ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2019 Справа № 908/3433/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши матеріали позовної заяви №06/2013 від 09.12.2019 (вх. № 3694/08-07/19 від 10.12.2019)

за позовом Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 164)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Вогнетривавтоматикасервіс" (69106, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 3)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Департамент капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Вогнетривавтоматикасервіс" про стягнення 1.335.00000 грн. заборгованості.

Підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено невиконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасного використання авансу у розмірі 1.335.000,00 грн. у термін до 07.11.2019, який було йому перераховано для придбання матеріалів, конструкцій та виробів в рамках договору про закупівлю робіт за державні кошти №03-В від 06.09.2018. З урахуванням викладеного, позивач, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 629, 875 ЦК України, просить суд стягнути з ТОВ науково-виробничої фірми "Вогнетривавтоматикасервіс" заборгованість у розмірі 1.335.000,00 грн.

На виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи у розмірі 20.025,00 грн.

Також до позовних матеріалів додано клопотання №06/2019 від 09.12.2019 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами:

Згідно зі ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до норм ч. 1, пп. пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір" судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року в розмірі 1921,00 грн.

Аналіз викладених позивачем обставин та доданих документів до позову свідчить про заявлення спору майнового характеру, а саме про стягнення 1.335.500,00 грн.

З огляду на наведе вище слідує, що позивач повинен сплати судовий збір в розмірі 20.025,00 грн. (1.335.000,00 грн. (ціна позову) х 1,5%).

Разом з тим, до позовних матеріалів позивачем додано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

За наслідками розгляду зазначеного клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення у зв`язку із наступним:

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.13 р. встановлено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В обґрунтування підстав для звільнення від сплати судового збору позивач, посилаюсь на ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", зазначав, що Департамент капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації є органом виконавчої влади та утримується за рахунок державного бюджету. Судовий збір сплачується з кошторису витрат позивача по видатку КЕКВ 2800. В кошторисі позивача на 2019 рік за зазначеним КЕКВ затверджено суму 162200,00грн. Станом на грудень 2019 фактичні видатки за КЕКВ 2800 склали 132906,50грн. Тобто, станом на 06.12.2019 по кошторису витрат позивача по видатку КЕКВ 2800 становить 29293,50 грн. У зв`язку з викладеним позивач не може сплатити судовий збір.

Втім, аналіз наданих до позову матеріалів, зокрема, бухгалтерської довідки підписаної головним спеціалістом відділу фінансування та бухгалтерського обліку від 06.12.2019 свідчить про наявність у позивача грошових коштів по видатку КЕКВ 2800 у розмірі 29.293,50 грн. та можливість сплатити судовий збір у розмірі 20.025,00 грн. Отже, посилання позивача на неможливість виконати вимоги чинного законодавства (ст. 164 ГПК України) є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом і відсутність у заявника (позивача) коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України також унормовано, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Наведені позивачем суми залишку кошторису витрат по видатку КЕКВ 2800 у розмірі 29.293,50 грн. свідчать про можливість здійснення позивачем оплати судового збору в даній справі та не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, наведені позивачем обставини, не є підставою для застосування ст. 8 Закону України "Про судовий збір", а саме для звільнення від сплати судового збору. При цьому, вжиття заходів в порядку ст. 8 Закону України "Про судовий збір" є правом суду, а не його обов`язком. Аналогічна позиція викладена КГС ВС в постанові від 02.05.2018 у справі №904/6369/17.

З огляду на вищевикладене слідує, що позивач недотримався положень Закону України "Про судовий збір" та Господарського процесуального кодексу України, а саме не додав до позову доказів сплати судового збору в установленому Законом розмірі.

Зазначені недоліки є порушенням загальних принципів господарського судочинства, зокрема рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін (п.п. 2 та 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Таким чином, позовні матеріали не містять належних та допустимих доказів дотримання позивачем положень ст. 164 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені судом недоліки позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації №06/2013 від 09.12.2019 (вх. № 3694/08-07/19 від 10.12.2019) залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- надати докази сплати судового збору в установлених законом порядку та розмірі (20.025,00 грн.).

3. Роз`яснити позивачу., що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набрала законної сили 11.12.2019 та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Федорова