ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/733/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у підготовчому засіданні справу №916/733/19

за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України

до відповідачів: 1. Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації; 2. Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Корсуна Олега Валерійовича; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю КУЯЛЬНИК

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Селянське господарство Іванівське

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, -

за участю представників:

від прокуратури: Кривельова Т.М., посвідчення від 20.12.2018р.

від позивача: Барабанова Т.О., довіреність №7897/9.1.4/22-19 від 23.09.2019р.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від третьої особи: Писаренко Д.М. директор з правових питань

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України звернувся до Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації, Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Алєксєєвої Юлії Сергіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю КУЯЛЬНИК з позовом, в якому просить господарський суд:

- визнати незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Алєксєєвої Ю.С. за індексним номером 44877132 від 27.12.2018р., на підставі якого за ТОВ КУЯЛЬНИК зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 72,2657 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0503, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 29709843 щодо реєстрації за ТОВ КУЯЛЬНИК права власності на земельну ділянку площею 72,2657 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0503, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстровий номер майна № 216.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на проведення державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю КУЯЛЬНИК із порушенням вимог Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015р.

22.03.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Виходячи зі змісту позову, свої позовні вимоги, заявлені в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України до Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Бондара О.М., Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алєксєєвої Ю.С. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Куяльник", прокурор обґрунтовує порушенням з боку державного реєстратора під час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за індексним номером 44877132 від 27.12.2018р., вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майни та їх обтяжень та п.п. 49, 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015р. З вказаних підстав прокурор вважає, що рішення держреєстратора та запис про реєстрацію права власності №29709843 мають бути скасовані.

Між тим, предметну юрисдикцію господарського суду визначено в ч.1 ст.20 ГПК України, згідно з якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: а) участь у спорі суб`єкта господарювання; б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання визначені ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі ст.20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є спором про право та не є похідними від спору щодо майна, а навпаки обґрунтовано здійсненням державним реєстратором реєстраційної дії за відсутності документів, що визначені у Законі України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015р.

Таким чином відсутній спір про право між Міністерством юстиції України та відповідачами у справі.

В свою чергу за суб`єктним складом спір не має цивільно-правового характеру, а містить ознаки публічного спору з огляду на суб`єктний склад сторін, зокрема позивач у даному спорі виступає як орган владних повноважень, на якого покладено функцію контролю у сфері державної реєстрації прав, а тому посилання прокурора у відповіді на відзив на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.09.2018р. у справі №823/2042/16, є безпідставним.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Правовідносини у сфері використання і охорони земель, врегульовані розділами VI та VII ЗК України, можуть мати як приватноправовий, так і публічно-правовий характер (глави 29, 30, 33 названого Кодексу), а тому спори, що виникають з відповідних правовідносин, можуть, у залежності від їх правового характеру та складу учасників, вирішуватися за правилами адміністративного або господарського судочинства. Виходячи з цього визначається й підвідомчість справ зі спорів, пов`язаних із здійсненням державного контролю та нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання у сфері земельних відносин - за використанням і охороною земель (частина третя статті 19 ГК України). Такі справи підлягають розглядові господарськими судами, оскільки стосуються об`єктів цивільних відносин - земельних ділянок та інших природних ресурсів, цивільних прав суб`єктів господарювання на ділянки і зазначені ресурси, зокрема, у спорах про: визнання недійсними правочинів стосовно земельних ділянок, звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, відшкодування збитків, завданих землям і природним ресурсам господарською діяльністю, стягненням заборгованості з орендної плати за договорами оренди землі державної та комунальної форм власності тощо.

Як вбачається із позовної заяви, заступник прокурора Одеської області, подаючи даний позов в особі Міністерства юстиції України, вказав, що органом, який наділений повноваженнями щодо контролю за дотриманням вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та забезпечує гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження є Міністерство юстиції України.

При цьому суд зазначає, що Міністерство юстиції України у даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, оскільки є органом державної влади, який зобов`язаний виконувати делеговані йому на підставі законодавства повноваження щодо контролю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що спір у даній справі є публічно-правовим, а отже підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд закриває провадження у справі №916/733/19, оскільки спір у даній справі не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Окрім того, судом враховується постанова Південно-Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2019р. у справі №916/725/19, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Одеської області від 12.04.2019р. про закриття провадження у справі №916/725/19 за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України до Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Алєксєєвої Юлії Сергіївни та Товариства з обмеженою відповідальністю Куяльник про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст.231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись п.1 ч.1 ст.231, ст.ст.234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Провадження у справі №916/733/19 закрити.

Повну ухвалу складено 13.12.2019р.

Ухвала набирає чинності 09.12.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець