. 1.3. договору, поставка товару здійснюється за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 2.1. договору кількість і асортимент товару узгоджується сторона зазначається у видатковій накладній на кожну поставку.

Ціни на товар, згідно з п. 3.3. договору, зазначаються в кожній видатковій накладній, що є додатком до договору.

Відповідно до п. 3.5. договору, розрахунки за товар здійснюються по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом відстрочення платежу протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання товару покупцем. Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка у видатковій накладній. Якщо дата отримання товару не вказана покупцем у видатковій накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.

Згідно з п. 3.7 договору, покупець при проведенні оплати за поставлений йому постачальником товар при наявності у покупця заборгованості за отриманий товар за декількома видатковими накладними, отримана від нього оплата буде зарахована в рахунок погашення заборгованості за товар, що отриманий раніше, незалежно від призначення оплати, зазначеної в платіжному дорученні.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що постачальник поставляє покупцю товар, який є в наявності на складі, після узгодження асортименту, ціни і якості товару, що поставляється.

Згідно з п. 5.3. договору, поставка товару здійснюється за домовленістю сторін на умовах:

- «Франко-завод (EXW)/ Місце від вант важення - склад Постачальника: м. Харків, вул. Катерининська, 46,

- «Фрахт / перевезення оплачено до ………*» (СРТ).

- «Поставка в пункті ……*» (DAP)/

назва місця призначення обмовляється сторонами при кожній поставці товарів.

Відповідно до п. 5.4. договору, товар вважається прийнятим покупцем (відповідачем):

- по кількості, згідно супровідних документів;

- за якістю, згідно сертифікатів якості наданих позивачем.

Відповідно до п. 7.2. договору, за прострочення платежу обумовленого у п. 3.5 даного договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості одержаного товару, за яким допущено прострочення платежу, а також суму боргу з урахуванням індексу інфляції, згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України за весь час прострочення та 18% річних від простроченої суми.

У п.10.1. договору сторони визначили, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і обміну копіями документів, завірених мокрими печатками, вказаних у п.12.4, і діє до 31 грудня 2020 року, а щодо зобов`язань за договором - до повного їх виконання.

Позивач зазначає, що поставив відповідачу у період з 19.02.2019 по 31.07.2019 товар на загальну суму 44 975,03 грн.

Поставка товару підтверджується матеріалами справи, а саме: видатковими накладними: № ХА-00499958/1 від 19.02.2019 на суму 19931,83 грн; №ХА-0049958/2 від 19.02.2019 на суму 126,77 грн; № ХА-0050414/1 від 19.02.2019 на суму 790,11; № ХА-0050414/2 від 19.02.2019 на суму 253,08 грн; № ХА-0054575/1 від 27.02.2019 на суму 3 359,10 грн; № ХА-0054575/2 від 27.02.2019 на суму 852,46 грн; № ХА-0059842/1 від 28.02.2019 на суму 6265,03 грн; № ХА-0059842/2 від 28.02.2019 на суму 782,21 грн; № ХА-0096494/1 від 05.04.2019 на суму 2 313,03 грн; № ХА-0096494/2 від 05.04.2019 на суму 1,2 грн; № ХА-0102313/1 від 11.04.2019 на суму 4 006,6 грн; № ХА-0102313/2 від 11.04.2019 на суму 187,1 грн; № ХА-0163565/1 від 19.06.2019 на суму 1308,96 грн; № ХА-0163565/2 від 19.06.2019 на суму 75,29 грн; № ХА-0167364/1 від 25.06.2019 на суму 1615,81 грн; № ХА-0177613/1 від 04.07.2019 на суму 1005,75 грн; № ХА-0185728/1 від 23.07.2019 на суму 1003,98 грн; № ХА-0196643/1 від 31.07.2019 на суму 1096,72 грн.

Вказаний товар прийнятий відповідачем як покупцем за договором, про що свідчать підписи представника відповідача на видаткових накладних, проте як зазначає позивач у позовній заяві відповідач здійснив лише часткову оплату за отриманий товар, у зв`язку з чим позивач вказує про наявність заборгованості станом на 18.10.2019 в сумі 39 063,93 грн, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом, про стягнення вказаної суми боргу з відповідача. Також, у зв`язку із простроченням оплати товару позивачем нараховано штраф згідно п.7.2. договору у розмірі 7 812,78 грн, яку також заявлено до стягнення з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Також, ст. 694 Цивільного кодексу України визначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивачем свої зобов`язання за договором поставки виконані, про що свідчать видаткові накладні, що містяться у матеріалах справи.

Також, поставку позивачем товару на виконання умов договору укладеного між сторонами не спростовано відповідачем у справі, а отже у матеріалах справи наявні докази належного виконання позивачем договору та поставки товару на суму 44975,03 грн.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги позивача не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору №334 від 08.08.2017 в частині оплати поставленого позивачем товару своєчасно та у повному обсязі, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання за вказаним договором щодо оплати товару у розмірі 39 063,93 грн, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму штрафу у розмірі 7 812,78 грн.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом (Господарським).

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Так, з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати за поставлений позивачем товар не виконав у встановлений договором строк, то відповідно відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

При цьому невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна оплата відповідачем товару поставленого позивачем) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вищевстановлено, згідно з п. 7.2. договору, за прострочення платежу обумовленого у п. 3.5 даного договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості одержаного товару, за яким допущено прострочення платежу, а також суму боргу з урахуванням індексу інфляції, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України за весь час прострочення та 18% річних від простроченої суми.

Перевіривши правильність нарахування позивачем штрафу у розмірі 7812,78 грн, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та здійснено позивачем арифметично вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, а отже судові витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 1 921,00 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 655, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА САЛЮТЕМ" (61051, місто Харків, вул. Клочківська, буд. 276 Б, ідентифікаційний код 41339422) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (61125, місто Харків, вул. Катерининська, буд.46, ідентифікаційний код 21194014) заборгованість у сумі 39063,93 грн та штраф у сумі 7 812,78 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

3. Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн покласти на відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА САЛЮТЕМ" (61051, місто Харків, вул. Клочківська, буд. 276 Б, ідентифікаційний код 41339422).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА САЛЮТЕМ" (61051, місто Харків, вул. Клочківська, буд. 276 Б, ідентифікаційний код 41339422) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (61125, місто Харків, вул. Катерининська, буд.46, ідентифікаційний код 21194014) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (61125, місто Харків, вул. Катерининська, буд.46, ідентифікаційний код 21194014).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА САЛЮТЕМ" (61051, місто Харків, вул. Клочківська, буд. 276 Б, ідентифікаційний код 41339422).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "16" грудня 2019 р.

Суддя І.О. Чистякова