УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

12.12.2019Справа № 910/17514/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант" (01054, м. Київ, вул. О.Гончара, буд. 41-В, літ. А, офіс 309; ідентифікаційний код 25117789) про забезпечення позову до подання позовної заяви, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; ідентифікаційний код 34047020); Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 10, нежиле приміщення 60, літера "А"; ідентифікаційний код 41090620); Публічне акціонерне товариство "Авант-Банк" (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 23; ідентифікаційний код 36406512); Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17; ідентифікаційний код 21708016); Товарна біржа "Земельна універсальна промислова біржа" (01030, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 40-Б, кімната 23; ідентифікаційний код 33740619); Національний банк України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106); Генеральна прокуратура України (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15; ідентифікаційний код 00034051),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант" звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, згідно якої в якості майбутніх відповідачів зазначено Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані", а в якості третіх осіб: Публічне акціонерне товариство "Авант-Банк"; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; Товарну біржу "Земельна універсальна промислова біржа".

Однак, дослідивши викладені в поданій заяві обставини звернення з нею та додані матеріали суд вважає за необхідне визначити в якості зацікавлених осіб щодо вирішення питання забезпечення позову до подання позовної заяви також Національний банк України та Генеральну прокуратуру України.

У відповідності до поданої заяви заявник якої просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані": відчуження (продажу) прав за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 та майнових прав за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010; здійснювати відчуження (продаж) майна, яке є предметом іпотечного договору №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд м`ясокомбінату загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд . 5; здійснювати дії щодо набуття права власності на майно, яке є предметом іпотечного договору №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд м`ясокомбінату загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5.

Вказана заява мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант" є кредитором Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" із кредиторськими вимогами до останнього у розмірі 13 462 278,86 грн., які включені до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів, на підтвердження чого подано довідку ПАТ "Дельта Банк" №05-3290961 від 02.06.2016, а тому для захисту своїх прав та інтересів як кредитора останнього має намір звернутися з позовом до суду про: визнання недійсними результатів електронного аукціону з продажу активів ПТ Дельта Банк" та ПАТ "Авант-Банк" у складі лоту №F202GL41050, оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-11-000010-b від 28.03.2019, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №1351/К, що укладений 22.04.2019 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Файненс Компані".

В обґрунтування таких мотивів заявник вказує на те, що на відповідних електронних торгах було відчужено в т.ч. майнові права ПАТ "Дельта Банк", які не були відображені в документації виставленого на продаж лоту №F202GL41050, в підтвердження чого посилається на судові рішення у справі №910/19276/16 (постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2019), з яких вбачається, що за наслідками укладення договору про відступлення права вимоги №1351/К від 22.04.2019 ТОВ "Файненс Компані" набуло, зокрема, прав вимоги за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 та іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, в той час, як опис лоту №F202GL41050 містив інформацію про відчуження в його складі виключно майнових прав за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 без відображення існування забезпечення виконання зобов`язань за ним.

За наслідками встановлення такої інформації заявник вважає, що продаж активів ПАТ "Дельта Банк" в складі лоту №F202GL41050 очевидно був здійснений без урахування вартості іпотечного майна, яке виступає забезпеченням виконання зобов`язань боржника за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010, у зв`язку з чим такий продаж був здійснений за ціною значно меншою ніж ймовірна ринкова вартість відповідних майнових прав, адже згідно протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-03-11-000010-b такий лот було реалізовано за ціною 51 млн.грн., з яких активи ПАТ "Дельта Банк" складають лише 9 496 143,43 грн., в той час як визначена в іпотечному договорі №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 ціна предмету іпотеки становить 155 928 075,00 грн.

Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант", враховуючи приписи ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка передбачає, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на задоволення вимог кредиторів, вважає, що продаж активів ПАТ "Дельта Банк" за значно меншою від реальної ціни безпосередньо впливає на його права і інтереси як кредитора такого банку щодо погашення його вимог за рахунок продажу майна банку, з метою захисту яких і має намір звернутися до суду за наведених обставин.

В той же час, на думку заявника, набуття на сьогоднішній день ТОВ "Файненс Компані" майнових прав за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 та іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 вказує на можливість реалізації останнім таких прав як шляхом подальшого їх відступлення, так і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що у створює загрозу нівелювання мети звернення з майбутнім позовом до суду - повернення спірних майнових прав у власність ПАТ "Дельта Банк", а тому заявник і просить вжити зазначених ним заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Предметом пред`явлення майбутнього позову заявником визначається захист його порушених прав та інтересів як визнаного кредитора ПАТ "Дельта Банк" за наслідками відчуження активів останнього (майнових прав за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 та іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010) з порушенням вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в т.ч. внаслідок продажу за заниженою вартістю) шляхом оскарження результатів відповідних електронних торгів, оформлених протоколом №UA-EA-2019-03-11-000010-b, та укладеного за їх наслідками між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Файненс Компані" договору про відступлення права вимоги №1351/К від 22.04.2019.

Наявними в матеріалах поданої заяви документами підтверджується, що станом на сьогоднішній день майнові права за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 та іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 передані згідно оскаржуваного за майбутнім позовом договором ТОВ "Файненс Компані" та визнані в судовому порядку ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі №910/19276/16 шляхом заміни кредитора боржника, яким виступає іпотекодавець за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 - ТОВ "Централізована енергопостачальна компанія", ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником - ТОВ "Файненс Компані".

При цьому, із мотивувальної частини наведеного судового рішення вбачається, що на підставі договору про відступлення права вимоги №1351/К від 22.04.2019 ТОВ "Файненс Компані" було набуто від ПАТ "Дельта Банк" майнових прав як за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010, так і за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, а згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №910/19276/16 вбачається, що попередньо кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Централізована енергопостачальна компанія" (іпотекодавець за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010) в межах справи про банкрутство останнього було визнано саме як такі, що забезпечені заставою майна боржника на підставі вказаного іпотечного договору.

Отже, судовими рішеннями у справі №910/19276/16 підтверджується, що за наслідками проведення електронних торгів з продажу лоту №F202GL41050, оформлених протоколом №UA-EA-2019-03-11-000010-b, ТОВ"Файненс Компані" було набуто майнових прав в т.ч. за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, що свідчить про виникнення в останнього повноцінних правомочностей щодо розпорядження таким майном як іпотекодержателем, в тому числі можливість його подальшого відчуження на користь третіх осіб шляхом відступлення майнових прав.

В той же час, додані до матеріалів поданої заяви роздруківки оголошення про виставлення на продаж активів ПАТ "Дельта Банк" в складі лоту №F202GL41050 та його публічного паспорту вказують на відсутність будь-яких відомостей щодо включення до такого лоту майнових прав ПАТ "Дельта Банк" за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, предметом іпотеки за яким виступає нерухомість загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, що може свідчити про обґрунтованість доводів заявника відносно заниженої вартості реалізації відповідного лоту, адже якщо навіть припустити, що виручена від продажу лоту №F202GL41050 частка ПАТ "Дельта Банк", яка складає 9 496 143,43 грн., обґрунтовувалася майновими правами на таке нерухоме майно, то вбачається, що майнові права на 1 кв.м. нежитлової нерухомості в Дарницькому районі міста Києва було відчужено лише за 84,15 грн.

Саме керуючись наведеним, судом і було визначено в якості зацікавленої особи у спірних правовідносинах Національний банк України, адже загальновідомою інформацією є, що його вимоги до банку, який перебуває в ліквідації, задовольняються в першу чергу, тобто, обставини можливого відчуження активу ПАТ "Дельта Банк" за заниженою вартістю можуть впливати на інтереси Національного банку України.

При цьому, суд враховує, що існування станом на сьогоднішній день справи про банкрутство іпотекодавця - ТОВ "Централізована енергопостачальна компанія", створює певні обмеження в реалізації ТОВ "Файненс Компані" набутих майнових прав за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, зокрема, що звернення стягнення на визначений ним предмет іпотеки, однак, такі обмеження не є безумовними, адже чинні положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають можливість набуття кредитором боржника, вимоги якого забезпечені заставою майна останнього, відповідного майна у власність у випадку їх не реалізації на аукціоні в межах процедури банкрутства.

Тобто, наявними в матеріалах заяви документами підтверджується існування обставин можливості вчинення ТОВ "Файненс Компані" дій, які у випадку задоволення майбутнього позову заявника нівелюють мету звернення з ним, адже з метою повернення спірних майнових прав у власність ПАТ "Дельта Банк" існуватиме вже необхідність у зверненні з новими позовами до набувачів відповідних майнових прав чи майна, що становить предмет іпотеки, можливість реалізації чого саме заявником, з огляду на його статус та інтерес, який покладено в основу даного звернення, може бути відсутньою.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності вибуття із власності ПАТ "Дельта Банк" майнових прав за іпотечним договором, можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності в першу чергу від незмінності суб`єктного складу спірних правовідносин, що може бути нівельовано відчуженням права вимоги за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 чи зверненням стягнення на його предмет та подальшим продажем чи обтяження новими зобов`язаннями.

Більш того, вчинення ТОВ "Файненс Компані" дій, про необхідність заборони яких вказує заявник, за час вирішення відповідного спору в суді у випадку задоволення майбутніх вимог (наведених у поданій заяві) фактично знівелює ефективність судового захисту в обраний заявником спосіб, адже відповідне судове рішення стосуватиметься виключно ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Файненс Компані" та фактично унеможливлюватиме звернення заявника вже до нового учасника правовідносин за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 з метою захисту своїх інтересів, які полягають у недоотриманні коштів за наслідками продажу майна банку з метою погашення за рахунок цього його вимог до останнього.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову шляхом встановлення зазначених у заяві заборон не обмежить права та законні інтереси як суб`єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не перешкоджають проведенню процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" чи банкрутства ТОВ "Централізована енергопостачальна компанія", в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин, унеможливить порушення інтересів інших осіб та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Аналогічні висновки щодо доцільності та обґрунтованості з метою забезпечення належного захисту прав і інтересів осіб при вирішенні спору, який пов`язаний з обігом майнових прав (прав вимог) за кредитним договором та договорами забезпечення його виконання, вжиття заходів забезпечення позову, які унеможливлять їх відчуження чи реалізацію за час вирішення спору, було викладено в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №904/4384/17, ухвалі Верховного Суду про забезпечення позову до завершення розгляду касаційної скарги від 08.01.2019 у справі №910/13501/17 та постанові Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі №910/7962/19.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом встановлення визначених в заяві заборон.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант" про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

2. До набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант":

2.1. заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" відчуження (продажу) прав за кредитним договором №3.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 та майнових прав за іпотечним договором №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010;

2.2. заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" здійснювати відчуження (продаж) майна, яке є предметом іпотечного договору №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд м`ясокомбінату загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5;

2.3. заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" здійснювати дії щодо набуття права власності на майно, яке є предметом іпотечного договору №25/ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд м`ясокомбінату загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 12.12.2019, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

6. Стягувачем за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант" (01054, м. Київ, вул. О.Гончара, буд. 41-В, літ. А, офіс 309; ідентифікаційний код 25117789).

7. Боржником за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 10, нежиле приміщення 60, літера "А"; ідентифікаційний код 41090620).

8. Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко