ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" грудня 2019 р. Cправа № 902/602/19

за позовом:Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (22155, Вінницька область, Козятинський район, село Зозулинці, вул. Захисників Вітчизни, буд. №37)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнер Агро" (21036, м. Вінниця, вул. Лялі Ратушної, буд. № 20-А, кв. 24)

про стягнення 87024,00 грн.

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Резніченко Ю.В.

за участю представників сторін:

позивач: Шмирко Я.П.

відповідача: Конашков О.В., Шитов О.С.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Колбасова Ф.Ф. перебувала справа № 902/602/19 за позовом СТОВ "Хлібороб" до ТОВ "Корнер Агро" про стягнення 87024,00 грн.

Ухвалою суду від 26.07.2019 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строку для усунення виявлених недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

14.08.2019 р. до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з додатками, подана на виконання вимог ухвали суду від 26.07.2019 р.

Разом з тим, в період з 12.08.2019 р. по 13.09.2019 р. суддя Колбасов Ф.Ф. перебував у відпустці.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 176 ГПК України, суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 174 ГПК України.

Заява позивача про усунення недоліків надійшла 14.08.2019 р., процесуальний документ про відкриття провадження у справі має бути винесений до 19.08.2019 р. (включно).

Станом на 19.08.2019 суддя Колбасов Ф.Ф. перебуватиме у відпустці.

Згідно з ч.3 п. 6 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області, якщо під час перебування судді у відпустці, на лікарняному, у відрядженні тощо надійдуть матеріали подані на виконання ухвали про залишення без руху або спливе строк на її виконання, а період до закінчення відпустки, лікарняного, відрядження тощо судді є більшим ніж процесуальний строк для винесення відповідного процесуального документу у справі за мотивованим розпорядженням керівника апарату суду (або особи, яка виконує його повноваження) здійснювати автоматизований розподіл такої справи для визначення іншого судді для винесення відповідного процесуального документу. Після винесення іншим суддею відповідного процесуального документу для продовження розгляду справи, такі судові справи передавати за розпорядженням керівника апарату суду попередньому складу суду визначеному при надходженні такої судової справи, у разі якщо це не призведе до порушення процесуальних строків з розгляду відповідних матеріалів.

Відповідно до п. 2.3.49. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30 у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015 р. № 25 зі змінами, повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.п. 2.3.44, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, ч.3 п. 6 Порядку, призначено повторний автоматичний розподіл справи №902/602/19.

Відповідно до витягу з Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу № 902/602/19 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 26.08.2019 р. відкрито провадження у справі № 902/602/19. Визначено, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 04.09.2019 р.

За результатами проведеного судового засідання 04.09.2019 р. суд дійшов висновку про відкладення судового засідання у справі, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 04.09.2019 р. повідомлено учасників справи про судове засідання, яке відбудеться 07.10.2019 р.

25.09.2019 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (№ 1909234 від 23.08.2019 р.), який долучений судом до матеріалів справи.

07.10.2019 р. від представника позивача надійшло заперечення на відзив на позовну заяву (вх. № канц. 02.1-34/8074 від 07.10.2019 р.), яке долучене судом до матеріалів справи.

За результатами проведеного судового засідання 07.10.2019 р. суд дійшов висновку про відхилення клопотання представника позивача про витребовування доказів на підставі ст. 81 ГПК України, відхилено клопотання представника позивача про надання копій документів, оскільки згідно п.1 ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватись з матеріалами справи та робити з них копії, про перехід зі спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження згідно ч.6 ст. 250 ГПК України, про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів згідно ч. 3 ст. 177 ГПК України, про що винесено ухвали, які занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 07.10.2019 р. повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання, яке відбудеться 30.10.2019 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

Судом було повідомлено про надходження до суду клопотання представника СТОВ "Хлібороб" про визнання поважною причину неподання до підготовчого засідання заяви свідка ОСОБА_1 та надати додатковий строк для подання такого доказу, дана заява мотивована тим, що відповідно до ч.4 ст.80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Судом було задоволено заяву представника позивача в порядку ст. 80 ГПК України щодо визнання поважною причину неподання до підготовчого засідання заяви свідка ОСОБА_1 та надано додатковий строк для подання такого доказу.

Крім того, в судовому засіданні судом було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання у справі на іншу дату, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 30.10.2019 р. підготовче засідання у справи відкладено на 14.11.2019 р. Встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 14.11.2019 р. Зобов`язано державну установу "Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія" (Київське шосе, 131, м. Житомир, 10007) завідувача відділу Пасічника І.О. до 14.11.2019 р. надати Господарському суду Вінницької області оригінал результатів випробування хімічного препарату № 67 від 26.10.2018 р. 14.11.2019р. позивачем надано заяву свідка ОСОБА_1 нотаріально завірену яка долучена до справи.

Ухвалою суду від 14.11.2019 р. було винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 09.12.2019 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом з`явились представник позивача та представники відповідача.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечили.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В якості заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 13.03.2018 р. між Товариством із обмеженою відповідальністю «Корнер-Агро» (Постачальник) та СТОВ «Хлібороб» (Покупець) було укладено договір поставки №14.

Предметом договору було постачання хімічної речовини, що використовується у виробництві сільськогосподарської рослинної продукції, під назвою «Регістан», у кількості 500 літрів, виробництва компанії «Агротехнічні технології» (далі - Товар).

Ціна за одиницю Товару в еквіваленті іноземної валюти кожного найменування наводиться у додатках до цього договору.

Загальна сума договору є орієнтовною визначається сукупністю додатків та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку Покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (Товару).

Сторони домовились, що загальна вартість поставленого за цим договором Товару визначається сторонами на момент проведення остаточного та повного розрахунку Покупцем з Постачальником за поставлений Товар в порядку, визначеному сторонами у додатках до цього договору. При цьому видані Постачальником податкові та видаткові накладні підлягають обов`язковому та безумовному коригуванню на дату проведення остаточного та повного розрахунку (оплати) за поставлений Товар. Покупець безумовно погоджується на таке коригування видаткових та податкових накладних та зобов`язаний отримати та підписати їх не пізніше дня їх отримання.

06.07.2018 р. ТОВ «Корнер-Агро» виставило СТОВ «Хлібороб» рахунок №854 на оплату Товару у сумі 87024,00 грн.

06.07.2018 р. згідно платіжного доручення № 898 виданого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», СТОВ «Хлібороб» сплатило на поточний рахунок ТОВ «Корнер-Агро» у Вінницькому обласному відділенні AT Ощадбанк грошову суму у розмірі 87 024,00 грн.

09.07.2018 р. згідно видаткової накладної відбувалася фактична поставка Товару на склад Покупця, у село Зозулинці Козятинського району Вінницької області.

Згідно товарно-транспортної накладної №33Р07-00052 від 09.07.2018 р. поставлено було товару - 500 л., поставлений Товар знаходився у тарі у вигляді пластмасових каністр об`ємом по 10 л. кожна.

Номер поставленої партії Товару - № 20180420 RD, проставлений на кожній каністрі поставленого Товару.

Позивач зазначає, що при прийманні товару позивачем від відповідача внутрішній вміст каністр не оглядався, зразки для проб не відбиралися і такого обов`язку при прийманні не було обумовлено у договорі. Отже, в силу специфіки товару, способу пакування та особливостей тари, виявлення дефектів справжнього вмісту тари (Товару) відрізнялось в часі від фактичного приймання товару.

З 09.07.2018 р. по 10.07.2018 р. зазначений препарат був застосований на площі 150 га, за межами населеного пункту - село Блажіївка Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області. Товар вносився за допомогою трактора «John Deere», обладнаного оприскувачем.

При цьому позивач зазначає, що норми виробника щодо витрат препарату л/га та витрат робочого розчину л/га, працівниками СТОВ «Хлібороб» дотримано повністю. натомість при використанні придбаного Товару він не виявив бажаної біологічної активності, яку виявляють якісні дексиканти, не викликав загибелі бур`янів

18.07.2018 р. працівниками СТОВ «Хлібороб» головним агрономом Букієм ОСОБА_2 , трактористом ОСОБА_3 , нормувальником ОСОБА_4 за участю представника ТОВ «Корнер-Агро», менеджера Пасічника ОСОБА_5 було складено акт, про те, що 09.07.2018 р. - 10.07.2018 р. на полях №№4,5 відділку СТОВ «Хлібороб» «Блажіївка» було оброблено посів гороху дексикантом «Регістан». У акті зазначається, що після внесення препарату виявлено, що дія на одну групу рослин є чітко вираженою (осот, блекота, молочай, лопух), а на іншу групу рослин (лобода, щирій, падалиця ріпаку, падалиця соняшнику дії препарату не виявлено взагалі.

З врахуванням викладеного позивач вважає, що придбаний позивачем Товар не відповідав вимогам якості, а використання якого не призвело до виробничого ефекту, з метою настання якого його купували.

20.07.2018 р. Покупець надіслав Постачальнику письмову претензію за №20/07/18-1, де пропонував Постачальнику повернути кошти, сплачені за Товар, так як при застосуванні Товару за цільовим призначенням виявилися недоліки, про що був складений відповідний акт за участю працівника відповідача ОСОБА_6

25.07.2018 р. директор ТОВ «Корнер Агро» В.В. Білоусова направила до директора СТОВ «Хлібороб» лист за вих.№25.07./1, де зазначила, що вважає, що Товар постачався належної якості. При цьому ОСОБА_7 послалася на лист-відповідь на рекламацію від 24.07.2018 р. консультанта виробника Товару, компанії Агрохімічні технології, з питань агрономії О ОСОБА_8 .

У даному листі-відповіді ОСОБА_9 зазначив про фактор, щодо зниження біологічної активності препарату, а саме даний факт міг бути у зв`язку із не дотримання температурного режиму, при якому має застосовуватися Товар (+25+26 С); про можливе недотримання застосування рекомендованої норми виливу робочого розчину препарату - 250-300 л/га; інтенсивний восковий наліт на ріпаку.

Позивач в поясненнях та позовній заяві зазначає, що не погоджується з такими висновками консультанта виробника Товару, мотивує, це тим, що як вбачається із довідки Вінницького Центру гідрометеорології ДСНС України від 19.03.2019р. вих.№20-03-/2-13/ про погодні умови 09.07.-10.07.2018 року, насправді погодні умови; не погоджується із твердження консультанта про начебто недотримання застосування рекомендованої норми виливу робочого розчину препарату - 250-300 л/га; крім того зазначає, що у листі-відповіді йдеться виключно про падалицю ріпака, про восковий наліт на ньому, проте у акті від 18.09.2018 р. йдеться про групу рослин, на яких взагалі не подіяв «Регістан» - лобода, щирій, падалиця ріпаку, падалиця соняшнику.

Таким чином, СТОВ «Хлібороб» критично сприймає ці три аргументи консультанта виробника Товару.

22.10.2018 р. о 16 год. 40 хв., у селі Зозулинці, головний агроном СТОВ «Хлібороб» Букій О ОСОБА_10 Н. та працівники ТОВ «Корнер-Агро» Пасічник В.В. та ОСОБА_11 склали акт №1 відбору зразків продукції на складі СТОВ «Хлібороб» у вигляді препарату «Регістан», партії №20180420 RD, виготовленого 20.04.2018р., об`ємом10 літрів в одній тарі. У даному акті окремо відзначено, що зразки відібрані для проведення експертизи.

26.10.2018 р. на замовлення ТОВ «Корнер-Агро» було здійснено експертне дослідження препарату, де за результатами випробовування хімічного препарату № 67, Відділ аналітики пестицидів, агрохімікатів Державної установи «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» Держпродспоживу України із розташуванням у м. Житомирі по Київському шосе буд.131 (свідоцтво про атестацію №А16-003 від 12.05.2016р.), дійшов до висновку, що хімічна речовина «Регістан», виготовлений 20.04.2018р., номер партії 20180420 RD не відповідає стандартній препаративній формі, а саме вміст диквату, який є діючою речовиною в препараті «Регістан» становить 62,5 гр. на літр препарату, при нормі 150 г на літр.

З врахуванням викладеного позивач вважає, що збитки йому спричинені винними діями відповідача, який неналежним чином виконав зобов`язання за Договором, продав господарству неякісну продукцію (хімічний засіб захисту рослин - «Регістан»), застосування якого призвело до зниження врожаю сої.

Представник відповідача проти позову заперечує, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, де зокрема вказано, що на виконання умов укладеного між сторонами договору Товар був отриманий позивачем 09.07.2018 р.

Відповідно до п. 3.1.4. договору - в разі постачання ЗЗР, Товар за своїми якісними характеристиками відповідає сертифікату чи паспорту якості (аналізу) виробника. Претензії щодо якості товару пред`являються ПОКУПЦЕМ до застосування, але не пізніше 5 днів з дати отримання товару. Претензії щодо невідповідності якості товару на концентрацію діючих речовин препаратів можуть подаватися Покупцем лише на підставі висновку лабораторії, акредитованої в системі Держстандарту України, або згідно ДСТУ ISO/1EC 17025:2006, або атестованої в системі Міністерства аграрної політики України на проведення відповідних досліджень на концентрацію діючих речовин препаратів.

Представник відповідача зазначає, що в межах 5-ти денного строку - до 15.09.2019 р. позивач мав змогу перевірити якість отриманого Товару і, у випадку, якщо якісні характеристики не влаштовують позивача, останній повинен був заявити свої претензії щодо якості Товару відповідачу.

Проте, в межах обумовленого сторонами строку для виявлення недоліків Товару та заявлення претензій щодо якості Товару, позивач не скористався своїм правом перевірити якість Товару та заявити відповідні претензії. Таким чином, після пропущеного встановленого договором строку щодо заявлення вимог в зв`язку з недоліками товару, позивач не має права звертатися до суду з такими позовними вимогами. Вимоги позивача щодо відшкодування вартості Товару є безпідставними. Крім того зазначає, що відповідачем отримано від ДУ «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» документ з назвою «Результат випробування хімічного препарату № 67 від 26.10.2018 року», за підписом завідувача відділу Пасічника І.О.

При цьому представник відповідача звертає увагу суду на той факт, що даний документ має суттєві відмінності від того, що надав в суд позивач, а саме в примірнику, якій має ТОВ «Корнер Агро» не зазначена ні партія Товару, ні дата його виготовлення; в графі «діюча речовина та її вміст, %» зазначений лише «Дикват, 150 г/л», в той час як копія, подана позивачем до суду в якості письмового доказу містить в даній графі «Дикват дибромід, 150 г/л (в перерахунку на дикват 80 г/л)»

Зокрема зазначає, що в примірнику, який має ТОВ «Корнер Агро» в графі «Результати дослідження, г/л» зазначено: «не відповідає стандартній препаративній формі: Дикват, 62,5 г/л», в той час як копія, подана Позивачем до суду в якості письмового доказу містить в даній графі «не відповідає стандартній препаративній формі: Дикват, 62,5 г/л в перерахунку на дибромід 112 г/л» Підписантом обох документів є «завідувач лабораторії Пасічник І.О.», але підписи на обох документах абсолютно відрізняються.

Представник відповідача в поясненнях та у відзиві на позовну заяву зазначає, що замовником досліджень препарату «Регістан» в ДУ «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» виступало ТОВ «Корнер Агро» (копія платіжного доручення на оплату послуг лабораторії по дослідженню - додається), оригінал результату дослідження ТОВ «Корнер Агро» отримало поштою простою кореспонденцією.

Яким чином позивач отримав документ під назвою «Результат випробування хімічного препарату № 67 від 26.10.2018 року» останньому не відомо?

Крім того звертає окремо увагу суду на докази по справі, а саме - документи, що підтверджують рівень акредитації ДУ «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» .

Згідно з поданим позивачем Свідоцтвом про атестацію № А16-003 від 12.05.2016 року та додатком до Свідоцтва про атестацію № А16-003 від 12.05.2016 року, ДУ «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» атестована Житомирським обласним виробничо-технічним центром стандартизації, метрології та якості продукції «Облагростандарт» на проведення вимірювання показників згідно з галуззю атестації та має право на проведення лише мікроаналізів та вимірювання масової частки (залишкової кількості) пестицидів в продовольчій сировині та харчових продуктах.

Дані вимірювання та аналізи передбачені для здійснення контролю гранично допустимих нормі залишків пестицидів в продукції рослинництва та в харчових продуктах і ніяким чином не можуть та не дають права визначити вміст діючої речовини в пестицидних препаратах. Крім того, згідно з зазначеним в даному документі діапазоном вимірювань, ДУ «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» може проводити вимірювання вмісту диквату лише в діапазоні 0,2-1,0 міліграм/кілограм», а не в діапазоні, якій вимірюється «грам/літр», а концентрація діючої речовини в препараті «Регістан» вимірюється саме в «грамах на літр».

Отже, дана лабораторія не має законного права проводити дослідження з вмісту діючої речовини в пестицидному препараті та вимірювання, проведені даною установою не дають фактичної можливості об`єктивно та достовірно встановити вміст діючої речовини - диквату (дикват диброміду) в пестициді «Регістан».

З врахуванням викладеного та з метою повного з`ясування ситуації з якістю вказаного Товару ТОВ «Корнер Агро» зв`язалося з постачальником, у якого був придбаний відповідачем даний препарат - ТОВ «АГРІКЛАБ» і 01.11.2018 р. був здійснений ще один відбір зразків даного Товару, що підтверджується Актом від 01.11.2018 р., складеним за місцезнаходженням позивача комісією, до складу якої увійшли: представник позивача - агроном СТОВ «Хлібороб» Букій Олександр Миколайович, представник відповідача - юрист ТОВ «Корнер Агро» Запорожчук Артем Сергійович, представник виробника - ОСОБА_12

На дослідження було надано зразок препарату «Регістан» (з тієї ж партії, що й у позивача номер партії 20180420RD) , відібраний вказаною комісією 01.11.2018 р. був досліджений в Дослідницько Випробувальному Токсикологічному Центрі Державного Підприємства „Науковий центр Превентивної Токсикології, Харчової ТА Хімічної Безпеки імені академіка Л.І. Медведя Міністерства охорони здоров`я України.

Результати досліджень оформлені Протоколом випробувань № 3/8-А-5527-179 від 16.11.2018 р. Згідно з проведеними дослідженнями вміст діючої речовини (дикват дибромід) в дослідному зразку Препарату «Регістан», РК становить 156,7 грам на літр та відповідає концентрації, вказаній на етикетці та «Переліку пестицидів та агрохімікатів, дозволених до використання в Україні». Дана експерта установа акредитований Національним агентством з акредитації України відповідно до вимог ДСТУ ISO/IEC 17025:2006, який є міжнародним стандартом та який визнається та застосовується в Україні згідно з наказом Держспоживстандарту України від 27 грудня 2006 р. № 375

Проведення акредитації здійснюється у відповідності до законів України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII, « Про акредитацію органів з оцінки відповідності» від 17 травня 2001 року № 2407-ІІІ.

Органом, який здійснює акредитацію установ, що проводять дані дослідження є Національне агентство з акредитації України, яке здійснює свою діяльність на підставі наказу № 161 від 08.02.2017 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі.

Розглядаючи дану справу, перевіряючи доводи сторін та правомірність вимог позивача, вирішуючи даний спір по суті, суд керувався наступним.

13.03.2018 р. між Товариством із обмеженою відповідальністю «Корнер-Агро» (Постачальник) та СТОВ «Хлібороб» (Покупець) було укладено договір поставки №14.

Згідно п.1.1 Договору постачальник зобов`язується в строки, визначені договором, передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість.

Згідно платіжного доручення №898 від 06.07.2018р. позивач перерахував відповідачу 87 024,00 грн за регістан згідно рах. №854 від 06.07.2018р. у т.ч. ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної №7-00052 від 09.07.2018р. позивач отримав від відповідача регістан в кількості 500 л. на суму 87 024,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами (ч. 3 вищевказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 вищевказаної статті).

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами спору виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3, 4 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Отже, приписами чинного законодавства та умов укладеного договору встановлений обов`язок ТОВ «Корнер Агро» (відповідача), як постачальника, передати СТОВ «Хлібороб» (позивачу) якісний товар, придатний для мети його використання.

Суд зауважує, що позивачем заявлено позовні вимоги на підставі ч. 2 ст. 678 ЦК України, якою визначені правові наслідки передання товару неналежної якості, при цьому останнім не враховано приписів ст. 679 Цивільного кодексу України, якою визначені недоліки товару, за які відповідає продавець.

А саме даною статтею визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Статтею 673 Цивільного кодексу України визначено умови щодо якості товару. З аналізу ст. 678 ЦК У країни, на підставі якої заявлені позовні вимоги, вбачається, що з метою захисту інтересів покупця, норми запроваджені цією статтею передбачають ті правові наслідки, які можуть наставати в разі передачі товару неналежної якості або з істотними порушеннями вимог щодо якості товару.

При застосуванні цієї норми матеріального права слід враховувати, що під недоліком слід розуміти окрему невідповідність товару вимогам нормативних документів, умовам договору або вимогам, що пред`являються до нього, а також інформації про товар, що надається продавцем. Істотний недолік - це такий недолік, який робить неможливим чи неприпустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та не може бути усунутий; або ж для його усунення необхідні значні затрати праці й часу; або ж він робить товар іншим, ніж передбачено договором; або ж з`являється знову після його усунення. Залежно від характеру порушень щодо якості товару розрізняють явні і приховані недоліки. До явних належать недоліки, що можуть бути виявлені у звичайний спосіб приймання (наприклад, при огляді товару) або для яких визначено спеціальні методи контролю. Приховані недоліки - це недоліки, які не можна знайти зазначеними способами, і вони виявляються лише у процесі монтажу, налагодження, використання чи збереження товару.

Вищевикладене свідчить, що норма, запроваджена ст. 678 ЦК України, підлягає застосуванню при встановлені судом порушення продавцем договірних умов щодо якості товару та, відповідно, приписів ст. 673 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського кодексу України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Крім того, постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 було затверджено Інструкцію П-7, яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією чи товарами.

Відповідно до пункту 14 Інструкції П-7 приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, які підтверджують якість і комплектність продукції, що постачається (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація). Відсутність вказаних супровідних документів або деяких із них не зупиняють приймання товару. У цьому випадку складається акт про фактичну кількість та комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується які документи відсутні.

Відповідно до п. 3.1. договору сторони погодили, що товар за своїми якісними характеристиками відповідає відповідним нормам ДСТУ, на підтвердження якості товару Постачальником ТОВ «Корнер Агро» долучено Сертифікат якості виробника (дата виготовлення 20.04.2018 р., № партії 20180420 RD; вміст діючої речовини Дикват димбромід 150 г/л.).

За змістом пункту 16 Інструкції П-7 у разі виявлення невідповідності якості продукції, що постачається, вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам, договору тощо, отримувач складає акт, у якому зазначається кількість оглянутої продукції і характер виявлених під час приймання недоліків.

Разом з тим, відповідно до абзацу 6 пункту 9 Інструкції П-7 прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції.

Між тим, за змістом положень 16 Інструкції П-7 при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування поставленої продукції, тари та пакування вимогам стандартів, технічних умовам, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні та супровідних документах, що посвідчують якість продукції, отримувач призупиняє подальше приймання продукції та складає акт, у якому зазначає, кількість отриманої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. Отримувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції невідповідної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршенню її якості та змішування з іншою однорідною продукцією.

Пунктом 33 Інструкції П-7 передбачено, що акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією, якщо інше не передбачено основними та особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами чи договором. Абзацом 3 пункту 9 Інструкції П-7 визначено п`ятиденний строк для складання акта про приховані недоліки, виявлені у продукції з гарантійним строком служби, з моменту їх виявлення (втім, у межах встановленого гарантійного строку).

Умовами укладеного договору п. 3.1.4. встановлено, що в разі постачання ЗЗР, Товар за своїми якісними характеристиками відповідає сертифікату чи паспорту якості (аналізу) виробника. Претензії шодо якості товару пред`являються ПОКУПЦЕМ до застосування, але не пізніше 5 днів з дати отримання товару. Претензії щодо невідповідності якості товару на концентрацію діючих речовин препаратів можуть подаватися Покупцем лише на підставі висновку лабораторії, акредитованої в системі Держстандарту України, або згідно ДСТУ ISO/1EC 17025:2006, або атестованої в системі Міністерства аграрної політики України на проведення відповідних досліджень на концентрацію діючих речовин препаратів.

При цьому матеріали справи не містять доказів складення акту недоліків у передбачений строк договором та інструкцією, натомість акт було складено 18.07.2018 р. (підтверджується сторонами), а не в межах строку до 15.07.2018 р., що є порушенням зі сторони позивача умов укладеного договору та законодавства.

На підтвердження власних тверджень про порушення ТОВ «Корнер Агро» вищевказаного обов`язку СТОВ «Хлібороб» долучило до матеріалів справи результат випробувань хімічного препарату № 67 від 26.10.2018 р., в якому зазначено наступне: препарат Регістат, номер партії 20180420 RD, дата виготовлення 20.04.2018 р.; діюча речовина та її вміст, % Дикват дибромид, 150 г/л (в перерахунку на дикват 80г/л); результат дослідження г/л не відповідає стандартній препаратній формі: Дикват, 62,5 г/л в перерахунку надибромид 112 г/л.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем також долучено примірник такого самого дослідження, який має ТОВ «Корнер Агро», де зазначено назва препарат Регістат, діюча речовина та її вміст, % дикват, 150 г/л, в графі «Результати дослідження, г/л» зазначено «Не відповідає стандартній препаративній формі: Дикват, 62,5 г/л.

Суд зазначає, що встановлюючи невідповідність пестициду «Регістан» стандартній препаративній формі, державною установою «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» було зазначено у результаті дослідження засобів захисту рослин, що результати дослідження поширюється лише на зразки, що представлені в лабораторію.

Суд зауважує, що відповідно до Акту № 1 відбору зразків продукції від 22.10.2018 р. судом встановлено, що на дослідження було надано Регістат номер партії 20180420RD, дата виготовлення 20.04.2018 р.

Відповідно статті 10 Закону України «Про пестициди та агрохімікати» вимоги до пакування та маркування - пестициди і агрохімікати, що використовуються в Україні, пакуються і маркуються відповідно до чинного законодавства. Кожна товарна одиниця повинна супроводжуватися рекомендацією щодо її застосування із зазначенням культур та об`єктів, для оброблення яких призначено пестициди і агрохімікати, способів, норм і кратності використання, термінів вичікування (для пестицидів), заборони та обмеження на застосування, способів і засобів знешкодження пестицидів та агрохімікатів, а також заходів безпеки під час роботи, транспортування і зберігання, ліквідації аварійних ситуацій та їх наслідків, заходів подання першої медичної допомоги у разі отруєння. Розфасування пестицидів і агрохімікатів може здійснюватися лише за наявності дозволу його виробника або власника знака для товарів і послуг.

Суд також зазначає, що позивачем не були надані суду докази, що дозволили б встановити в якому стані передавалась хімічна речовина на дослідження державній установі «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія», в якій тарі, затарований та упакований чи уже товар який був у використанні, умови зберігання, характеристики місця його зберігання, що надає змогу оцінити відповідність умов зберігання товару та його використання.

Крім того, суд критично відноситься до тверджень позивача стосовно того, що останнім було дотримано норми використання та застосування препарату за допомогою трактора «John Deere», виходячи з наступного:

обов`язковою умовою застосування препарату "Регістан" є суцільне покриття поверхні і рясне змочування рослин при внесенні препарату. Обробку рекомендується проводити в безвітряну погоду, у вечірній час або вдень в умовах хмарної погоди. У ранкові години, при сонячній погоді, застосування препарату не рекомендується. Візуальний ефект спостерігається через 2-9 днів після обробки, в залежності від погодних умов і дозрівання рослини (інструкція з використання препарату);

відповідно ст. 12 Закону України «Про пестициди та агрохімікати», використання пестицидів в господарствах та індивідуальних садах і городах, в побуті повинно здійснюватись тільки у відповідності з «Переліком пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні»;

відповідно з офіційними даними Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів, дозволених до і використання в Україні, препарат «Регістан» дозволено використовувати лише для обробки соняшника, при цьому оприскування авіаційним методом.

Суд зазначає, що з наданого Акту № 1 від 18.07.2018 р. не вбачається за можливе встановити як саме використовувався препарат, в який час, при яких погодних умовах і в якій кількості. Матеріали справи не містять доказів щодо технічного стану трактора «John Deere», що дало б змогу суду встановити чи проводилось оприскування у відповідно до вимог застосування, а саме, чи у справному стані був оприскувач, який би мав змогу для рясного змочування рослин при внесенні препарату, при цьому судом враховується той факт, що оприскування відповідно до технологій використання даного препарату мало б бути здійснене авіаційним методом.

Надана позивачем довідка Вінницького обласного центру з гідрометеорології № 073-Ю від 18.03.2019 р. судом оцінюється критично, оскільки остання містить суперечливі докази стосовно належних погодних умов, тому що в графі явища, дощ 10.07.2019 р. о 15:00 год. зазначено гроза, дощ, а доказів щодо того коли саме в яку годину було використано препарат матеріали справи не містять.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що використання препарату "Регістан" позивачем з обробки посівів гороху за допомогою трактора «John Deere» було здійснено на власний розсуд та ризик.

Зокрема суд не може залишити поза увагою експертне дослідження надане представником відповідача, яке було здійснено дослідницько ипробувальним токсикологічним центром державного підприємства „Науковий центр Превентивної Токсикології, Харчової ТА Хімічної Безпеки імені академіка Л.І. Медведя Міністерства охорони здоров`я України.

Де на дослідження було надано зразок препарату «Регістан» (з тієї ж партії, що й у позивача номер партії 20180420RD) , відібраний вказаною комісією 01.11.2018 р. у складі представником обох сторін.

Результати досліджень оформлені Протоколом випробувань № 3/8-А-5527-179 від 16.11.2018 р.

Згідно з проведеними дослідженнями вміст діючої речовини (дикват дибромід) в дослідному зразку Препарату «Регістан», РК становить 156,7 грам на літр та відповідає концентрації, вказаній на етикетці та «Переліку пестицидів та агрохімікатів, дозволених до використання в Україні».

Суд зауважує, що дана експерта установа акредитований Національним агентством з акредитації України відповідно до вимог ДСТУ ISO/IEC 17025:2006, який є міжнародним стандартом та який визнається та застосовується в Україні згідно з наказом Держспоживстандарту України від 27 грудня 2006 р. № 375

Проведення акредитації здійснюється у відповідності до Законів України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII, « Про акредитацію органів з оцінки відповідності» від 17 травня 2001 року № 2407-ІІІ.

Органом, який здійснює акредитацію установ, що проводять дані дослідження є Національне агентство з акредитації України, яке здійснює свою діяльність на підставі наказу № 161 від 08.02.2017 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі.

Разом з тим, суд зауважує, що надані на дослідження представниками сторін результати випробування хімічного препарату № 67 від 26.10.2018 р. містять суперечливі та неоднакові показники випробувань, що ставлять під сумнів дане дослідження.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтями 224, 225 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

При цьому встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Так, в обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилається на те, що у зв`язку з поставкою неякісного товару останньому завдано збитки, які останній просить відшкодувати в порядку ст. 678 ЦК України шляхом стягнення вартості поставленого препарату, при цьому позивачем не доведено даного факту поставки неякісного товару належними та допустимими доказами.

За таких обставин, недоведеність позивачем поставки препарату неналежної якості спростовує посилання позивача, що саме відповідачем завдано позивачу збитки, і, як наслідок, свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та збитками.

Відтак, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи недоведеність позивачем наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування суми вартості препарату, суд дійшов висновку у відмові в позові.

Суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України на кожну із сторін покладений обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмові, речові електронні докази.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, докази, надані стороною спору на підтвердження своїх вимог або заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Так, положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач, в порушення наведених приписів процесуального законодавства, не надав суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач, у порушення свого обов`язку, встановленого чинним законодавством України, поставив товар (препарат) неналежної якості.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

09.12.2019 р. в сдовому засіданні було оголошено вступну та реезолютивну частину рішення суду.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити.

2. Судові витрати в розмірі 1921,00 грн покласти на позивача.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 19 грудня 2019 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (22155, Вінницька область, Козятинський район, село Зозулинці АДРЕСА_1 Вітчизни АДРЕСА_2 )

3 - відповідачу ( АДРЕСА_3 Лялі АДРЕСА_4