УХВАЛА

16 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/230/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної фіскальної служби України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019

у справі № 910/230/19

за позовом Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, скаржник)

до Антимонопольного комітету України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України,

про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 01.11.2018 № 602-р,

ВСТАНОВИВ:

ДФС України 28.11.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 (дата складення повного тексту постанови 04.11.2019) у справі №910/230/19, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі №910/230/19 залишити в силі. Крім того, скаржником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження у цій справі та клопотання про зупинення виконання рішення Антимонопольного комітету України від 01.11.2018 № 602-р до закінчення розгляду справи судом касаційної інстанції.

Згідно зі статтею 284 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Східного апеляційного господарського суду у справі № 910/230/19 прийнята 17.10.2019, повний текст постанови складено 04.11.2019, строк на її оскарження закінчився 25.11.2019.

Касаційна скарга ДФС України подана 28.11.2019, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.

Заяву про поновлення строку на подання касаційної скарги мотивовано обчисленням строку касаційного оскарження з дати отримання тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду, зокрема з 12.11.2019.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на матеріали, додані до касаційної скарги, скаржником як доказ отримання оскаржуваної постанови 12.11.2019 надано копію першої сторінки постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі № 910/230/19 із зазначенням вхідного номера та дати її отримання скаржником "12.11.2019 №53456/5". Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що сам по собі штамп вхідної кореспонденції ДФС України розміщений на першій сторінці постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі № 910/230/19 не може вважатися беззаперечним доказом отримання скаржником оскаржуваної постанови саме в цей день.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд доходить висновку про неповажність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови апеляційної інстанції у справі № 910/230/19, оскільки, як уже зазначалось, скаржником не надано належних і достатніх доказів отримання повного тексту оскаржуваної постанови саме 12.11.2019.

Отже, з урахуванням викладеного, скаржник має надати належні і допустимі докази на підтвердження дати отримання повного тексту постанови.

Також, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру було встановлено: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762, 00 грн.

Звертаючись з позовом у даній справі ДФС України просило визнати недійсним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 01.11.2018 № 602-р. Таким чином, позивачем заявлено дві немайнові вимоги, у зв`язку з чим розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 7 048, 00 грн [3524,00 грн х 200%].

Натомість скаржником подано платіжне дорученням від 21.11.2019 № 2895 про сплату судового збору у розмірі 3524, 00 грн, а отже, скаржник повинний доплатити судовий збір за подання касаційної скарги на постанову суду у розмірі 3524, 00 грн.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що касаційна скарга ДФС України подана після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК України, а причини пропуску на касаційне оскарження визнані судом неповажними, а також, враховуючи, що скаржником не в повній мірі сплачений судовий збір, суд касаційної інстанції в порядку частин другої та третьої статті 292 ГПК України залишає касаційну скаргу ДФС України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі № 910/230/19 без руху.

Виходячи з викладеного, Касаційний господарський суд зазначає, що ДФС України необхідно: надати докази отримання оскаржуваної постанови саме 12.11.2019 або навести інші підстави для поновлення строку; надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у сумі 3524, 00 грн, за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- UA7026007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також заперечення проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга ДФС України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі №910/230/19 підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання про зупинення виконання рішення Антимонопольного комітету України від 01.11.2018 № 602-р до закінчення розгляду справи судом касаційної інстанції у справі буде розглянуто Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі № 910/230/19 залишити без руху.

2. Надати Державній фіскальній службі України строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Державній фіскальній службі України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова