РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

04.12.2019Справа № 910/14824/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР»

до Міністерства оборони України

про стягнення 3 295 708, 75 грн

Суддя Карабань Я.А.
Секретар судового засідання Саницька Б.В.

представники учасників справи:
від позивача: Зініна Н.М.,

від відповідача: Ніколова В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (надалі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 3 295 708, 75 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.509, 525, 530, 610,612, 625, 629, 692 ЦК України, 173, 193 ГК України, мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №286/2/18/172 про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) від 29.12.2018, в частині повної та своєчасної оплати послуг за період з 01.10.2019 по 10.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

04.11.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/14824/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.12.2019.

13.11.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечував проти задоволення позову та зазначив, що позивачем не надано доказів про отримання відповідачем документів визначених пунктом 5.1 договору, а тому у нього відсутні підстави для сплати коштів за надані послуги.

21.11.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що твердження відповідача є безпідставними, оскільки йому було надано всі документи, які необхідні для оплати послуг та передбачені п.5.1 договору, що підтверджується наданими до позову копіями реєстрів документів на оплату послуг з організації харчування особового складу згідно договору №286/2/18/172 від 29.12.2018 з відмітками відповідача про отримання.

03.12.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії актів звіряння розрахунків між ним та відповідачем від 29.11.2019 за договором №286/2/18/172 від 29.12.2018 та копії додаткової угоди №1 до вказаного договору.

У підготовче засідання 04.12.2019 з`явились представники позивача та відповідача.

Враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, суд, протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в той же день.

Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення по суті позовних вимог, позов просила задовольнити, представник відповідача заперечувала проти задоволення позову.

У судовому засіданні 04.12.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
29.12.2018 року між відповідачем (замовник) та позивачем (виконавець) укладено договір №286/2/18/172 про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), відповідно до п.2.1. якого виконавець зобов`язується у 2019 році надати Міністерству оборони України послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування ((годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги та оплатити за цінами згідно положень цього договору.

Ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікаціях до договору. Надання послуг здійснюється з 01.01.2019 до 31.12.2019. Загальна вартість послуг, в редакції додаткової угоди №1 від 29.12.2018, з ПДВ становить 309 151 547, 10 грн (п.2.4. договору).

Обсяги послуг щодо забезпеченням харчуванням визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю заявки на приготування їжі, на необхідну кількість осіб, за кожною нормою харчування (годування) у розрізі асортименту харчових продуктів на підставі розкладок продуктів, додаткових норм і додаткових продуктів щодоби до 18.00 дня, що передує дню отримання послуг у двох примірниках. Перший - залишається у представника виконавця, другий - в їдальні та повертається представнику замовника наступного дня (п. 6.4.1 договору).

Обсяги послуг щодо забезпечення харчовими продуктами визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю щодекадно шостого, шістнадцятого та двадцять шостого числа кожного місяця, до дванадцятої години, заявки на харчові продукти у розрізі асортименту харчових продуктів за кожною нормою харчування (годування) (п. 6.4.2 договору).

Заявка на приготування їжі підписується представником замовника і представником виконавця, заявка на харчові продукти підписується представником замовника та звіряються гербовою печаткою військової частини (п.п.6.4.4 договору).

Відповідно до п.3.5 договору приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представника виконавця.

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток № 4 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який складається представником виконавця та представником замовника щоденно у трьох примірниках: перший - замовнику, другий - представнику замовника, третій - представнику виконавця.

Підставою для складання акта приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування (додаток № 2 до Наказу № 62 від 09.02.2016, далі - заявка на приготування їжі), за якісними показниками приготовленої їжі - дані книги обліку контролю за якістю готування їжі (п.п.3.5 договору).

На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування (додаток № 5 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник - замовником, та представниками виконавця, другий та третій - представниками замовника та представниками виконавця.

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (додаток №6 Наказу №62 від 09.02.2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі: перший примірник - замовнику, другий - представнику замовника, третій - представнику виконавця та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій - представниками замовника і представниками виконавця.

Підставою для складання акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами за кількісними та якісними показниками є виконана у повному обсязі заявка на забезпечення харчовими продуктами військової частини, за замовленим асортиментом і кількістю, наявністю документів, що засвідчують якість і безпечність, відповідністю чинним стандартам та своєчасністю поставки до вказаного місця.

Згідно п.п.5.1. договору, розрахунки за ним проводяться шляхом оплати фактично наданих виконавцем та прийнятих представником замовника послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 20 банківських діб з дня надходження до Замовника наступних документів: рахунків-фактур; зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.12.2016 № 757.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п.11.1. договору).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, на виконання умов договору, за період з 01.10.2019 по 10.10.2019 було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 3 295 708, 75 грн, що підтверджується наступними зведеними актами приймання наданих послуг з харчування та актами приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами: №№55/2109, 53/4104, 54/4104, 53/2467, 28/3074, 29/1215, 53/1361, 55/1352, 54/1352, 54/ХОВК, 55/ХОВК, 56/0693, 52/1451, 53/1451, 55/0478, 56/0478, 54/1933, 53/1933, 56/2109/ЗПХ, 55/0693, які підписані представниками сторін, а також повідомленнями-підтвердженнями отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України в централізованому порядку.

У матеріалах справи також містяться належним чином засвідчені копії рахунків-фактури на загальну суму 3 295 708, 75 грн, а саме: №6992 від 16.10.2019 на суму 167 291, 04 грн, №6853 від 15.10.2019 на суму 619 860, 32 грн, №6854 від 15.10.2019 на суму 588, 00 грн, №6842 від 15.10.2019 на суму 1 440, 00 грн, №6841 від 15.10.2019 на суму 137 245, 82 грн, №6855 від 15.10.2019 на суму 23 924, 16 грн, №6847 від 15.10.2019 на суму 190 681, 20 грн, №6852 від 15.10.2019 на суму 58 533, 01 грн, №7025 від 18.10.2019 на суму 1 728, 00 грн, №7024 від 18.10.2019 на суму 295 983, 53 грн, №6844 від 15.10.2019 на суму 28 778, 40 грн, №6845 від 15.10.2019 на суму 72 692, 53 грн, №6846 від 15.10.2019 на суму 162 971, 28 грн, №6850 від 15.10.2019 на суму 675, 50 грн, №6851 від 15.10.2019 на суму 32 298, 17 грн, №6848 від 15.10.2019 на суму 14 639, 40 грн, №6849 від 15.10.2019 на суму 5 115, 60 грн, №6856 від 15.10.2019 на суму 48 355, 51 грн, №6857 від 15.10.2019 на суму 8 038, 80 грн, №6991 від 16.10.2019 на суму 156 580, 20 грн, №6843від 15.10.2019 на суму 1 268 288, 28 грн.

Як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості поставленого товару за період з 01.10.2019 до 10.10.2019 належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 3 295 860, 32 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений мім сторонами договір, з огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину є належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд встановив факт надання позивачем обумовлених договором послуг на загальну суму 3 295 708, 75 грн та факт прийняття їх відповідачем, що підтверджується зведеними актами приймання наданих послуг з харчування та актами приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, які завірені підписами представників відповідача, а саме: №№55/2109, 53/4104, 54/4104, 53/2467, 28/3074, 29/1215, 53/1361, 55/1352, 54/1352, 54/ХОВК, 55/ХОВК, 56/0693, 52/1451, 53/1451, 55/0478, 56/0478, 54/1933, 53/1933, 56/2109/ЗПХ, 55/0693, а також повідомленнями-підтвердженнями отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України в централізованому порядку.

Зазначені обставини не спростовуються відповідачем.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення п. 5.1 договору обов`язок відповідача щодо оплати вартості наданих послуг мав бути виконаний протягом 20 банківських діб з дня надходження до замовника наступних документів: рахунків-фактур; зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.12.2016 № 757 (за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі).

Відповідач у відзиві заперечуючи проти задоволення позову зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем документів на оплату за надані послуги, які передбачені пунктом 5.1 договору, а тому строк оплати за договором ще не настав, однак зазначене спростовується копіями реєстрів документів на оплату послуг з організації харчування особового складу згідно договору №286/2/18/172 від 29.12.2018, з відмітками відповідача про отримання документів в порядку п.5.1 договору, а саме за вих. №15.10- 2 від 15.10.2019 відмітка про отримання від 16.10.2019 вх.№14791, за вих. №16.10-1 від 16.10.2019 відмітка про отримання вх. №14845 від 16.10.2019 та вих. №18-10-7 від 18.10.2019 відмітка про отримання вх. №14993 від 21.10.2019.

З урахуванням викладеного, строк виконання грошового зобов`язання відповідача з оплати вартості наданих позивачем послуг на момент розгляду справи в суді настав.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості відповідача за договором №286/2/18/172 на загальну суму 16 136 492, 58 грн також підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків від 29.11.2019 наявним в матеріалах справи, який завірений обома сторонами і скріплений їхніми печатками.

При цьому, акт звірки взаємних розрахунків, хоча і не є доказом виникнення прав і обов`язків, може і має оцінюватись судами у випадку сумнівів щодо існування правовідносин та виконання зобов`язання.

Підписавши акт звірки взаємних розрахунків без зауважень, відповідач вчинив дії, які у сукупності також підтверджують не тільки факт існування правовідносин та виконання зобов`язань за договором, а саме визнання відповідачем заборгованості в розмірі 3 295 708, 75 грн. Доказів протилежного відповідачем не надано та у встановленому ГПК України порядку не доведено.

Щодо викладеного у п.6.1 договору порядку розрахунків, а саме виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості товару за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, суд відзначає наступне.

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Законодавством не встановлено залежності оплати товару від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 23.03.2018 у справі №904/6252/17.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України та в рішенні від 30.11.2004 у справі Бакалов проти України зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування ніяким чином не нівелює обов`язку замовника виконати свої грошові зобов`язання перед постачальником за відповідним договором поставки.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд приходить до висновку задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача та користь позивача заборгованості в розмірі 3 295 708, 63 грн.

Судовий збір, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР» (04116, місто Київ, вулиця Маршала Рибалка, будинок 10/8, ідентифікаційний код 40887542) 3 295 708 (три мільйони двісті дев`яносто п`ять тисяч сімсот вісім) грн 75 коп. заборгованості та 49 435 (сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) грн 63 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 13.12.2019.

Суддя Я.А.Карабань