РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2019Справа № 910/14252/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛОГ ЛТД" про стягнення 171 868,94 грн., за участю представників позивача - Ніколової В.М., довіреність № 220/514/Д від 03.12.18 року, відповідача - Кикоть Ю.М., довіреність № 8 від 15.10.19 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 123 937,36 грн. пені та 47 931,58 грн. штрафу за договором №286/2/18/92 від 30.08.2018 року на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

01.11.2019 року відповідачем через канцелярію суду було надано заяву заяву з проханням розглядати дану справу в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 року вирішено викликати учасників справи в судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 04.12.2019 року.

18.11.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що позивачем невірно здійснено розрахунок штрафних санкцій.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ПРОЛОГ ЛТД" (далі - постачальник) та Міністерством оборони України (далі - замовник) укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/2/18/92 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язався у 2018 році поставити замовнику обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (обладнання для деталей), лот 2 Обладнання для їдалень (39312200-4) (столи, 3 найменування, а саме: стіл для очищення картоплі, стіл для збирання залишків їжі, стіл для встановлення хліборізки (далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

Згідно п. 1.2. договору встановлено строк поставки товару - протягом 45 календарних днів з дати укладання договору (в термін до 14.10.2018 року включно).

Додатком № 12.1.1. до договору (разнарядка) також визначено строк поставки товару - протягом 45 календарних днів з дати укладання договору (в термін до 14.10.2018 року включно).

Згідно п. 6.2.4. договору у разі порушення постачальником порядку постачання товару, його кількості , якості та строків, які визначені у специфікації, та/або рознарядці, при зміні постачальником в односторонньому порядку умов договору чи відмови від виконання договору замовник, в односторонньому порядку, має право відмовитись від подальшого виконання зобов`язань постачальником за договором.

Листом № 286/6/6031 від 20.11.2018 року, який міститься в матеріалах справи, позивач у відповідності до умов п. 6.2.4. відмовився від подальшого виконання зобов`язання за договором у зв`язку з тим що відповідачем не було поставлено товар у строк визначений п. 1.2. договору.

Доказів поставки товару у строк визначений п 1.2. договору відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п.п. 7.3.6 договору за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,2 відсотка від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості договору.

На підставі зазначеного підпункту 7.3.6 договору у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки визначені п.1.2. договору, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 123 937,36 грн. пені за період з 15.10.2018 року до жовтня 2019 року.

Проте, враховуючи лист позивача № 286/6/6031 від 20.11.2018 року про відмову від подальшого виконання зобов`язання за договором, період прострочення постачання товару за договором становить з 15.10.2018 року до 20.11.2018 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 123 937,36 грн. пені підлягають задоволенню частково на суму 25 335, 26 грн. (за період з 15.10.2018 року до 20.11.2018 року) за перерахунком суду. В іншій частині позовних вимог в частині стягнення пені слід відмовити.

Також, на підставі зазначеного підпункту 7.3.6 договору, за прострочення строку поставки товару понад 10 днів, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 47 931,58 грн. штрафу.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЛОГ ЛТД" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, 18-а, код 16282325) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) 25 335 (двадцять п`ять тисяч триста тридцять п`ять) грн. 26 коп. пені, 47 931 (сорок сім тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 58 коп. штрафу та 1 099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 16.12.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна