РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

06.12.2019Справа № 910/11466/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г. П.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/11466/19

За позовною заявою Акціонерного товариства Українська залізниця (030680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49038, Дніпропетровська обл.., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; )

До Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; )

Про стягнення 73355,76 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про стягнення 73355,76 грн, з яких 68708,76 грн - збір за подавання та збирання вагонів та 4647,00 грн - збір за маневрову роботу.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначає, що ним надавались послуги з перевезення вантажів відповідно до договору № 58/ЦЮ-2018 про надання послуг з організації перевезень військових вантажів і проведення розрахунків за них від 04.05.2018, в тому числі були надані в лютому 2019 року послуги з подавання та збирання вагонів та виконані маневрові роботи. Відповідачем 26.03.2019 був наданий протокол розбіжностей , відповідно до якого останнім не було погоджено нараховані у лютому 2019 року станціями Губиниха та Орлівщина суми зборів за подавання та збирання вагонів та збору за маневрову роботу у розмірі 73 355, 76 грн, оскільки відповідач вважає, що нараховані суми підлягають вилученню з переліку документів.

У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 73 355,76 грн, з яких 68 708, 76 грн збір за подавання та збирання вагонів та 4 647, 00 грн збір за маневрову роботу.

Крім того позивач просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання оригіналів довіреностей на представників Тімченко А.О. та Герасюка С.О. № б/н від 06.08.2019 та № б/н від 06.08.2019; доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу місцезнаходження відповідача (опис вкладення із зазначення номеру накладної); доказів сплати Акціонерним товариством Українська залізниця судового збору в сумі 1921, 00 грн із зазначенням в призначенні платежу відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором або надати докази щодо наявності у регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця відповідних повноважень.

11.09.2019 від позивача на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 надійшла заява, якою останній усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи №910/11466/19 за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін, про що постановлено відповідну ухвалу.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

08.10.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не відповідають вимог законодавства, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому на думку відповідача не можуть бути задоволені судом з підстав викладених у відзиві.

21.10.2019 через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказав, що не згоден в повному обсязі з відзивом.

29.10.2019 від Міністерства оборони України надійшло через канцелярію суду заперечення, в яких останній не погодився із викладеними обставинами у відповіді на відзив.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:
Як підтверджено матеріалами справи, у лютому 2019 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (за договором - перевізник, позивач у справі) надавалися послуги Міністерству оборони України (за договором - замовник, відповідач у справі) з перевезення вантажів відповідно до договору про надання послуг з організації перевезень військових вантажів і проведення розрахунків за них від 04.05.2018 №58/ЦЮ-2018 (далі по тексту - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом договору є надання послуг з перевезення громадським залізничним транспортом (код 60210000-3 на основі національного класифікатора України ДК 021-2015 "Єдиний закупівельний словник") (послуги з організації перевезень військових вантажів (надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у вагонах перевізника) і проведення розрахунків за них).

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна цього договору визначається в межах сум, передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями на 2018 рік та становить 471 053 000, 00 грн, у тому числі ПДВ - 78 508 833,33 грн із них:

- за бюджетною підпрограмою 2101020/9 - 401 653 000, 00 грн, у тому числі ПДВ - 66 942 166,66 грн;

- за бюджетною підпрограмою 2101020/6 - 59 200 000 грн, у тому числі ПДВ - 9 866 666,67 грн;

- за бюджетною підпрограмою 2101020/8 - 10 200 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 1 700 000,00 грн.

В п. 4.2. договору сторони визначили, що розмір плати за перевезення ватажу у вагоні перевізника складається з:

плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу;

плати за використання вагону перевізника у ватажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Розмір ставок плати за використання вагонів перевізника та коефіцієнти порожнього пробігу доводяться замовнику шляхом розміщення відповідної інформації в офіційних друкованих джерелах та на офіційному сайті перевізника, про що перевізник письмово інформує замовника.

Відповідно до п. 4.3. договору, розмір плати за додаткові послуги при перевезенні вантажів у вагонах перевізника розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника тарифів із урахуванням відповідних коефіцієнтів, що затверджуються наказом Міністерства інфраструктури України. Ставки і тарифи можуть змінюватися відповідно до діючого законодавства. Обсяг та розмір плати за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, перелік яких наведений у додатку 1 до цього договору, визначається за взаємною згодою сторін. Оплата вартості таких послуг здійснюється замовником в межах загальної вартості договору.

Філія «ЄРЦ» відкриває особовий рахунок замовника з наданням відповідного номера по кожній бюджетній підпрограмі. У міру виконання перевезень та надання послуг філія «ЄРЦ» щодобово відображає в особових рахунках замовника списання коштів (п. 4.7 договору).

Згідно п. 4.8 договору, до 05 числа місяця, наступного за звітним, по кожній із бюджетних підпрограм філія "ЄРЦ" надає замовнику на електронну адресу переліки перевізних документів за місяць по кожній регіональній філії окремо, з відображенням інформації про послуги по військовим частинам, витяги з його особових рахунків та акти наданих послуг.

Пунктом 4.9 договору передбачено, що представник замовника до 15 числа місяця, наступного за звітним, перевіряє розрахункові документи та через замовника засобами електронного зв`язку повідомляє про результати перевірки філію "ЄРЦ" на електронну адресу і надає підписаний акт наданих послуг. При незгоді із сумою нарахувань та стягнення платежів, замовник до акту наданих послуг оформляє протокол розбіжностей із зазначенням узгодженої суми та сум, що підлягають перегляду.

Протокол розбіжностей розглядається філією "ЄРЦ" протягом 30 календарних днів з дня надходження такого протоколу. У разі згоди із зауваженнями замовника, філія "ЄРЦ" встановленим порядком здійснює відповідні коригування розрахункових документів та відображає їх на особових рахунках замовника, про що зазначається у акті наданих послуг за місяць в якому здійснюється таке коригування. У разі незгоди із зауваженнями замовника, філія "ЄРЦ" надсилає замовнику заперечення до протоколу розбіжностей із детальним обґрунтуванням власної позиції та за необхідності, наданням копій підтверджуючих документів.

Філія «ЄРЦ» до 20 числа місяця, наступного за звітнім, на підставі Акту наданих послуг надає замовнику рахунок на узгоджену суму (п. 4.10 договору).

Замовник на підставі акту наданих послуг та рахунку на узгоджену суму здійснює оплату за фактично надані за договором послуги до останнього числа місяця, наступного за звітнім (п. 4.11. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору строк надання послуг встановлюється до 31.12.2018.

Згідно з п. 6.1.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату в порядку і розмірах, встановлених умовами цього договору за перевезення вантажів та додаткові послуги згідно з актом наданих послуг.

Відповідно до п. 7.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з цим договором та відповідно до чинного законодавства України, якщо не доведуть, що ними вжито усіх залежних від них заходів для недопущення порушень умов договору.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення.

Додатки є невід`ємною частиною договору, вважаються підписаними сторонами в момент договору та не потребують окремого підписання, відповідно до п.12.1 договору.

Додаток 1 - Ставки плат за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами, згідно п. 12.1.1. договору.

Пунктом 12.1.2. договору передбачено, що Додаток 2 - Перелік військових частин, які виконують військові перевезення.

29.12.2018 сторони уклали додаткову угоду № 5 до договору, в якій погодили що договір діє до 31.03.2019, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

13.02.2019 сторони уклали додаткову угоду № 6 до договору, в якій погодили, що: «Ціна цього договору визначається в межах сум, передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями та становить 565 263 500,00 грн, у тому числі ПДВ 94 210 583, 33 грн.

Також 13.02.2019 сторони уклали додаткову угоду № 7 до договору, в якій виклали в новій редакції додаток № 1 до договору «Ставки плат за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами».

У вказаному додатку сторони, зокрема погодили, що вартість робіт (послуг) подача й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на станції, не відкриті для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням на цих станціях (за 1 вагон) складає 253, 06 грн.

В додатковій угоді № 8 від 28.03.2019 сторони погодили, що договір діє до 30.04.2019.

Міністерством оборони України, у відповідності до умов договору, наданий позивачу 23.03.2019 протокол розбіжностей, відповідно до якого замовником були не погоджені нараховані у лютому 2019 року станціями Губиниха та Орлівщина суми зборів за подавання та забирання вагонів та збору маневрову роботу у розмірі 73 355,76 грн, в протоколі також зазначено, що відповідні нарахування підлягають вилученню з переліку документів за період з 02.02.2019 по 01.03.2019 (коди платників - 8128156, 8128168, 8128530).

Позивач не погоджується із виключенням суми зборів за подавання та забирання вагонів та збору маневрову роботу у розмірі 73 355,76 грн, із переліку документів за період з 02.02.2019 по 01.03.2019, які підлягають оплаті по договору, що і стало причиною звернення до суду із даним позовом.

На підтвердження проведення відповідних робіт позивач надав в матеріали справи копії відомостей плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу за 02.02.2019, 18.02.2019, за 23.02.2019, за 24.02.2019, за 27.02.2019.

Предметом позову є вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 68 708, 76 грн збору за подавання та збирання вагонів та 4 647, 00 грн збору за маневрову роботу.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, з тих підстав, що на станціях Орлівщина та Губиниха в лютому 2019 року послуги з перевезення надавалися в місцях загального користування, а збір за подавання та збирання вагонів застосовується тільки для місць не загального користування. Також відповідач зазначає, що не погоджується із нарахуванням йому збору за маневрову роботу, оскільки переміщення вагонів зі станційної колії Орлівщина до місця навантаження/вивантаження на станційну колію № 6 та у зворотному напрямку є складовою процесу перевезення вантажів та відноситься до початково-кінцевих операцій, які включені до базового тарифу на вантажні перевезення, і відповідно не підлягають оплаті окремо.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу приписів частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 N 457 (далі - Статут), визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних та фізичних осіб на території України.

Статтею 62 Статуту передбачено, що порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 затверджені Правила розрахунків за перевезення вантажів (далі Правила), пунктом 8 вказаних правил визначено, що датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Після проведення маневрових робіт з розформування поїзда, вагони подаються для виконання вантажних операцій, які виконуються на місцях загального і не загального користування.

Пунктом 2.6. Правил визначено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

На кожного платника розрахунковий підрозділ складає перелік документів, які включені до розрахунку за звітну добу щодо відправлення, видачі вантажів і додаткових зборів. Перелік після прийняття вантажу до перевезення (або видачі) надається платнику через залізничну станцію в порядку, встановленому договором, та залишається в справах розрахункового підрозділу. Сплата додаткових провізних платежів, зборів та штрафів, які виникли при перевезенні або на станції призначення, провадиться в такому самому порядку через розрахунковий підрозділ незалежно від терміну видачі вантажу станцією (пункт 2.7. Правил).

Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво №1), затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 N 317 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356). Розділом III п. 1.1. вказаного Збірника передбачено, що збір за подачу й збирання за подачу й забирання вагонів (в тому числі неробочого парку) та іншого рухомого складу (далі вагони) на (з) під`їзні (их) колії (ій) та інші (их) місця (ь) не загального користування локомотивом залізниці визначається залежно від фактичної кількості поданих і забраних вагонів за звітну добу та від відстані у два кінці:

- за ставками таблиці 1, якщо під`їзна колія перебуває на балансі власників, що не входять до складу залізниць України;

- за ставками таблиці 2, якщо під`їзна колія перебуває на балансі залізниць України.

Звітна доба на залізницях України становить термін з 17 години 01 хвилини одної календарної доби до 17 години 00 хвилин наступної календарної доби.

До фактичної кількості поданих та забраних вагонів за звітну добу включається сумарна кількість поданих та забраних вагонів з під`їзної колії одного вантажовласника.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного розділу Збірника, у разі подачі й забирання вагонів до/з місць загального користування, що розташовані біля станційних колій, відстань за яку нараховується збір за подачу або збирання вагонів, визначається за технічно-розпорядчим актом станції або фактичним заміром від віскряка стрілки примикання колії, на яку подаються вагони для виконання вантажних операцій, до місця виконання цих операцій (враховуючи довжину вантажного фронту).

Збір за подачу й збирання вагонів визначається залежно від фактичної кількості поданих і забраних вагонів за звітну добу та від відстані у два кінці.

Враховуючи те, що станції Орлівщина і Губиниха (до 10.07.2019) не були відкриті для роботи по параграфу 1 Тарифного керівництва № 4, а саме - Приймання та видача вантажів, допустимих до зберігання на відкритих майданчиках місць загального користування станцій, а були відкриті для здійснення комерційних операцій по параграфу 3 Тарифного керівництва №4, а саме Приймання та видача вантажів на під`їзних коліях (коліях не загального користування) та місцях не загального користування, то за участю представників комерційного і колійного господарств та військових частин Міністерства оборони України було здійснено фактичний замір від вістряка стрілки примикання колії, на яку подаються вагони для виконання вантажних операцій, до місця виконання цих операцій, що встановлено п. 1.2 Розділу III Збірника.

Актом проміру відстані для здійснення подачі та прибирання вагонів на вантажні фронти на 6, 7 колії станції Орлівщини від 19.02.2019 із зазначенням щодо погодження і гарантії на оплату збору за подачу та забирання вагонів, що містить підпис представника Військової частини НОМЕР_1 .

Також, Актом проміру відстані для здійснення подачі та прибирання вагонів на 8 колію станції Губинина від 01.01.2019 із зазначенням щодо погодження і гарантії на оплату збору за подачу та забирання вагонів, що містить підпис представника Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п. 1.8. Розділу III Збірника тарифів до маневрової роботи, яка виконується локомотивом залізниці на вимогу вантажовласника, належать операції:

- переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті;

- подача вагонів на ваги і для дозування;

- у випадку, коли навантаження або вивантаження виконується в присутності локомотива залізниці (подача стисненого повітря до локомотива тощо);

- інша маневрова робота, робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях та інших місцях не загального користування.

Із матеріалів справи вбачається, що факт надання зазначених послуг підтверджується копіями відомостей плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу за 02.02.2019, 18.02.2019, за 23.02.2019, за 24.02.2019, за 27.02.2019. Для підпису відповідних накопичувальних карток, а саме № 02020034, № 09020040, № 18020054, № 25020077 (копії яких наявні в матеріалах справи), представник В/Ч А-1964 не з`явився, про що позивачем складено Акти загальної форми ГУ-23 від 25.02.2019, 18.02.2019, 09.02.2019, 25.02.2019, 18.02.2019 (копії наявні в матеріалах справи), згідно з вимогами п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

У пункті 3 розділу 28 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України, затверджених наказом Мінтрансу України від 09.12.2002 № 873, вказано, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності; акти загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

Отже, наявними в матеріалах справи первинними документами підтверджується факт надання зазначених послуг відповідачу.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок нарахованих зборів та встановлено, що він відповідає вимогам чинного законодавства, є арифметично вірним та відповідачем не спростований.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд зазначає, що частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано доказів відсутності боргу перед позивачем, у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують зазначених вище висновків суду, у зв`язку з чим до уваги не приймаються.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця до Міністерства оборони України про стягнення 73 355, 76 грн задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця (49038, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; код ЄДРПОУ ВП 40081237) 68 708 (шістдесят вісім тисяч сімсот вісім) грн 76 коп. заборгованості з оплати збору за подавання та збирання вагонів, 4 647 (чотири тисячі шістсот сорок сім) 00 грн заборгованості з оплати збору за маневрову роботу та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.12.2019.

Суддя Бондаренко Г.П.