ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4605/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В. розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу, в сумі 32 466,96 грн.

Представники:

від позивача Бойко Н.Л.;

від відповідача Колоколов А.Є.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 32 466,96 грн., що складають вартість нестачі коксового горішку, поставленого за залізничними накладними №№ 52338639, 53409876.

Крім того, подана позовна заява містить клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що до матеріалів справи позивачем не надано документу відправника - ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" про вартість вантажу у відповідності до положень статті 115 Статуту залізниць України.

Крім того, останній у відзиві на позовну заяву посилається на те, що відправник не вжив належних дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення, в підтвердження чого відповідачем надано акт про технічний стан вагона № 36/39 від 05.11.2018, із якого вбачається прибуття вагону № 65943433 на станцю Нікополь в технічно справному стані, проте, вказаний вагон має місце нещільного прилягання кришки 2 люка до армувального листа шкворневої балки, зазор 100х3 см.

У відповіді на відзив позивачем вказано на те, що він звернувся до вантажовідправника із запитом № 2019.12.03/23-4016 про надання довідки про вартість вантажу для розрахунку відповідної недостачі коксового горішку, відвантаженого за накладними №№ 52796406, 52765724.

До того ж, АТ "Нікопольський завод феросплавів" зазначено про те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, що звільняють його від відповідальності за недостачу вантажу.

15.10.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/4605/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 05.11.2019, про що постановлено ухвалу.

Ухвалою від 05.11.2019 господарським судом відкладено розгляд справи до 26.11.2019.

26.11.2019 господарським судом відкладено розгляд справи до 10.12.2019, про що постановлено відповідну ухвалу.

10.12.2019 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, проте, в судовому засіданні представник підприємства останнього відмовився від вказаного клопотання.

10.12.2019 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: обставини, що свідчать про несхоронність перевізником вантажу при його перевезенні; шкода, завдана такими діями, та розмір завданої шкоди.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги, є: залізничні накладні №№ 52338639, 53409876, комерційні акти № 466001/412 від 05.11.2018, № 466001/458 від 22.12.2018, рахунки-фактури №№ 91488285 та 91502743, специфікації № 28/1806856 від 31.10.2018, № 35 від 30.11.2018, платіжні доручення № 230914 від 28.01.2019 та № 230002 від 20.12.2018.

Доказами, якими відповідач спростовує позовні вимоги, є: акт № 36/39 про технічний стан вагона від 05.11.2018.

У листопаді та грудні 2018 року на адресу АТ "Нікопольський завод феросплавів"за залізничними накладними № № 52338639 та 53409876 прибули вагони № № 65943433 та 53530077 з вантажем - коксовий горішок.

Відповідно до зазначених вище залізничних накладних, вантажовідправником є ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод".

Статтею 6 Статуту Залізниць визначено, що накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту і Правил перевезень й наданим залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою договору на перевезення вантажу, який укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами.

Під час приймання вугілля на станції призначення Нікополь Придніпровської залізниці були складені комерційні акти: №№ 466001/412 від 05.11.2018 та 466001/458 від 22.12.2018.

Відповідно до комерційного акту № 466001/412 від 05.11.2018 (а.с. 15), при комісійному зважуванні вагона № 65943433 на 100 тонних тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-18, виявлено менше проти документа на 3 650 кг горішка коксового, який у вагоні вміститися міг. По документу - рівень навантаження не вказаний, вантаж маркований широкою повздовжньою смугою вздовж вагона вапном. У дійсності навантаження згідно з комерційним актом № 454201/44 станції Чапліне та акту загальної форми № 1535 станції Нікополь нижче бортів на 5-10 см, вантаж маркований двома повздовжніми смугами вапном, крім поглиблень, з одного боку вагона над 5, 6, 7 люками довжиною 450 см, шириною - на ширину вагона, глибиною 30 см. Над 1, 2 люками лійкоподібне поглиблення діаметром 200 см на всю вишину навантаження. Нещільне прилягання кришки 2-го люка до армувального листа шкворневої балки, зазор 100 см, шириною 3 см. Вагон технічно справний. На момент прибуття течі вантажу не було, зазор ущільнений власним вантажем.

Відповідно до комерційного акту № 466001/458 від 22.12.2018 (а.с. 17) при комісійному зважуванні вагона № 53530077 на 100 тонних тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 20/07-18, виявлено менше проти документа на 2 250 кг горішка коксового, який у вагоні вміститися міг. По документу - вантаж вологий, маркований по центру повздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. У дійсності навантаження згідно з актом загальної форми № 1575 станції Нікополь вище рівня бортів на 30 см, шапкоподібне, марковане широкою повздовжньою смугою вздовж вагона, крім наявних поглиблень над 2-3, 6-7 люками довжиною 300 см, шириною 160 см, глибиною 60 см кожне. Вагон без дверний, люка були закриті, течі вантажу не було.

Вказані в комерційних актах обставини, свідчать про не схоронність вантажу при перевезенні.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниць залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до статті 113 Статуту залізниць за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 114 Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує збитки, що виникли з її вини під час перевезення, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси, зазначеної у перевізних документах.

У відповідності з приписами статті 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Як вбачається із матеріалів справи, вантаж (горішок коксовий) був зданий до перевезення у вологому стані, що підтверджується накладними №№ 52338639, 53409876, а тому при розрахунку вартості недостачі вугілля повинна застосовуватись норма недостачі в розмірі зазначеному вище.

Згідно з рахунком-фактурою № 91488285 (а.с. 19) фактична ціна без ПДВ відправленого вантажу (горішку коксового) у вагоні № 65943433 становить 8 210,88 грн.

Згідно з рахунком-фактурою № 91502743 (а.с. 22) фактична ціна без ПДВ відправленого вантажу (горішку коксового) у вагоні № 53530077 становить 8 226,39 грн.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Документального підтвердження, яке б свідчило про відсутність вини відповідача у виявленій нестачі вантажу, останнім, на момент розгляду спору, суду надано не було.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що розрахунок суми нестачі, яка склала 32 466,96 грн., позивачем здійснено з урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів, вказана сума є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги господарським судом не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б підтверджували інший розмір завданої відповідачем шкоди, останнім до матеріалів справи надано не було.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у спірних перевезеннях як вантажовідправником, так і залізницею під час завантаження та після завантаження не було зроблено жодних письмових зауважень щодо непридатності вагонів (в комерційному та технічному відношенні) для перевезення вантажу - коксового горішку навалом. Не було зауважень залізниці і до якості здійсненого відправником завантаження.

Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо наявності несправностей у спірних вагонах залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до вагонів як комерційному, так і технічному відношенні.

Вказане підтверджує, що ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" належним чином здійснило навантаження та підготовку вантажу до транспортування.

Таким чином, залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірних залізничних накладних взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Керуючись статтями 6, 110, 113, 114, 129 Статуту залізниць, статтею 1166 Цивільного кодексу України, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська (Єжі Гедройця), 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108, ) на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ) 32 466,96 грн. (тридцять дві тисячі чотириста шістдесят шість гривень 96 коп.) основного боргу, 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 16.12.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко