ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1350/19

за позовом Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури (20701, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Ю. Кондратюка, 25) в інтересах держави в особі Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області (20700, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Перемоги, буд. 18)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МИЗА" (08404, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Михайла Грушевського, буд. 54)

про визнання недійсними додаткових угод до договору № 57 від 07.02.2017 р. про закупівлю за державні кошти, а також стягнення 14056,77 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Демідова А.А.

Представники сторін:

прокурор: Тітова О.В. (посвідчення № 051063);

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «МИЗА» про визнання недійсними додаткових угод до договору № 57 від 07.02.2017 р. про закупівлю за державні кошти, а також стягнення 14056,77 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував на те, що укладені між Управлінням освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "МИЗА" додаткові угоди № 2 від 19.07.2017 р. та № 3 від 01.11.2017 р. до договору № 57 від 07.02.2017 р. про закупівлю за державні кошти не відповідають вимогам ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку з чим прокурор просить суд визнати вказані додаткові угоди недійсними, а також стягнути 14056,77 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.07.2019 р. було зупинено провадження у справі № 911/1350/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

15.11.2019 р. до господарського суду Київської області від керівника Смілянської місцевої прокуратури надійшло клопотання № 33-6032вих-19 від 11.11.2019 р. (вх. № 21893/19 від 15.11.2019 р.) про поновлення провадження у даній справі, мотивоване тим, що постановою Великої палати Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 587/430/16-ц касаційну скаргу заступника прокурора Сумської області було задоволено, рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, а відтак, обставина, яка стала підставою для зупинення провадження у справі № 911/1350/19, була усунута.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.11.2019 р. провадження у справі № 911/1350/19 було поновлено, підготовче судове засідання призначено на 12.12.2019 р.

05.12.2019 р. до господарського суду Київської області від Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області надійшло клопотання № 01-02/3027 від 29.11.2019 р. (вх. № 24237/19 від 05.12.2019 р.), за змістом якого позивач просить суд розглядати справу без участі представника останнього.

09.12.2019 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 09.12.2019 р. (вх. № 24347/19 від 09.12.2019 р.) про зупинення провадження, відповідно до якого відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 911/1350/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що на даний час існує виключна правова проблема у застосуванні норм Закону України "Про прокуратуру" та відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави становить порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема, їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Поряд з цим, заявник зазначає, що з метою формування такої практики Великою Палатою Верховного Суду було прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області.

Окрім того, на переконання відповідача, обставини у згадуваній справі № 912/2385/18 та у даній справі № 911/1350/19 є тотожними, а саме - спірні питання правосуб`єктності прокурора у справі, яка пов`язана з укладенням, зміною та виконанням договору за наслідками проведення процедури відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

З наведеного, на думку відповідача, вбачається, що постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 може мати вирішальний вплив на позицію господарського суду Київської області при вирішенні спору у даній справі № 911/1350/19.

Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю "МИЗА" просило суд розглянути вказане клопотання про зупинення провадження у даній справі без участі представника останнього.

У судовому засіданні 12.12.2019 р. прокурор заперечувала проти клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі з тих підстав, що провадження у справі № 911/1350/19 вже зупинялося до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц, в межах якої розглядалось питання щодо неоднакового застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, в частині повноважень прокурорів для представництва в суді інтересів держави у зв`язку з їх порушенням. З огляду на викладене, прокурор зазначила про відсутність, на її думку, підстав для зупинення провадження у даній справі. Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Дослідивши подане Товариством з обмеженою відповідальністю "МИЗА" клопотання, матеріали справи № 911/1350/19 та врахувавши пояснення прокурора, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає зупиненню з наступних підстав.

При поданні позову у даній справі № 911/1350/19 першим заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури були заявлені вимоги про визнання недійсними додаткових угод №№ 2 від 19.07.2017 р. та 3 від 01.11.2017 р. до договору № 57 від 07.02.2017 р. про закупівлю за державні кошти, укладених між Управлінням освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «МИЗА», та про стягнення з відповідача на користь позивача надмірно сплачених бюджетних коштів в сумі 14056,77 грн.

Обґрунтовуючи підстави подання прокурором такого позову, останній посилається на те, що Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області, дії якого і призвели до вчинення порушення у сфері публічних закупівель, не вжило належних заходів реагування з метою визнання оспорюваних додаткових угод до договору № 57 від 07.02.2017 р. про закупівлю за державні кошти недійсними, а також повернення до бюджету безпідставно витрачених коштів, що свідчить про неналежне виконання позивачем покладених на нього обов`язків, а відтак, прокурор виконує субсидіарну роль у даній справі, з метою захисту інтересів держави та територіальної громади.

Слід зазначити, що відповідач ще у відзиві б/н від 24.06.2019 р. (вх. № 12633/19 від 26.06.2019 р.) на позовну заяву посилався на відсутність у прокурора, на думку ТОВ "МИЗА", підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з позовом у даній справі.

Як встановлено судом, згідно з офіційно опублікованими відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного господарського суду постановив у господарській справі № 912/2385/18, провадження в якій було відкрито за позовом прокурора, ухвалу від 16.10.2019 р. про передачу справи разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на те, що дана справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначену справу, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, та вказала на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Окрім того, за позицією колегії суддів Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Зокрема, правового висновку Великої Палати потребують питання: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Як слідує з ухвали від 07.11.2019 р., Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 з посиланням на те, що вирішення поставлених питань щодо обґрунтування прокурором звернення до суду в інтересах держави сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що Великою Палатою Верховного Суду, серед іншого, вирішуватиметься питання щодо змісту доказів, які повинні бути надані прокурором при зверненні з позовом в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а також щодо необхідності обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 911/1350/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що при вирішенні питання про зупинення провадження у даній справі судом було враховано позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду щодо зупинення проваджень у справах № 916/2122/16, № 924/1211/18, № 922/1546/18, № 915/650/18, № 924/149/18, № 905/1428/18, № 924/725/18 та інших за позовом прокурора.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МИЗА" б/н від 09.12.2019 р. (вх. № 24347/19 від 09.12.2019 р.) про зупинення провадження у даній справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 911/1350/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

3. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.М. Бабкіна