ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4899/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", м. Харків

до Дніпровського Національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівський коледж транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна

про стягнення заборгованості

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", м. Харків звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, м. Дніпро про стягнення 38 825,64 грн.

Ухвалою господарського суду від 29.10.2019 позовну заяву залишено без руху, зобов`язано позивача надати належні докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів з описом вкладення.

07.11.2019 до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 11.11.2019 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою вирішено залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівський коледж транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням Львівським коледжем транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, що є структурним підрозділом Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім. ак. В.Лазаряна (відповідач) умов договору №17-517 від 13.08.2018 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Позиція відповідача

02.12.2019 до господарського суду від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Позиція третьої особи

Письмові пояснення по суті спору від третьої особи до суду не надходили.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Обставини укладання договору, факт поставки природного газу, строк оплати, наявність часткової оплати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (далі-позивач) та Львівським коледжем транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (далі- третя особа) 13.08.2018 було укладено договір поставки природного газу №17-517 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору (з урахуванням додаткової угоди №7 від 20.12.2018 ), постачальник зобов`язується постачати газове паливо (природний газ) код ДК 021:2015-09120000-6 (далі - природний таз) Споживачеві в обсязі 16.814 тис. куб. м на об`єкт споживача за адресою м. Львів, вул. Снопківська, 47, навчальний корпус ЛКТІ для забезпечення потреб Споживача, а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу і наданих послуг у розмірах, строки та в порядку, передбачених цим Договором.

Згідно з п.4.7. договору оплата вартості поставленого природного газу третя особа здійснює до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим на підставі акта приймання-передачі природного газу.

В грудні 2018 року позивач поставив третій особі природний газ на загальну суму114892,20грн. з ПДВ, а у січні 2019 року на суму 38953,44 грн. з ПДВ, а загальна сума поставки за грудень 2018 року - січень 2019 року склала 153 845,64 грн., що підтверджується актами приймання - передачі №1127 від 31.12.2018 та № 451 від 31.01.2019.

Однак, третя особа не в повному обсязі здійснила оплату за поставлений природний газ, а сплачено лише 115020,00 грн. Таким чином, сума заборгованості складає 38 825,64 грн.

Сума заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків та погоджена сторонами.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до Положення «Про відокремлений структурний підрозділ Львівський у коледж транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна» затвердженого 01.04.2019 ректором Дніпровського національного університету залізничного транспорту: імені академіка В.Лазаряна - коледж є структурним підрозділом університету (п.1.2. та п.4.1.).

Відповідно до п.14.2 Положення - майно Коледжу є державною власністю, що перебуває у повному господарському віданні Університету і закріплюється за Коледжем на правах оперативного управління.

Відповідно до п.15.4 Положення - Контроль за діяльністю Коледжу здійснює Університет.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки природного газу.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На момент розгляду спору строк оплати на суму 38 825,64 грн є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати природного газу на вищевказану суму не надав, позов визнав в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 38 825,64 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина 3 стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір №01/22-02 від 22.02.2019, укладений між ним та адвокатом Макаровим Сергієм Олександровичем (далі договір про надання послуг з правової допомоги, арк. с. 28-29), відповідно до пункту 1.1 якого, Адвокат зобов`язується надати клієнту юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього у господарських судах, органах та з особами, які здійснюють примусове виконання рішень, з питання стягнення заборгованості з Львівського коледжу транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна за договором №17-517 від 13.08.2018.

Право на заняття адвокатською діяльністю Макаровим Сергієм Олександровичем підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю ЧН №000476 від 21.09.2018.

За надані послуги клієнт зобов`язується сплатити виконавцю гонорар у розмірі встановлено в додатку №1 до вказаного договору, який є невід`ємною частиною договору (п.4.2. договору).

22.02.2019 позивач здійснив оплату вартості послуг адвоката Макарова С.О. на суму 4000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №528 від 22.02.2019.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, детальний опис виконаних робіт, акти виконаних робіт) та не встановив недотримання відповідачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Зважаючи на обставини справи, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом та здійснених розрахунків штрафних санкцій, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00грн

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", м. Харків до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, м. Дніпро, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівський коледж транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна про стягнення 38 825,64 грн. задовольнити.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна (49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (61145, м. Харків, вул Космічна, 21, офіс 1002, ) заборгованість в розмірі 38 825,64 грн., 1921,00 грн витрати по сплаті судового збору та 4000,00 грн. витрати на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 18.12.2019

Суддя С.В. Мартинюк