ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019 Справа № 904/3191/19
За позовом Фермерського господарства "СУЧКОВА В.В.", с. Світлогірське, Криничанський район, Дніпропетровської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АГРОСВІТ", с. Червоний Промінь, Криничанський район, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 1 365 000,00грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Воробйова Я.І. адвокат

від відповідача Поліщук К.В. адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство "СУЧКОВА В.В." (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АГРОСВІТ" (далі - Відповідача) про стягнення заборгованості в розмірі 1 365 000,00 грн.

Заявлені вимоги мотивовано неналежним виконанням Відповідачем умов укладеного сторонами у спрощений спосіб договору, в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що видаткова накладна № 46 від 25.08.2016 року, на яку позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, містить підпис від імені колишнього директора товариства - Головіна Ю.В., водночас, як стверджує Відповідача, Головін Ю.В. зазначену накладну не підписував. Крім того, заперечуючи проти позову, Відповідач посилається на відсутність належних доказів в підтвердження реальної передачі товару.

28.08.2019 року відповідачем подано клопотання про призначення у справі судової експертизи на предмет дослідження підпису від імені директора СТОВ «АФ «Агросвіт» Головіна Ю.В. на видатковій накладній № 46 від 25.08.2016 року, а також, на предмет дати створення такого документа.

18.09.2019 року до суду подано заяву свідка - ОСОБА_1 , з приводу обставин підписання ним видаткової накладної № 46 від 25.08.2016 року.

24.10.2019 року до суду надійшла друга заява свідка - ОСОБА_1 , за містом якої останній повідомив поро відомі йому обставини підписання видаткової накладної № 46 від 25.08.2016 року, а також, обставини виконання умов договору з поставки товару.

30.10.2019 суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 21.11.2019 допитано свідка - ОСОБА_1 , в засіданні оголошено перерву до 10.12.2019.

Під час розгляду справи по суті, Позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував.

Згідно положень ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 10.12.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, 25.08.2016 року між Фермерським господарством «СУЧКОВА В.В.», як постачальником (далі Позивач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АГРОСВІТ», як одержувачем (далі Відповідач), підписано видаткову накладну № 46, згідно якої Позивач передав, а Відповідач прийняв 130 тон соняшнику за ціною 8750,00 грн. без ПДВ, на загальну суму 1 365 000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

В силу приписів ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Підписана позивачем та відповідачем видаткова накладна № 46 від 25.08.2016 року, яка одночасно підтверджує факт досягнення сторонами домовленості щодо предмету та ціни такого правочину, а також, факт передачі та одержання товару, свідчить про виникнення між сторонами відносин з поставки, які регулюються Параграфом 3 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом укладеного договору поставки, сторони не передбачили строк оплати товару, а отже, з огляду на вище викладені положення закону, товар мав бути оплачений покупцем (відповідачем) після його прийняття, тобто, не пізніше 25.08.2016 року.

В силу вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач свій обов`язок щодо здійснення оплати одержаного товару не виконав, доказів суду не надав, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимоги позивача про стягнення вартості поставленого товару.

Заперечуючи проти заявленого позову, Відповідач зазначає, що видаткова накладна № 46 від 05.08.2016 року містить підпис від імені колишнього директора товариства - ОСОБА_1 , який останнім не вчинявся. Крім того, Відповідач посилається на відсутність первинних документів на підтвердження факту передачі товару.

У спростування доводів відповідача, в порядку статті 88 ГПК України до матеріалів справи подано заяви свідка - ОСОБА_1 , який на час спірних правовідносин перебував на посаді директора СТОВ «Агрофірма «АГРОСВІТ». За змістом повідомлень, які викладені в заявах свідка, останній підтвердив факт підписання видаткової накладної № 46 від 25.08.2016 року та скріплення її печаткою товариства, а також, факт отримання товару, що зазначений у накладній в повному обсязі та без зауважень.

Крім того, під час допиту в судовому засіданні 21.11.219 року, свідок підтвердив викладені ним в заявах повідомлення, а також, зазначив, що вивезення товару зі складу постачальника (Позивача), здійснювалося власним транспортом покупця (Відповідача), у зв`язку із чим, товарно-транспортні накладні не складалися.

В підтвердження реальності укладеного сторонами договору поставки соняшнику, Позивач надав суду копії документів щодо права власності на складське приміщення для зберігання сільськогосподарської продукції, сільськогосподарську техніку, довідку про склад земель, які перебувають в користування СФГ «Сучкова В.В.» а також, складську довідку про залишки соняшнику на складі підприємства станом на 21.08.2016 року.

Здійснивши оцінку наданих Позивачем доказів за своїм внутрішнім переконання, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, ніж доводи Відповідача в їх спростування, в підтвердження яких останній не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених Позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи приписи п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АГРОСВІТ" (52300, Дніпропетровська обл., Криничанський район, село Промінь, ) на користь Фермерського господарства "СУЧКОВА В.В." (52340, Дніпропетровська обл., Криничанський район, село Світлогірське, вул. Виконкомівська, буд. 4, ) 1 365 000,00 грн. основного боргу, 20 475,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.12.2019.

Суддя О.В. Ліпинський