ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 року м.Дніпро Справа № 908/812/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Пінчук Є.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ХОЗ-ТОРГ на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2019 року, ухвалене суддею Корсун В.Л., повний текст якого складений 09.08.2019р., у справі № 908/812/19

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю ХОЗ-ТОРГ, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ, м. Запоріжжя

про стягнення 371 242,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю ХОЗ-ТОРГ з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення 355 348,58 грн. основного боргу, 4 098,10 грн. 3% річних та 11 795,80 грн. інфляційних.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № НН0211/2016 від 02.11.2016 року в частині сплати за отриманий товар в розмірі.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.07.2019р. в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріали справи не містять доказів, які б давали можливість суду встановити чи була наявною заборгованість у відповідача перед позивачем за договором поставки за період до січня 2018 року, а також чи не було здійснено відповідачем попередньої оплати за поставлений товар згідно наданих видаткових накладних на загальну суму 490 001,82 грн., так як в платіжних дорученнях наданих до справи в призначенні платежу зазначено Оплата за товар по договору поставки № НН 0211/2016 от 02.11.2016 г. в т.ч. ПДВ (20%), а інші відомості у вказаних платіжних дорученнях відсутні; суд не прийняв акт звірки взаємних розрахунків, як доказ заборгованості відповідача перед позивачем. Отже, позовні вимоги ТОВ ХОЗ-ТОРГ до ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ не є доведеними та обґрунтованими позивачем.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю ХОЗ-ТОРГ.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд передчасно закрив підготовче провадження, не виконав умови п.19 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, чим позбавив позивача надати документи та докази на підтвердження та обґрунтування своїх позовних вимог.

До апеляційної скарги надані додаткові докази, а саме видаткові накладні за період з 23.11.2016р. по 26.11.2018р. на загальну суму 1 473 373,44 грн., платіжні доручення з 30.01.2017р. по 12.11.208р. на загальну суму 917 000 грн.

Просить прийняти додаткові докази до розгляду і апеляційну скаргу задовольнити скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 11.12.2019 року підтримав доводи, що наведені в апеляційній скарзі. Просив її задовольнити.

Товариство з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О. від 15.10.2019 року відкрите апеляційне провадження у справі № 908/812/19. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Додані до апеляційної скарги докази не приймаються судом до розгляду у зв`язку з не доведенням позивачем поважності причин, з яких він не міг надати ці докази суду першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 02.11.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ХОЗ-ТОРГ (Постачальник) укладено договір поставки № НН0211/2016, за умовами якого (п. 1.1. договору) Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2. договору, назва, асортимент та ціна товару вказується в Додатку № 1 Специфікація, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, товар постачається Постачальником окремими партіями у відповідності до замовлень на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від Покупця замовлення на поставку товару і виконувати поставку товару за адресами, в кількості і на дату, що вказані в замовленні, власними транспортними засобами і за свій рахунок. У випадку, підписання Сторонами Додатку № 5 Графік поставок, графіка поставок і строки поставки визначаються згідно підписаному Додатку № 5. Покупець має право зробити замовлення поза графіком і дане замовлення буде мати обов`язкову силу для Постачальника, при направленні замовлення Постачальнику не менш ніж за 12 годин до моменту поставки.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що замовлення на поставку товару направляється Постачальнику не менш як за 12 годин до моменту поставки. Список представників Постачальника, їх контактні телефони та електронні адреси вказані в Додатку № 4 до вказаного договору. Всі листи, замовлення, повідомлення, рахунки, акти та інші документи, направлені на електронну адресу пошти представників Постачальника, вказаних у Додатку № 4, рахуються офіційно направленими. У випадку зміни представників Постачальника або їх контактних даних, вказаних у Додатку № 4, Постачальник зобов`язаний повідомити про це Покупця, про що сторонами підписується Додаток № 4 в новій редакції.

У відповідності до п. 2.6. договору, обов`язки щодо поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару і повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів Покупцю відповідно до умов дійсного Договору та діючого законодавства України. Замовлення рахується виконаним, а Постачальник рахується таким що виконав свої зобов`язання по поставці, якщо він здійснив поставку товару:

- в узгоджений з Покупцем день та час;

- в асортименті та кількості згідно замовленню;

- за цінами, затвердженими у Специфікації;

- з повним пакетом належним чином оформлених товаросупровідних документів;

- у повній відповідальності до діючого законодавства України та умовами даного договору.

Відповідно до п. 2.18 договору, Постачальник зобов`язаний зазначати у всіх документах які мають відношення до поставки (у т.ч. у видатковій накладній, рахунках-фактурі та інших супровідних документах), своє найменування, номер та дату договору, номер та дату замовлення.

Прийом товару на розподільчому центрі/торгівельних точках здійснюється відповідно до Додатку № 5 до даного договору (п. 3.1. договору).

Пунктом 3.2. договору передбачено, що прийом товару по кількості та якості здійснюється Покупцем в місці поставки товару в момент отримання товару від Постачальника на підставі супровідних документів. Покупець вправі прийняти товар без спеціальної перевірки по кількості, якщо товар знаходиться в спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів.

Згідно із п. 3.3. договору, якщо при передачі товару Покупцю буде виявлено невідповідність товару умовам даного договору, Покупець вправі відмовитись від отримання вказаного товару, оформити акт розбіжності (в порядку п. 3.6. даного договору) зробивши відповідну відмітку в накладній. Даний випадок трактується як невиконання зобов`язань по поставці товару в установлений строк.

Відповідно до п. 6.1. договору, ціна на товар визначається на підставі унормованої сторонами Специфікації та може бути змінена виключно за попередньою згодою з Покупцем. Не більше одного разу в квартал та не більше чим на 5 % від поточної ціни. Нова ціна починає діяти з дати вказаній у Специфікації.

Пунктом 6.4. договору визначено, що Постачальник надає Покупцю товар з урахуванням фіксованих знижок. Ціна з урахуванням фіксованих знижок вказується в Специфікації в розділі Спеціальна ціна.

У відповідності до п. 6.5. договору, вимоги з оплати товару вказується в Додатку № 6 до вказаного договору.

Відповідно до п. 3 Додатку № 6 Комерційні умови договору, оплата товару проводиться шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. Датою оплати рахується дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Пунктом 7.1. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 02.11.2016р., Покупець має право повернути Постачальнику товар, який було поставлено Покупцю, а Постачальник зобов`язаний прийняти такий товар в разі:

- якщо строк придатності товару збіг;

- якщо товар був повернутий Покупцю споживачами як неякісний в період строку придатності;

- виявлено невідповідність якості поставленого товару при отриманні, підготовці до реалізації або в період реалізації;

- нереалізований товар, який був поставлений для проведення акцій, але не більше 20 % від ціни поставленого товару на період проведення акції;

- товар виключений Покупцем із асортименту. Рішення про виключення товару із асортименту Покупця приймається Покупцем в односторонньому порядку;

- строк обороту товару більший ніж строк його оплати, проводиться за узгодженням з Постачальником;

- закінчення сезону для сезонних товарів, але не більше 20 % від ціни поставленого сезонного товару;

- закінчення строку дії Договору, у т.ч. його дострокове розірвання, в рамках дебіторської заборгованості на момент розірвання договору;

- в інших випадках, передбачених даним договором.

Згідно із п. 11.1. договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017р. В разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожен послідуючий рік.

Закінчення строку дії вказаного договору, не звільняє сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов даного договору, що мало місце в період дії договору (п. 11.2. договору).

Звернувшись з позовною заявою, позивач просив стягнути заборгованість за товар поставлений за наступними видатковими накладними:

від 07.03.2018р. № 170 на суму 92 127,84 грн.,

від 07.03.2018р. № 172 на суму 300,00 грн.,

від 27.06.2018р. № 642 на суму 74 205,60 грн.,

від 16.07.2018р. № 663 на суму 39 742,56 грн.,

від 07.11.2018р. № 977 на суму 58 059,42 грн.,

від 14.11.2018р. № 985 на суму 120 462,90 грн.

від 26.11.2018р. № 1073 на суму 105 103,50 грн.

Всього було поставлено товару на суму 490 001,82 грн.

ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ було складено накладні на повернення товару від 07.06.2018р., а саме: № 1489173 на суму 39 148,02 грн. (за видатковими накладними № 332 та № 333) та № 1489174 на суму 660,00 грн. (за видатковими накладними № 334, № 335 та № 336).

Загальна сума повернутого товару становить 39 748,02 грн.

Також позивач зазначив, що ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ було надано ТОВ ХОЗ-ТОРГ послуги з маркетингу, в результаті чого в рахунок заборгованості перед ТОВ ХОЗ-ТОРГ було зараховано 24 475,40 грн., а саме: 31.03.2018р. 4 606,39 грн., 31.07.2018р. 5 687,72 грн. та 30.11.2018р. 14 181,29 грн.

Позивачем надані копії платіжних доручень, за якими ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ було здійснено оплату за поставлений товар на загальну суму 447 000,00 грн.

В платіжних дорученнях не зазначалося за якою накладною здійснюється оплата, тому позивач зараховував платежі за поставлені товари, які не були оплачені.

Крім того, позивач надав суду акт звірки підписаний сторонами та скріплений печатками на загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 355 350,58 грн.

Позивач зазначав, що на підставі вищенаведеного, враховуючи видаткові накладні, накладні на повернення товару, надані маркетингові послуги, платіжні доручення та акт звірки у ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ виникла заборгованість перед ТОВ ХОЗ-ТОРГ на загальну суму 355 348,58 грн., а саме:

- за видатковою накладною № 642 від 27.06.18 31 980,20 грн.;

- за видатковою накладною № 663 від 16.07.18 39 742,56 грн.;

- за видатковою накладною № 977 від 07.11.18 58 059,42 грн.;

- за видатковою накладною № 985 від 14.11.18 120 462,90 грн.;

- за видатковою накладною № 1073 від 26.11.18 105 103,50 грн.

Вищезазначену суму позивач і просив стягнути.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що згідно наданих позивачем первинних документів (видаткових накладних, накладних на повернення, платіжних доручень, наданих маркетингових послуг) встановлено, що позивачем поставлено товар на загальну суму 490 001,82грн. Відповідачем сплачено (платіжні доручення + повернуто товару + маркетингові послуги) 447 000,00 грн. + 39 808,02 грн. + 24 475,40 грн. = 511 283,42 грн., що на 21 281,60 грн. більше суми на яку був поставлений товар за наданими суду накладними.

При цьому колегія звертає увагу, що позивачем заявлялася вимога про стягнення заборгованості не взагалі за договором, з урахуванням всіх поставок та оплат, а за конкретними накладними і наданими позивачем первинними документами заборгованість не підтверджена.

Господарським судом обґрунтовано не прийнято до уваги акт звірки розрахунків, наданий позивачем, в якому зазначена заборгованість відповідача в сумі 355 348,58 грн. Згідно даного акту, звірка здійснена за період з січня 2018р. по січень 2019р. На початок періоду, за який проводилася звірка борг відповідача складав 376 630,18 грн. З січня 2018р. по січень 2019р. позивачем поставлено товару на 490 001,82 грн., в оплату зараховано 511 283,42 грн. Тобто заборгованість відповідача виникла за товар який був поставлений до 2018 року, а не за накладними, зазначеними в позові. Заборгованість, яка виникла до періоду звірки не підтверджена первинними документами. Акт звірки розрахунків є належним, але недостатнім доказом наявності заборгованості, оскільки достатніми та допустимими доказами можуть бути лише первинні документи, які підтверджують факт поставки товару та факт оплати.

За наведених обставин господарський суд правильно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що господарський суд не виконав умови п.19 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, чим позбавив позивача надати документи та докази на підтвердження та обґрунтування своїх позовних вимог не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 05.04.2019р. господарським судом було відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 25.04.2019р.. В ухвалі також зазначена адреса за якою на офіційному веб-порталі судової влади в мережі інтернет сторони можуть отримати інформацію по справі.

24.04.2019р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки, а від позивача про проведення засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 25.04.2019р. у зв?язку з неявкою представників сторін розгляд справи відкладено на 27.05.2019р., продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 04.07.2019р.

13.05.2019р. від представника позивача надійшло клопотання про проведення засідання 27.05.2019р. в режимі відеоконференції в господарському суді Харківської області.

15.05.2019р. ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви про проведення засідання в режимі відео конференції, оскільки 27.05.2017р. з 10 год. до 10-30 год. вже заброньовано час у господарському суді Харківської області.

27.05.2019р. на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача з проханням провести підготовче засідання без участі позивача та представника позивача та зазначено про направлення до суду уточненої позовної заяви.

27.05.2019р. відбулося судове засідання за участю представника відповідача за результатами якого винесена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення для розгляду по суті на 01.07.2019р.

29.05.2019р. на адресу суду надійшов уточнений позов.

Ухвалою суду від 01.07.2019р. уточнений позов залишений без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України та оголошено перерву в засіданні до 30.07.2019р.

З наведеного вбачається, що позивач був обізнаний про час розгляду справ та про прийняті рішення. Підготовче провадження тривало з 05.04.2019р. по 27.05.2019р. і позивачу ніхто не заважав надати документи, які він вважав за необхідне, як особисто так і поштою. Судом під час підготовчого провадження були з?ясовані питання передбачені ч.2 ст.182 ГПК України. Від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання 27.05.2019р. без участі позивача з зазначенням, що неявка не перешкоджає проведенню судового засідання. І господарський суд, провівши 27.05.2019р. підготовче засідання за участю представника відповідача, з урахуванням його думки обґрунтовано закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду.

У зв`язку з дотриманням судом норм процесуального права, правильним застосуванням норм матеріального права, підстави для скасування рішення відсутні. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ХОЗ-ТОРГ залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2019 року, у справі № 908/812/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19.12.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

з оригіналом згідно

пом судді О.В.Яцура

19.12.2019