ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. Справа№ 34/3-8/160

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Чорногуза М.Г.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Сєров Є.І. довіреність № 01/01/07-560/д від 02.09.19

від відповідача: Лук`янов Р.І. довіреність № 745/0/4-19 від 04.03.19

розглянувши апеляційну скаргу Державного агентства резерву України, м. Київ

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2019

за заявою Державного агентства резерву України, м. Київ

про роз`яснення рішення

у справі №34/3-8/160 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ

до Державного агентства резерву України, м. Київ

третя особа 1 на стороні відповідача Міністерство фінансів України, м. Київ

третя особа 2 на стороні відповідача Міністерство аграрної політики України, м. Київ

про стягнення 130 614 067,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 стягнуто з Державного агентства з управління державним матеріальним резервом на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" 130 614 067,93 грн. заборгованості та 1 700,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

25.01.2001 на виконання зазначеного рішення Вищим арбітражним судом України видано відповідний наказ.

Постановою колегії по перегляду рішень, ухвал, постанов Вищого арбітражного суду України № 04-1/1-2/90 від 18.04.2001 рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2001 здійснено заміну відповідача - Державного агентства з управління державним матеріальним резервом на Державний комітет України з державного матеріального резерву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2002 в задоволенні заяви ВАТ "Укрнафта" про зміну способу та прядку виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 шляхом звернення стягнення на майно відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2002 ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2002 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.03.2003 постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2002 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 змінено порядок та спосіб виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 шляхом стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву з усіх відкритих рахунків на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" 102 555 442, 93 грн. заборгованості, 1 700,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

18.09.2008 на виконання зазначеної вище ухвали видано відповідний наказ зі строком дії до 18.09.2011.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2008 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2009 постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2008 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.06.2009 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 09.04.2009.

Ухвалою Верховного Суду України від 16.07.2009 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 09.04.2009.

03.07.2017 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до господарського суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не надіслання на адресу ПАТ "Укрнафта" копії постанови ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також щодо не повернення ПАТ "Укрнафта" наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008;

- визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу.

04.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі № 34/3-8/160.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 замінено державний комітет України з державного матеріального резерву на його правонаступника - Державне агентство резерву України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2017 поновлено пропущений строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 34/3-8/160 від 18.09.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено повністю. Визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не надіслання на адресу ПАТ "Укрнафта" копії постанови ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також щодо не повернення ПАТ "Укрнафта" наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008. Визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 задоволено заяву Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві та замінено Державний комітет України з державного матеріального резерву (01601, МСП, м. Київ-4, вул. Пушкінська, 28, Код ) на Державне агентство резерву України (01601, МСП, м. Київ-4, вул. Пушкінська, 28, ); замінено Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ).

10.09.2019 до місцевого господарського суду від Державного агентства резерву України надійшла заява про роз`яснення рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі № 34/3-8/160 в частині способу і порядку його виконання.

Заява про роз`яснення способу і порядку виконання рішення мотивована тим, що органи Казначейства не є органами державної виконавчої служби, тому у випадку виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, органи Казначейства керуються Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845, і дії, вчинені державним виконавцем в рамках процедури виконавчого провадження та положення щодо відновлення виконавчого провадження, не є обов`язковими для органів Казначейства та не підлягають застосуванню.

Також, відповідач вважає, що застосування виконавчих заходів у примусовому порядку не припустиме, оскільки строк пред`явлення наказу від 18.09.2008 у даній справі є пропущеним та не може бути поновлений, відтак, припиняється процедура виконавчого провадження, яка здійснювалось органами Державної виконавчої служби і наказ повертається стягувачу. Державна казначейська служба України розпочинає абсолютно нову процедуру виконання судового рішення, оскільки чинним законодавством України чітко та безпосередньо визначено, що виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості з державного органу здійснюється саме Державною казначейською службою України.

Враховуючи наведене, п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" та ст. 30 Бюджетного кодексу України, а також відсутність джерела фінансування для виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 №34/3-8/160, відповідач (заявник) не має можливості визначити код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, економічної класифікації видатків бюджету та рахунків боржника.

Враховуючи наведене, відповідач (заявник) просить суд роз`яснити спосіб і порядок виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 у задоволенні заяви Державного агентства резерву України про роз`яснення способу і порядку виконання рішення у справі №34/3-8/160 (рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі №8/160 з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі №34/3-8/160) відмовлено.

Приймаючи дану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що вимоги заяви відповідача не відповідають ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спрямовані не на усунення неточностей рішення суду або його незрозумілості шляхом роз`яснення, а фактично спрямовані на надання правової оцінки діям/бездіяльності заявника щодо виконання судового рішення, що роз`ясненням рішення не є.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 у справі №34/3-8/160 скасувати та заяву про роз`яснення рішення у справі №34/3-8/160 в частині способу і порядку його виконання задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована аналогічними доводами, що і заява про роз`яснення рішення суду.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

В свою чергу, представник позивача надав в судовому засіданні пояснення, якими заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Треті особи правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню, з наступних підстав.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З аналізу вищенаведеної правової норми слідує, що роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення у більш зрозумілій формі, без зміни при цьому його змісту.

Отже, суд вправі роз`яснювати рішення лише стосовно обставин, які були предметом дослідження судом в ході розгляду справи.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення (п. 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 р.).

Як вже було зазначено, відповідач просить суд роз`яснити рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі №8/160 з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі №34/3-8/160 в частині способу і порядку його виконання.

Отже, фактично заявник просить суд роз`яснити спосіб та порядок виконання судового рішення.

Разом з тим, в ухвалі про роз`яснення судового рішення господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження (п. 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9).

В свою чергу, резолютивна частина рішення (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі №34/3-8/160) містить найменування відповідача та стягувану суму, є чіткою та не може бути змінена чи доповнена.

До того ж, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, у заяві відповідача не викладено, розуміння яких частин судового рішення викликає труднощі у заявника, у зв`язку з чим їх слід викласти більш повно і зрозуміло, натомість заявник хоче, щоб суд фактично замість заявника визначив - які дії заявнику слід вчинити з метою виконання рішення суду такими чином, щоб це не порушило ані інтереси заявника, ані норми чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи те, що в своїй заяві відповідач просить суд роз`яснити спосіб та порядок виконання судового рішення у даній справі, а оскільки відповідне питання не може бути вирішено в порядку ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вказаної заяви.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 у справі №34/3-8/160 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 у справі №34/3-8/160 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження №34/3-8/160 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.12.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді М.Г. Чорногуз

Т.П. Козир