ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Справа№ 1/77

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників

від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Полумиско В.І. за дов.

від позивача: не з`явились

від відповідача: 1) не з`явились

2) не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2019

у справі № 1/77 (суддя С.М. Мудрий)

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК -107»

Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс»

про стягнення 126 731 грн 14 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2012 р. у справі № 1/77 позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства «Голосіївжитлосеріс» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 109 624 грн. 89 коп. -основного боргу, 14 293 грн. 54 коп. -інфляційної складової боргу, 2812 грн. 71 коп. - 3% річних, державне мито у розмірі 1267 грн. 20 коп. та 118 грн. - витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК- 107»- провадження припинено.

09.07.2012 на виконання рішення Господарським судом міста Києва від 15.06.2012 р. у справі № 1/77 видано відповідний наказ.

28.08.2019 до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, в якій заявник просить здійснити на стадії виконання судового рішення у справі № 1/77 заміну сторони (стягувача) - Публічне акціонерне товариство "Київенерго" () його процесуальним правонаступником - Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" () відносно боржника - Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс» ().

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 1/77 відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони її правонаступником.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для здійснення процесуального правонаступництва. Суд виходив з того, що на момент укладення договорів про відступлення прав вимог заявником не надано суду доказів стосовно дійсності наказу та перебування наказу на виконанні у державній виконавчій службі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 про відмову у заміні сторони процесуальним правонаступником відступленого права у справі № 1/77. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву КП «Київтеплоенерго» про здійснення на стадії виконання судового рішення у справі № 1/77 заміни сторони (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Київенерго», яке змінило назву на Акціонерне товариство «К.Енерго» його процесуальним правонаступником Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» відносно боржника Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс».

В обґрунтування апеляційної скарги позивач послався на те, що 09.07.2012 Господарським судом м. Києва на виконання рішення суду у справі № 1/77 було видано наказ, який неодноразово пред`являвся до органів Державної виконавчої служби, строки для примусового виконання наказу неодноразово переривались та поновлювались. 07.08.2015 постановою ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 26.06.2015 у ВП № 34179194 наказ Господарського суду м. Києва від 09.07.2012 № 1/77 повернуто ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» без виконання. 04.11.2015 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» звернулося до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою від 02.11.2015 № 94/21-7584 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 09.07.2012 № 1/77.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у справі № 1/77 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі №1/77 апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

19.11.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на виконання вимог ухвали від 07.11.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 1/77 та поновлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 та призначено справу № 1/77 до розгляду на 17.12.2019.

Представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

17.12.2019 представники відповідачів -1, 2 у судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів 1, 2.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 540691 від 05.10.2004, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2012 р. у справі № 1/77 позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства «Голосіївжитлосеріс» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 109 624 грн. 89 коп. -основного боргу, 14 293 грн. 54 коп. -інфляційної складової боргу, 2812 грн. 71 коп. - 3% річних, державне мито у розмірі 1267 грн. 20 коп. та 118 грн. - витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК- 107» провадження припинено.

На виконання вказаного рішення, судом було видано наказ від 09.07.2012, відповідно до якого стягувачем зазначено Публічне акціонерне товариство «Київенерго», а боржником - Комунальне підприємство «Голосіївжитлосервіс» строк для пред`явлення наказу до виконання - до 06.07.2013.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну боржника.

Заява мотивована тим, що за угодами про відступлення права вимоги до боржника перейшли права вимоги як стягувача у справі № 1/77, а тому посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України та ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, просить суд здійснити заміну сторони (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну стягувача у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII (аналогічні положення були закріплені у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 N 1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Приписами ч. 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Особа, звертаючись до суду із заявою про заміну позивача (стягувача) з примусового виконання наказу господарського суду у справі на його правонаступника у зв`язку з переходом до останнього права вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги повинна довести належними та допустимими доказами, за яким саме правочином до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 516 Цивільного кодексу України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії cудового процесу.

Судом встановлено, що 11.10.2018 між публічним акціонерним товариством «Київенерго» та комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18.

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає, а нових кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 р. теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497 554 936, 91 грн. станом на 01.08.2018 р. з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатках № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до цього договору (п. 1.2.).

Згідно з п. 1.3. договору, з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення у цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплої енергії за договорами та споживачами, які зазначені у додатку № 1 до цього договору.

Відступлення прав вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойка (штраф, пеня), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим договором.

Пунктом 2.1. договору визначено, що в рахунок оплати за відступлене право вимоги за цим договором на суму 497 554 936,91 грн. (чотириста дев`яносто сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість грн. 91 коп.), новий кредитор прийняв 497 554 936,91 грн. (чотириста дев`яносто сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість грн. 91 коп.) боргових зобов`язань кредитора перед ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що становить частину суми боргового зобов`язання за мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 року у справі № 910/7807/18.

Реалізація п. 2.1. цього договору, підтверджується сторонами підписанням відповідного акту (п.2.2).

Відповідно п. 5.1. договору, даний договір набрав чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання кредитором та новим кредитором своїх зобов`язань за цим договором.

Також 11.10.2018 р. між публічним акціонерним товариством «Київенерго» та комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 (далі Договір № 603-18).

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах , визначених цим договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перехід яких визначених у додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11 жовтня № 601-18, від 11 жовтня № 602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягнення та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або виникнути після дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

Згідно з п. 1.2. договором, перелік споживачів та склад вимог (неустойка (пеня та/або штраф), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) у вже розпочатих судових спорах та/або рішеннях суду та/або виконавчих провадженнях зазначаються у додатках № 1, № 2 та № 3, № 4 до цього договору.

Згідно з п. 89 додатку № 3 до договору № 603-18 публічне акціонерне товариство "Київенерго" відступило, а комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги з комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс» суму основного боргу в розмірі 109 624,89 грн, індекс інфляції в розмірі 14 293,54 грн, 3% річних в розмірі 2 812,71 грн., судовий збір в розмірі 1 267,20 грн.

Стягувач змінив найменування на акціонерне товариство "К. Енерго" та місцезнаходження на 85612, Донецька обл., Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Із матеріалів справи видно, що наказ Господарського суду міста Києва № 1/77 від 09.07.2012 р. повернуто, на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 34179194 від 26.06.2015 р. Дану постанову стягувач отримав 06.08.2015 р., що вбачається із штампу вхідної кореспонденції ПАТ «Київенерго».

Стягувач повторно звернувся до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження № 94/21-7584 від 02.11.2015 р.

Дана заява зареєстрована Відділом ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві 04.11.2015, що підтверджується штампом канцелярії даного органу, тоді як доказів прийняття наказу до виконання цим відділом, заявником суду не надано.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що однією із вимог до виконавчого документа, зокрема, є строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявником на виконання вимог ухвали суду від 04.09.2019 р. не надано суду докази того, що строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.07.2012 у справі №1/77 на момент укладення договорів про відступлення прав вимоги (цесії) від 11.10.2018 не закінчився та наказ перебуває на виконанні у державній виконавчій службі.

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Доказів дійсності наказу на момент укладання договору про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 від 11.10.2018 та договору № 603-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, а також на момент подачі до суду заяви про заміну сторони (стягувача) її правонаступником-28.08.2019, та те, що наказ перебуває на виконанні у державній виконавчій службі Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» суду першої інстанцуії не надано.

Водночас слід зазначити, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року N 1404-VIII, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року N 606-XIV).

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Таким чином, заміна сторони (стягувача) виконавчого провадження неможлива, якщо заява була подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, тоді як . Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не доведено суду, що строк пред`явлення виконавчого документу (наказу Господарського суду міста Києва від 09.07.2012 у справі №1/77) до виконання не сплив на момент звернення до суду 28.08.2019 з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Щодо наведеного застосування норм матеріального і процесуального права до спірних правовідносин касаційним господарським судом у складі Верховного Суду викладено висновки в постанові від 25.06.2019 року у справі № 910/10031/13.

Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для заміни стягувача у справі № 1/77.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 1/77 прийнята з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 1/77 - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 1/77 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

3. Матеріали справи № 1/77 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.12.2019.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова