РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/13619/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 338873,77 грн,

за участі представників:

від позивача - Пінчук-Ніколайчук Ю.В. (уповноважений представник);

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 338873,77 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було несвоєчасно доставлено прийнятий до перевезення вантаж за залізничними накладними: №45190592, №45298809, №47524087, №47524137, №47524202, №47845813, №48968713, №48977011, №49388903, №49884273, №49884638, №49888514, №49888522, №49974702, №46526166, №46761367, №47773130, №49113111, №49403298, №49403314, №49403355, №49427040, №49884265, №49884281, №49884299, №49884315, №50050897, №50148204, №50295526, №45078177, №45078193, №45294386, №45294881, №45298981, №45322344, №45382504, №45704533, №46495396, №47371646, №47457494, №47524319, №47573258, №47615240, №47744610, №48933899, №48953731, №48987234, №49102858, №49153737, №49376379, №49376387, №49378482, №49388903, №49435027, №49444722, №49532344, №49609696, №50130244, №50148212, №50148220, №50176437, №50282821 та досильними залізничними накладними: №44335594, №44107415, №44107407, №37976164, №32768939, №45425261, №49995632, №46553715, №33658907, №32886426, №32886434, №44410165, №49897861, №33722349, №50152545, №47331764, №38523544, №44551091, №44361368, №44551075, №45359684, №33115510, №33218579, №42038042, №42738015, №37990223, №32771297, №32874794, №42894444, №32756751, №47547062, №47854294, №45366135, №40371338, №39302062, №41246794, №33221318, №41480476, №46976726, №50152537, №50179191, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 338873,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов та додаткових пояснення по справі частково заперечив проти задоволення позовних вимог, зокрема зазначив, що позивачем необґрунтовано завищено суми штрафу за прострочення термінів доставки вантажу, у зв`язку з урахуванням, при здійсненні розрахунків, не тільки вартості провізної плати, а також додаткових зборів. Крім того, відповідач вказав на невірне застосуванням позивачем Правил обчислення термінів доставки вантажу. У зв`язку з викладеним відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення штрафу в розмірі 150681,27 грн. Крім того відповідач подав заяву про зменшення штрафу до 5% від нарахованої суми.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2019 за залізничною накладною №45190592 залізницею було прийнято до перевезення вагон №56120512, 18.04.2019 за залізничною накладною №452298809 - вагони №60729217, №55025761, №56958358, №53588877, №52517620 та за досилочною накладною №44335594 - вагон №60455847, 26.03.2019 за залізничною накладною №47524087 - вагон №57577082, 26.03.2019 за залізничною накладною №47524137 - вагони №63447346, №63094502 та за досилочною накладною №44107415 - вагон №62884812, 26.03.2019 за залізничною накладною №47524202 - вагони №62607858, №56355480 та за досилочною накладною №44107407 - вагон №53450987, 04.04.2019 за залізничною накладною №47845813 - вагон №61136800, 24.03.2019 за залізничною накладною №48968713 - вагон №53509766 та досилочною накладною від 31.03.2019 №37976164 - вагон №50047596, 24.03.2019 за залізничною накладною №48977011 - вагони №54782420, №51298766, №56674252, №62112800, №63522825, №61014825 та за досилочною накладною №32768939 - вагон №61962767, 19.04.2019 за залізничною накладною №49388903 - вагони №62522727, №56970403, №62964440, №53188553, №56856917, №56917867, №56090574 та досилочною накладною від 22.04.2019 №45425261 - вагон №53266177, 21.05.2019 за залізничною накладною №19884273 - вагони №56970288, №60456126, №61897815, 21.05.2019 за залізничною накладною №49884638 - вагони №60460714, №53411906, №62467907, №56707151, №52585528, №53487359, 21.05.2019 за залізничною накладною №49888514 - вагони №53602686, №53504072, №60026416, №56737448, 21.05.2019 за залізничною накладною №49888522 - вагони №62009824, №51805950, №53589735, №56857261, №53508321, №56127442, 27.05.2019 за залізничною накладною №49974702 - вагон №63487862 та досилочною накладною від 29.05.2019 №49995632 - вагон №56943806.

Як вбачається з копій вказаних залізничних накладних, які долучені позивачем до позовної заяви, одержувачем вантажу в них вказаний позивач; накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу (враховуючи досилочні накладні) у відповідних вагонах; розмір провізної плати та відстань перевезення вантажу.

У позовній заяві позивач вказав на те, що відповідачем всупереч встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, було прострочено термін доставки вантажу у вказаних вагонах зі станцій відправлення на 2 доби, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у розмірі 47315,69 грн (10% від провізної плати).

Також, судом встановлено, що 23.05.2019 залізницею за залізничною накладною №46526166 було прийнято до перевезення вагони №53299183, №56730781 та досилочною накладною від 24.05.2019 №46553715 - вагон №56628449, 31.05.2019 за залізничною накладною №46761367 - вагон №56597065 та досилочною накладною від 08.06.2019 №33658907 - вагон №53013926, 03.04.2019 за залізничною накладною №47773130 - вагони №65177827, №53197471, №59435107, №53495818, №53590485, №52536232 та досилочними накладними від 10.04.2019 №32886434 - вагон №50053594, від 10.04.2019 №32886426 - вагон №62111059, 01.04.2019 за залізничною накладною №49113111 - вагони №67381749, №58779867, №68731025, 20.04.2019 за залізничною накладною №49403298 - вагон №60519923, 20.04.2019 за залізничною накладною №49403314 - вагон №54751821, 20.04.2019 за залізничною накладною №49403355 - вагони №61782488, 22.04.2019 за залізничною накладною №494427040 - вагони №62965124, №62312327, №53535639, №56151103, №58919697, №56871262, №53748364 та досилочною накладною від 29.04.2019 №44410165 - вагон №56533649, 21.05.2019 за залізничною накладною №49884265 - вагони №53170031, №62622956 та досилочною накладною №49897861 - вагон №56868714, 21.05.2019 за залізничною накладною №49884281 - вагон №6327570, 21.05.2019 за залізничною накладною №49884299 - вагон №56575939, 21.05.2019 за залізничною накладною №49884315 - вагони №55333108, №56230360, №53504387, №53590436, 21.05.2019 за залізничною накладною №50050897 - вагони №56963432, №53516480 та досилочною накладною №33722349 від 09.06.2019 - вагон №56970031, 06.06.2019 за залізничною накладною №50148204 - вагони №62655881, №62964549, №53568432, №53783914 та досилочною накладною №50152545 від 07.06.2019 - вагон №53547105, 17.06.2019 за залізничною накладною №50295526 - вагони №52276466, №61014536, №63523278, №59954677 та досилочною накладною №47331764 від 19.06.2019 - вагони №53812887, №63812853.

Як вбачається з копій вказаних залізничних накладних, які долучені позивачем до позовної заяви, одержувачем вантажу в них вказаний позивач; накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу (враховуючи досилочні накладні) у відповідних вагонах; розмір провізної плати та відстань перевезення вантажу.

У позовній заяві позивач вказав на те, що відповідачем всупереч встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, було прострочено термін доставки вантажу у вказаних вагонах зі станцій відправлення на 3 доби, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у розмірі 82104,92 грн. (20% від провізної плати).

Крім того, судом встановлено, що 12.04.2019 залізницею за залізничною накладною №45078177 було прийнято до перевезення вагон №53651618, 12.04.2019 за залізничною накладною №45078193 - вагони №68702380, №63653620 та досилочною накладною №38523544 від 25.04.2019 - вагон №68028141, 18.04.2019 за залізничною накладною №45294386 - вагони №56743800, №53530051, №62965983, №62672514, №56865959, №54781547, №58941253, №62008412 та досилочною накладною №44551091 від 07.05.2019 - вагон №55006027, 18.04.2019 за залізничною накладною №45294881 - вагони №60651452, №56046550, №56956923, №62521851, №60726635, №56215833, №59676379, №56618267, №62257266, №56089402, №62285101 та досилочною накладною №44361368 від 14.05.2019 - вагон №63163232, 18.04.2019 за залізничною накладною №45298981 - вагони №53170049, №53535233, №53504072, №6254426, №55590640, №56108475, №53515821, №56151426, №52507845, №56527740, №56873623 та досилочною накладною №44551075 від 07.05.2019 - вагон №52238243, 19.04.2019 за залізничною накладною №45322344 - вагони №35301011, №60728581, №62966940, №60632387, №56059785 та досилочною накладною №45359684 від 20.04.2019 - вагон №60666211, 21.04.2019 за залізничною накладною №45382504 - вагони №53495669, №56407513, №52193695, №56998099, №62084736, №62078175, №51806339, №61190229, №63487581, №53129557, №53723193, №56944069, №56299209 та досилочною накладною №33115510 від 22.04.2019 - вагон №62053145, 29.04.2019 за залізничною накладною №45704533 - вагони №56999931, №53588877, №590886652, №53518874, №53419859, №53170643, №56917271, №56237183, №55022107 та досилочною накладною №33218579 від 01.05.2019 - вагон №53510244, 22.05.2019 за залізничною накладною №46495396 - вагони №56964836, №53060802, №53545067, №63252787, №56713274, №53485348, №62101464, №55332381, №61013074, №56060551, №62667126, №53064937, №55841381, №63161467, №56167224, №56117716 та досилочною накладною №42038042 від 23.06.2019 - вагон №62112305, 23.03.2019 за залізничною накладною №47371646 - вагони №63245302, №56955313, №61078630 та досилочною накладною №32738015 від 04.04.2019 - вагон 56963507, 24.03.2019 за залізничною накладною №47457494 - вагони №67702787, №65945461, №67868638, №60604352, №67861252, №60048402, №60904372, №63469605, №66766304, №67888982, №67894329, №60777646, №67658641 та досилочною накладною №37990223 від 04.04.2019 - вагон №67879916, 26.03.2019 за залізничною накладною №47524319 - вагон №67396127, 27.03.2019 за залізничною накладною №47573258 - вагони №56953938, №54782743, №53506747, №62965017, №56319452, №60726601, №52964986, №56714710, №60520145, №67758722 та досилочною накладною №32771297 від 29.03.2019 - вагон №62112305, 29.03.2019 за залізничною накладною №47615240 - вагон №63859144, 02.04.2019 за залізничною накладною №47744610 - вагони №52797982, №63524359, №56738420, №56875651, №62071451, №56963622, №56877145, №56970189, №52292216 та досилочною накладною №32874794 від 09.04.2019 - вагон №56199755, 21.03.2019 за залізничною накладною №48933899 - вагон №63447569 та досилочною накладною №42894444 від 23.03.2019 - вагон №63447528, 23.03.2019 за залізничною накладною №48953731 - вагони №60725454, №63129704, №53571188 та досилочною накладною №32756751 від 09.04.2019 - вагон №56151566, 25.03.2019 за залізничною накладною №48987234 - вагони №53413274, №63379929, №60028750 та досилочною накладною №47547062 від 27.03.2019 - вагони №56967946, №62009568, №53509212, 01.04.2019 за залізничною накладною №49102858 - вагон №53547840, 04.04.2019 за залізничною накладною №49153737 - вагони №56270721, №53510459, №56857477, №52595345 та досилочною накладною №47854294 від 05.04.2019 - вагон №55616411, 18.04.2019 за залізничною накладною №49376379 - вагони №51298121, №62312376, №62043534, №53577763, №53197158 та досилочною накладною №45366135 від 20.04.2019 - вагон №53599775, 18.04.2019 за залізничною накладною №49376387 - вагон №56253974, 19.04.2019 за залізничною накладною №49378482 - вагони №53590519, №55335301, №59086546, 19.04.2019 за залізничною накладною №49388903 - вагони №62522727, №56970403, №62964440, №53188553, №56856917, №56917867, №56090574 та досилочною накладною №40371338 від 02.05.2019 - вагон №56871510, 22.04.2019 за залізничною накладною №49435027 - вагони №53527479, №61297248, №63379432, №62111406, №53602405, №62965363 та досилочною накладною №39302062 від 08.06.2019 - вагон №61974937, 23.04.2019 за залізничною накладною №49444722 - вагони №53454955, №62468459 та досилочною накладною №41246794 від 24.05.2019 - вагон №61012183, 29.04.2019 за залізничною накладною №49532344 - вагони №62049408, №62966080, №53520318 та досилочною накладною №33221318 від 01.05.2019 - вагон №62043252, 04.05.2019 за залізничною накладною №49609696 - вагон №53454666 та досилочною накладною №41480476 від 20.05.2019 - вагон №56324320, 05.06.2019 за залізничною накладною №50130244 - вагони №61298824, №58941204, №53061354 та досилочною накладною №46976726 від 06.06.2019 - вагони №54778626, №56228257, №68353382, №60520277, 06.06.2019 за залізничною накладною №50148212 - вагони №60972718, №62608930 та досилочною накладною №50152537 від 07.06.2019 - вагони №52528494, №56258650, 06.06.2019 за залізничною накладною №50148220 - вагон №63665269, 08.06.2019 за залізничною накладною №50176437 - вагони №56331846, №56492721, №54752431, №55419840, №53784300 та досилочною накладною №50179191 від 09.06.2019 - вагон №56170384, 16.06.2019 за залізничною накладною №50282821 - вагон №56626443

Як вбачається з копій вказаних залізничних накладних, які долучені позивачем до позовної заяви, одержувачем вантажу в них вказаний позивач; накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу (враховуючи досилочні накладні) у відповідних вагонах; розмір провізної плати та відстань перевезення вантажу.

У позовній заяві позивач вказав на те, що відповідачем всупереч встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, було прострочено термін доставки вантажу у вказаних вагонах зі станцій відправлення на 4 і більше діб, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у розмірі 209453,16 грн. (30% від провізної плати).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами статті 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 ст. 919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Пунктом 2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт», у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як вбачається із матеріалів справи, у поданому до суду відзиві на позов відповідачем фактично було визнано заявлену позивачем до стягнення суму штрафу у розмірі 188192,50 грн, розраховану на підставі залізничних накладних №45190592, №48968713, №48977011, №49974702, №46761367, №49884265, №49884281, №49884299, №49884315, №50050897, №45294386, №45298981, №45382504, №45704533, №47371646, №47573258, №47744610, №48933899, №48953731, №48987234, №49102858, №49153737, №49376379, №49435027, №49444722, №49532344, №49609696, №50130244, №50148212, №50148220, №50176437. А щодо іншої частини - у розмірі 150681,27 грн зазначено про невірність обрахунку позивача суми штрафу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відзив (який у своєму змісті фактично містить заяву про визнання позову) підписаний уповноваженими представниками АТ «Українська залізниця» на підставі наявних у справі копій довіреностей, якими надано повноваження представнику на визнання позовних вимог від імені АТ «Українська залізниця».

Таким чином, визнання відповідачем позову в частині заявленої до стягнення суми штрафу у розмірі 188192,50 грн за встановлених судом обставин не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ «ДТЕК Західенерго» в частині стягнення з ПАТ «Українська залізниця» штрафу у розмірі 188192,50 грн є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно іншої частини заявленого до стягнення штрафу у розмірі 150681,27 грн відповідні вимоги позивача не визнаються відповідачем, а тому є спірними і підлягають розгляду судом.

Судом встановлено, що позивачем у наданому до суду розрахунку штрафу відповідно до залізничних накладних №45298809, №47524087, №47524137, №47524202, №47845813, №49884273, №49884638, №49888514, №49888522 та досилочних накладних №44335594, №44107415, №44107407, №37976164, №32768939, №45425261 зазначено прострочення строків доставки вантажу на 2 доби, відповідно до залізничних накладних №49403298, №49403314 та №49427040 зазначено прострочення строків доставки вантажу на 3 доби, відповідно до залізничних накладних №45294881, №47457494 та №50282821 зазначено прострочення строків доставки вантажу на 4 доби і більше.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки за розрахунками суду, враховуючи відстань перевезення за вказаними накладеними, умови щодо розрахунку термінів доставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів та надані відповідачем докази, залізницею було прострочено доставку вантажу у вагонах за вказаними накладними на 1 добу.

Таким чином, суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах за залізничними накладними №45298809, №47524087, №47524137, №47524202, №47845813, №49884273, №49884638, №49888514, №49888522, №49403298, №49403314, №45294881, №47457494, №50282821 та досилочними накладними №44335594, №44107415, №44107407, №37976164, №32768939, №45425261, №44361368, №37990223.

Також судом встановлено, що позивачем у наданому до суду розрахунку штрафу відповідно до залізничних накладних №45322344, №49376379, №49376387 зазначено прострочення строків доставки вантажу на 4 доби і більше, проте суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки за розрахунками суду, відповідно до залізничної накладної №45322344 прострочення терміну доставки вантажу становить 2 доби, а відповідно до залізничних накладних №49376379 та №49376387 прострочення терміну доставки вантажу складає 3 доби.

Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити нараховані позивачем суми штрафу за залізничними накладними №45322344, №49376379 та №49376387 відповідно до кількості днів прострочення.

Розрахунки штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу в інших вагонах (за вказаними залізничними накладними) судом визнаються обґрунтованими, так як здійснені з урахуванням Правил обчислення термінів доставки вантажів, в тому числі з урахуванням відстані доставки, кількості повних діб доставки вантажу та провізної плати (відповідно до розрахунку штрафу, долученого позивачем до позовної заяви).

Разом з тим, стосовно заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, щодо включення позивачем до розрахунку суми штрафу за перевезення вантажу у вагонах власності залізниці, яка включає в себе безпосередньо провізну плату у вагоні, а також компенсацію витрат на перевезення вагону у порожньому стані та плату за використання вагону залізниці суд зазначає, що вказані заперечення є необґрунтованими з огляду на те, що у п.3.2 Договору №00078/ЦТЛ-2018 укладеного між позивачем та відповідачем визначено, що при замовленні вагону перевізника для проїзду провідників відправника (одержувача) замовник сплачує: плату за проїзд провідника відправника (одержувача), встановлену Збірником Тарифів па дату відправлення вантажу; плату за перевезення порожнього вагону перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів, плату за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, відповідно до п. 3.2.1; компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів з урахуванням коригуючих коефіцієнтів до тарифів Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у справі №910/9765/18, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду від 27.02.2019.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 264533,87 грн.

Разом з тим, стосовно заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу до 5% від нарахованої суми, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 Господарського кодексу України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 № 7-рп/2013).

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, в контексті зазначеного, суд звертає увагу на те, що наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена належними та допустимими доказами саме відповідачем.

Проте, всупереч викладеного вище, Акціонерним товариством «Українська залізниця» не було доведено суду таких обставин як, наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, винятковість випадку, з урахуванням інтересів обох сторін, не наведено причин неналежного виконання зобов`язання, яке стало підставою для застосування заходів відповідальності позивачем, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

Тобто, з наведеного вбачається, що на момент вирішення спору по суті у суду відсутні підстави вважати наявними та належним чином доведеними обставини, які є достатніми для зменшення розміру неустойки у відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зменшення розміру штрафних санкцій.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15; ідентифікаційний код 23269555) грошові кошти в розмірі 264533 (двісті шістдесят чотири тисячi п`ятсот тридцять три) грн 87 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3968 (три тисячi дев`ятсот шістдесят вісім) грн 01 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.12.2019

Суддя Я.В. Маринченко