ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"16" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1514/19

Суддя Господарського суду Одеської області Погребна К.Ф., при секретарі судового засідання Арзуманян В.А. розглянувши матеріали справи №916/1514/19

за позовом Заступника прокурора Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, )

до Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів (65072, м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, ) та до Державного реєстратора Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича (65012, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-б)

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора

Представники сторін:

Від прокуратури: Стоянов О.Г., посвідчення №045056

Від позивача: Степанишина А.С., довіреність № 310/вих-мр від 28.12.2018р.

Від відповідачів: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради із позовом до Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів та Державного реєстратора Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича (індексний номер 26861018 від 08.12.2015) про реєстрацію виправлень до запису про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: автостоянки №19, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. АДРЕСА_1 , буд. 23/1.

Ухвалою суду від 03.06.2019 (суддя Шаратов Ю.А.) позовну заяву від 23.05.2019 № 05/1-1742вих19 (вх. № 1551/19 від 30.05.2019) та додані до неї документи повернуто заступнику прокурора Одеської області. Заяву про забезпечення позову 23.05.2019 № 05/1-1744вих19 (вх. 2-2566/19 від 30.05.2019) повернуто заступнику прокурора Одеської області. Клопотання про витребування доказів від 23.05.2019 № 05/1-1743вих19 (вх. 2-2567/19 від 30.05.2019) повернуто заступнику прокурора Одеської області.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.06.2019 у справі № 916/1514/19. Позовну заяву заступника прокурора Одеської області та додані до неї матеріали (вх. 1551/19 від 30.05.2019) передано на розгляд господарському суду Одеської області. Справу передано судді Шаратову Ю. А.

14.11.2019р. в порядку ст. 35 ГПК України суддя Шаратов Ю.А. заявив самовідвід від розгляду справи за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Громадської організації Одеська Обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів та Державного реєстратора Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича (індексний номер 26861018 від 08.12.2015) про реєстрацію виправлень до запису про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: автостоянки №19, яка розташована за адресою: м АДРЕСА_1 буд. 23/1.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Одеської області Вінцевської О.О. №500 від 14.11.2019р. проведено повторний автоматизований розподіл вищевказаної справи, за результатами якого її розподіллено на суддю Погребну К.Ф., про що свідчить Витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2019р., яка своєю ухвалою від 19.11.2019р. відкрила провадження по справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовної провадження.

Так, в обґрунтування пред`явлених вимог прокурор посилався на те, що за вищевказаною адресою на підставі свідоцтва про право власності серії САС № 634017 від 23.04.2009, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, за громадською організацією Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів зареєстровано право власності на автостоянку №19, загальною площею 17,3 кв.м., яка розташована на земельній ділянці площею 27 219 кв.м. У наступному, 08.12.2015 державним реєстратором Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчевим К.Л. проведено державну реєстрацію виправлень до об`єкта нерухомого майна, а саме автостоянки №19, в результаті чого змінено загальну площу автостоянки з 17,3 кв.м. на 13872 кві.м. Проте, жодних правових підстав для проведення таких виправлень державним реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зазначено.

На підставі спірного рішення державного реєстратора фактично збільшено площу об`єкта нерухомого майна за рахунок споруд, які взагалі не підлягають державній реєстрації, оскільки є тимчасовими спорудами.

Враховуючи, що державна реєстрація виправлень проведена з порушенням положень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спірне рішення державного реєстратора щодо реєстрації виправлень до права власності об`єкта нерухомості є протиправним та підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи підстави для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради прокурор вказував те, що Одеською міською радою не приймалося рішення щодо розпорядження земельною ділянкою та інформація щодо оформлення будь-яких правовстановлюючих документів на земельну ділянку за вищевказаною адресою відсутня, отже збільшення площі спірного об`єкта нерухомості відбулось за рахунок земель Одеської міської ради всупереч вимогам чинного законодавства України.

Разом з тим, Одеською міською радою не вжито жодних заходів на захист інтересів територіальної громади м. Одеси щодо зазначеної земельної ділянки, в тому числі щодо оскарження рішення державного реєстратора, що підтверджується листом юридичного департаменту Одеської міської ради від 12.04.2019 № 41-пр/вих.

Протиправні дії державного реєстратора порушують встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, що є підставою для захисту інтересів держави в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого, забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 вирішено передати справу №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки у даній справі існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором.

Верховним судом зазначено, що закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), неможна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Передаючи справу №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, серед іншого, із посиланням на судову практику Верховного Суду, яка не є однаковою, зазначив, що слід вирішити питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; 2) обґрунтування та доведення суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що існує також інше питання, що потребує правового висновку, щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Як відзначено Верховним Судом, наведене свідчить про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, що, на думку колегії суддів, може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Погодившись із висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, Велика Палата Верховного Суду від ухвалою від 07.11.2019 прийняла до розгляду справу №912/2385/18 та призначила справу до розгляду на 24 березня 2020 року об 11 годині.

Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи приписи пункту 7 частини першої статті 228 та пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України та те, що як у справі №916/1514/19, так і у справі №912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №916/1514/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №№912/2385/18.

Керуючись п.п. 7 ч.1 ст.228, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі №916/1514/18 зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №№912/2385/18.

2.Зобов`язати сторін невідкладено повідомити суд про результати розгляду справи №912/2385/18.

Повний текст ухвали буде складено 17.12.2019р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя К.Ф. Погребна