УХВАЛА

м. Київ

11.12.2019Справа № 910/11124/19
За заявою Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про забезпечення позову

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд"

про стягнення заборгованості за кредитним договором 41635415,90 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Український капітал" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" про стягнення 62673516,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе за кредитним договором від 19.10.2015 № 40кл-15 зобов`язання по поверненню кредиту, у зв`язку з чим позивач просить стягнути заборгованість з нарахованими штрафними санкціями у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.09.2019.

25.09.2019 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому було відмовлено протокольною ухвалою суду від 26.09.2019.

26.09.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 10.10.2019.

07.10.2019 від відповідача надійшов відзив з доказами направлення позивачу.

10.10.2019 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 41673516,30 грн., з яких: 20611841,00 грн заборгованість по сплаті кредиту; 4303068,11 грн інфляційні втрати, у зв`язку з простроченням сплати кредиту; 1354259,73 грн інфляційні втрати з прострочення сплати процентів за користування кредитом; 15404347,47 грн 80 % річних від простроченої суми кредиту.

10.10.2019 від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи

10.10.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 21.10.2019.

18.10.2019 від відповідача надійшли доповнення до відзиву.

21.10.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками та заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 41635415,90 грн., з яких: 20611841,00 грн заборгованість по сплаті кредиту; 4303068,11 грн інфляційні втрати, у зв`язку з простроченням сплати кредиту; 1324492,31 грн інфляційні втрати з прострочення сплати процентів за користування кредитом; 15396014,47 грн 80 % річних від простроченої суми кредиту.

21.10.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 25.11.2019.

Ухвало суду від 21.10.2019 продовжено строк проведення підготовчого засідання на тридцять днів.

22.11.2019 від позивача надійшла відповідь на доповнення до відзиву з додатками.

05.12.2019 в підготовчому засіданні представник відповідача просив не розглядати клопотання про призначення судової експертизи, поданої до суду 10.10.2019.

Ухвалою суду від 05.12.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 16.12.2019.

06.12.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНЦЕРН «КИЇВПІДЗЕМШЛЯХБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи в ) відчужувати наступне майно, яке належить йому на праві приватної власності: Мікротонелепрохідницьку установку AVN 1200 для спорудження тунелю з зовнішнім діаметром 1505 мм, інвентарний номер 3.428; Тунелепрохідницьку машину AVN 1200 для спорудження тунелю з зовнішнім діаметром 1505 мм, інвентарний номер 3.620; Транспортний засіб SHKODA RAPID 2013 року випуску, об`єм двигуна 1197 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ; Екскаватор АТЕК-761 2001 року випуску, заводський НОМЕР_12, двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; Екскаватор АТЕК-881 2001 року випуску, заводський №2513, двигун № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; Екскаватор АТЕК-999Е 2001 року випуску, заводський НОМЕР_14, двигун № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ; Екскаватор Борекс-2101 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_9 , двигун НОМЕР_13 , № НОМЕР_10 (шасі), об`єм двигуна 4940 куб. см. реєстраційний номер НОМЕР_11 . Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНЦЕРН «КИІВПІДЗЕМШЛЯХБУД» (ідентифікаційний код юридичної особи в ), а саме: Мікротонелепрохідницьку установку AVN 1200С для спорудження тунелю з зовнішнім діаметром 1505 мм, інвентарний номер 3.428, номер проекту (заводський) М-853М/М- 852С; Тунелепрохідницьку машину AVN 1200ХС для спорудження тунелю з зовнішнім діаметром 1505 мм, інвентарний номер 3.620, номер проекту (заводський) М-1059М/М1060С; Транспортний засіб SHKODA RAPID 2013 року випуску, об`єм двигуна 1197 куб. см., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ; Екскаватор АТЕК-761 2001 року випуску, заводський НОМЕР_12, двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; Екскаватор АТЕК-881 2001 року випуску, заводський №2513, двигун № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; Екскаватор АТЕК-999Е 2001 року випуску, заводський НОМЕР_14, двигун № НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ; Екскаватор Борекс-2101 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_9 , двигун НОМЕР_13 , № НОМЕР_10 (шасі), об`єм двигуна 4940 куб. см. реєстраційний номер НОМЕР_11 .

Заява мотивована тим, що позовними вимогами у даній справі є стягнення з відповідача боргу загальною сумою 41635415,90 грн і у позивача є всі підстави вважати, що його вимоги будуть задоволені судом у повному обсязі, а тому звертаючи увагу на тривалий строк невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, позивач просить застосувати заходи забезпечення позову. Як зазначає позивач, з фінансових звіті відповідача за 2017, 2018 року вбачається різке погіршення фінансового стану боржника та вбачається виконання відповідачем інших зобов`язань перед третіми особами, а не позивачем. Також позивач зазначає про наявність 3 незавершених протягом 5 місяців виконавчих проваджень та наявність судових спорів та рішень за якими з відповідача стягуються кошти (наведено перелік) і які свідчать про невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед контрагентами, державою та його працівниками. Заявник звертає увагу на відсутність у відповідача нерухомого майна та невеликий розмір статутного капіталу. На думку позивача вищезазначені обставини свідчать про необхідність застосування заходів забезпечення позову за рахунок зареєстрованого за відповідачем рухомого майна.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявником не наведено вартість майна, за рахунок якого він просить забезпечити позов, що унеможливлює надання оцінки про адекватність заходу забезпечення заявленим позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначає, про свої побоювання щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань у разі задоволенні позову, однак, не надає належних та допустимих доказів того, що відповідач намагається уникнути виконання своїх зобов`язань (продаж майна) Натомість сам позивач вказує, що відповідач має кошти на рахунку, відкритому у ПАТ "Банк "Український капітал" та перераховує кошти з цього рахунку своїм контрагентам за зобов`язаннями.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки до матеріалів заяви не додано жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій з метою уникнення виконання рішення суду у даній справі.

Таким чином, наразі позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Аналогічні положення закріплення в ст. 41 Конституції України.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко