ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового наказу

09.12.2019 № 904/3996/19

Суддя Кеся Н.Б., розглянувши заяву: Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м.Кам`янське Дніпропетровська область

про розстрочення виконання рішення

за позовом Приватного підприємства "Професіонал-І", м.Кам`янське Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м.Кам`янське Дніпропетровська область

про стягнення 23133,50 грн

Представники:

Від Позивача: Чабаненко А.Л., договір №105 від 28.08.2019, адвокат

Від Відповідача (Заявника): Корсун С.О., довіреність № 269 від 28.12.2018, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у справі №904/3996/19 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на користь Приватного підприємства "Професіонал-І" основну суму боргу у розмірі 1127441,90 грн, інфляційні втрати у розмірі 95899,86грн, три проценти річних від простроченої суми 36234,68грн, пеню в розмірі 158686,86грн та судові витрати по справі у розмірі 21273,95 грн.

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" 27.11.2019 року звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3996/19, в якій просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у справі №904/3996/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на користь Приватного підприємства "Професіонал-І" основної суми боргу у розмірі 1 127 441,90 грн, інфляційних втрат у розмірі 95899,86 грн, 3% річних від простроченої суми 36234,68 грн, пені у розмірі 158686,86 грн та судових витрат у розмірі 21273,95 грн рівними частинами строком на 12 місяців.

Обґрунтовуючи наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду, Відповідач зазначає про відсутність можливості одночасного повного виконання рішення суду від 12.11.2019 у справі №904/3996/19, що може призвести до арешту коштів на банківських рахунках Відповідача, рухомого та нерухомого майна, та як наслідок зупинення виробничої та господарської діяльності Відповідача та порушення зобов`язань Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" перед працівниками та бюджетами всіх рівнів.

Так, на підтвердження тяжкого фінансового становища Заявник (Боржник) подав до суду копію звіту про фінансові результати за 6 та 9 місяців 2019 року, копії наказів №355 від 28.05.2019 "Про зміну суттєвих умов праці в зв`язку зі зміною в організації виробництва та праці в частині встановлення неповного робочого часу", №662 від 30.09.2019 "Про консервування основних засобів ПАТ "ДМЗ", №682 від 03.10.2019 "Про зупинку доменної печі №3 інв. №12922" та копію довідки вих. №106/389 від 07.11.2019 про розмір кредиторської заборгованості (арк.с. 225-231).

Ухвалою суду від 28.11.2019 прийнято заяву до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 09.12.2019.

05.12.2019 від Позивача надійшло заперечення на заяву Відповідача про розстрочення виконання рішення (арк.с. 239-245), в якому Позивач заперечує проти заяви про розстрочення виконання рішення суду посилаючись на таке.

Відповідач не обґрунтовує доказами своє твердження про зростанням вартості сировини, енергетичних ресурсів та падінням світових цін на ринку металопродукції; не обґрунтовує доказами причинно-наслідковий зв`язок між зростанням вартості сировини, енергетичних ресурсів та падінням світових цін на ринку металопродукції та тим, що Відповідач фактично, працює у збиток; не пояснює і не обґрунтовує доказами, в чому ж полягають об`єктивні обставини, які не залежать від Відповідача та водночас ускладнюють виконання рішення суду. Природно, що за таких умов, Відповідач не обґрунтував і не міг обґрунтувати причинно-наслідковий зв`язок між вказаними обставинами і стверджуваним Відповідачем ускладненням виконання вішення суду. Відповідач прямо визнає, що виконання рішення суду без розстрочення є можливим, зазначаючи, що «примусове і одночасне стягнення всієї суми боргу призведе до негативних і непередбачуваних наслідків». Принагідно Позивач зазначає, що ані «тяжке фінансове становище», ані «негативні і непередбачувані наслідки» самі по собі не є підставами для розстрочки виконання судового рішення.

Твердження Відповідача про фінансовий стан та додані на підтвердження цих тверджень документи є непропорційними та однобокими, не дають можливості оцінити дійсне матеріальне становище Відповідача. Так, з якихось причин Відповідач не надає у заяві про розстрочення інформації про належні йому майно, дебіторську заборгованість, інші активи тощо.

Також у заяві про розстрочення Відповідач посилається на низку своїх рішень щодо організації виробництва і праці (зупинення окремих виробничих процесів і об`єктів, зміна режиму робочого часу тощо. Ці обставини, на думку Позивача, не входять до предмету доказування, а докази (засоби доказування), якими їх обґрунтовує Відповідач є неналежними.

Відповідач не обґрунтував доказами відсутність достатнього обсягу коштів та неможливості одночасної виплати стягнутої суми. В свою чергу, ця обставина прямо не свідчить про істотну ускладненість або неможливість виконання рішення суду.

Водночас Відповідач прямо визнає, що виконання Рішення суду без розстрочення є можливим, однак призведе до певних наслідків.

Результати господарської діяльності Відповідача цілком лежать у сфері його власної відповідальності і не мають братися до уваги при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до статей 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

До заяви про розстрочення виконання рішення суду у даній справі Заявник долучив копію звіту про фінансові результати за 6 та 9 місяців 2019 року, копії наказів №355 від 28.05.2019 "Про зміну суттєвих умов праці в зв`язку зі зміною в організації виробництва та праці в частині встановлення неповного робочого часу", №662 від 30.09.2019 "Про консервування основних засобів ПАТ "ДМЗ", №682 від 03.10.2019 "Про зупинку доменної печі №3 інв. №12922" та копію довідки вих. №106/389 від 07.11.2019 про розмір кредиторської заборгованості (арк.с. 225-231).

Для належного вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення, господарським судам необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку Боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

З огляду на матеріали справи, Боржник не надав належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, подані Боржником докази не можуть розцінюватись як належні докази на підтвердження факту неможливості виконання рішення.

До того ж, Заявником не надано доказів того, що він зможе виконувати рішення суду протягом 12 місяців.

Із підстав та умов можливого надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів Стягувача та Боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє Кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи Позивача так і заперечення Відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів на підтвердження надзвичайних (виключних) обставин та доказів вжиття Заявником усіх заходів для виконання рішення суду, беручи до уваги відсутність згоди Стягувача для надання розстрочки, правові підстави для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду відсутні.

Таким чином, заява Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про розстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 234, 235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/3996/19, строком на дванадцять місяців -відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся