ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 року Справа № 908/2648/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Грачов А.С.,

представники сторін:

від відповідача: Саржинська О. А., довіреність №655/20-19 від 14.11.2019, адвокат;

від позивача: Остапенко В. М., довіреність №14-201 від 17.05.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 у справі №908/2648/18 (суддя Дроздова С.С., повне рішення складено 25.04.2019)

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача - Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя

про стягнення 69 889 758,65 грн , -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

1.1. У грудні 2018 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Концерну «Міські теплові мережі» (надалі відповідач) та просило стягнути 26 970 971,67 грн пені, 9 366 929,99 грн - 3% річних, 33 551 856,99 грн інфляційних втрат.

1.2. Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що на підставі договору купівлі-продажу природного газу №5182/1617-ТЕ-13 від 11.10.2016 протягом жовтня 2016 року вересня 2017 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 1 519 345 031,17 грн. Відповідач оплату спожитого газу здійснив, втім з порушенням строків, визначених договором, що є підставою для застосування відповідальності у вигляді пені згідно п.8.2 договору та нарахування річних і інфляційних відповідно до ст. 625 ЦК України.

1.3. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на наступне: згідно спірного договору газ постачався для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води виключно для потреб населення; законодавством встановлено особливий порядок розрахунків у цій сфері, тому відсутня його вина в простроченні виконання зобов`язання з оплати; позивач здійснив невірний розрахунок суми позову, оскільки нарахував пеню, інфляцію та річні на суми коштів, що які були сплачені за рахунок бюджетних коштів відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, №332 від 18.05.2017, №256 від 04.03.2002, при цьому зробив зарахування таких коштів в оплату платежів на свій розсуд, не врахувавши призначення цих платежів; надав свій розрахунок суми позову.

28.03.2019 заявив клопотання про зменшення пені, що підлягає стягненню, на 99,9% та розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців щомісячно рівними частинами.

1.4. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 у справі №908/2648/18 (суддя Дроздова С.С.) позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Концерну «Міські теплові мережі» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 15 000 000 грн пені, 9 366 929,99 грн - 3% річних, 33 551 856,99 грн інфляційних втрат, 616700 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд прийшов до висновку, що позивачем доведено прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати природного газу, тому наявні всі підстави для задоволення позову з огляду на правильний розрахунок суми позову, наданий позивачем. Суд також частково задовольнив клопотання відповідача про зменшення суми пені, зменшивши її суму до 15 000 000 грн з посиланням на наявність підстав, визначених ст.551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

2.Доводи апеляційних скарг та відзивів.

2.1. Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та не з`ясування судом всіх обставин справи, просив рішення суду в частині відмови в стягненні пені 11 970 971,67 грн скасувати, та задовольнити вимоги про стягнення пені в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивача:

- суд не повно з`ясував всі обставини справи та не врахував доводи позивача щодо його майнового стану, внаслідок чого прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для зменшення пені; несвоєчасність оплати за природний газ зі сторони контрагентів прямо перешкоджає позивачу виконувати покладені державою обов`язки, погіршує його фінансове становище;

- відповідач має позитивні фінансові результати, що вбачається із звіту про фінансові результати за 9 місяців 2018 року, тому суд безпідставно послався на скрутне фінансове становище відповідача та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для зменшення пені.

2.2. Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та в позові відмовити повністю. Також в апеляційній скарзі заявив клопотання про зменшення пені на 99,9% та розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців щомісячно рівними частинами.

Доводи апеляційної скарги відповідача:

- суд не надав належної оцінки запереченням відповідача щодо невірного визначення позивачем періодів прострочення платежів, не взяв до уваги державне регулювання порядку і строків погашення боргу за рахунок відповідних державних субвенцій та умови п.8.2. договору про те, що нарахування пені не здійснюється на суми оплат, здійснені відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005;

- позивач безпідставно нарахував пеню, 3% річних та інфляційні на заборгованість, що була несвоєчасно оплачена відповідачем за рахунок бюджетних коштів, оскільки останнє відбувається без участі та вини відповідача; судом даним обставинам не надана належна правова оцінка, не враховано, що порушення строків перерахування позивачу цих коштів відсутнє;

- суд не дослідив та не надав належної оцінки доказам, якими відповідач обгрунтовував свої заперечення, та наданому відповідачем власному розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, який на його думу, повністю враховує всі положення законодавства, умови договору та фактичні обставини сплати коштів;

- кошти, сплачені відповідачем за рахунок всіх видів субвенцій з державного бюджету, повинні враховуватися в ті періоди, за які вони були нараховані, а позивачем зазначені кошти неправомірно були враховані в місяцях зарахування коштів на його рахунок;

- надходження коштів від споживачів теплової енергії це єдиний дохід відповідача, відповідач зобов`язаний здійснювати постачання теплової енергії безперебійно, незалежно від зовнішніх факторів, нормативних чинників, наявності заборгованості у споживачів, відсутність основного боргу свідчить, що відповідач вживав всіх можливих заходів на виконання зобов`язань за договором, але велика заборгованість населення з оплати комунальних послуг та несвоєчасні платежі не надали змоги йому своєчасно здійснити ці платежі. Вважає, що грунтовно виклав свої доводи про реальну загрозу банкрутства єдиного в місті теплопостачального підприємтсва та обгрунтував свої клопотання про зменшення пені та розстрочення сплати суми позову, яка буде стягнена судом.

2.3. Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що договірні відносини насамперед регулюються нормами Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору та умовами укладеного сторонами договору, які відповідач порушив. Посилається на положення ст. 618 ЦК щодо відповідальності боржника за дії інших осіб. Вказує, що умовами договору передбачено лише, що нарахування пені не здійснюється на суми оплат, здійснені відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005. У всіх інших випадках діють умови договору та він правомірно здійснив розрахунок суми позову. Цивільним законодавством не передбачено такої підстави зміни умов договору як наявність регулюючого впливу підзаконного акту, а відповідач мав передбачену договором можливість сплачувати кошти, перераховуючи їх з власних рахунків, та тим самим впливати на стан розрахунків. Заперечував проти клопотань відповідача про надання розстрочення та зменшення розміру пені, посилаючись на відсутність виняткових обставин та просив врахувати і його фінансовий стан (відзив від 21.06.2019).

2.4. Відповідач також надав відзив на апеляційну скаргу позивача та не погодився з його доводами, посилаючись на те, що він належними та допустимими доказами довів наявність підстав для зменшення пені, договір був вимушений підписати у запропонованій позивачем редакції на вкрай невигідних для себе умовах з метою недопущення зриву опалювального сезону 2016-2017 років.

2.5. Сторонами неодноразово було надано до апеляційної інстанції оновлені розрахунки суми позову. Апеляційний суд приймає вказані розрахунки сторін в якості доказів.

3. Процедура розгляду справи в апеляційній інстанції.

3.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу апеляційної скарги позивача від 21.05.2019 для її розгляду було визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М. та ухвалою від 27.05.2019 судом було відкрито апеляційне провадження.

3.2. Апеляційна скарга відповідача відповідно до протоколу автоматизованого розподілу апеляційної скарги від 04.06.2019 також була передана на розгляд цієї ж колегії та ухвалою суду від 10.06.2019 було відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача та її розгляд було об`єднано з апеляційною скаргою позивача.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В. по справі було здійснено повторний автоматизований розподіл 15.07.2019 та для її розгляду визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М. та ухвалою від 15.07.2019 означена колегія прийняла справу до свого провадження.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М. по справі було здійснено повторний автоматизований розподіл 06.08.2019 та для її розгляду визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М. та ухвалою від 07.08.2019 означена колегія прийняла справу до свого провадження.

3.3. За клопотанням позивача ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2019 апеляційне провадження за апеляційними скаргами Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 у справі №908/2648/18 було зупинено до закінчення перегляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/885/18 у подібних правовідносинах та поновлено ухвалою від 24.10.2019.

3.4. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кузнецової І.Л. у справі здійснено повторний автоматизований розподіл (протокол від 04.12.2019) та визначено для розгляду справи колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М. та ухвалою від 04.12.2019 означена колегія суддів прийняла справу до свого провадження.

3.5. У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи апеляційних скарг, відзивів та відповідно просили їх задовольнити.

3.6. В судовому засіданні 04.12.2019 було розглянено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зменшення пені та розстрочення виконання рішення, в задоволенні яких відмовлено, за наслідками розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4. Встановлені судом обставини справи.

4.1. Між Публічним акціонерним товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (в подальшому перейменовано в Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»), як постачальником, та Концерном «Міські теплові мережі», як споживачем, було укладено Договір постачання природного газу №5182/1617-ТЕ-13 від 11.10.2016 (надалі Договір) на наступних умовах:

- постачальник зобов`язується передати споживачу у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.1, 1.2 договору);

- постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року природний газ обсягом до 240770 тис. куб. метрів, у тому числі зазначені обсяги за місяцями (п. 2.1 договору);

- оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Сторони погодили, що з урахуванням п. 11.3 договору укладання договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором (п.6.1 договору);

- у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахованої від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20. Сторони погодили, що з урахуванням п.11.3 цього договору укладення догворів про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не звільняє споживача від обов`язку оплатити на користь постачальника платежі відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим договором (п. 8.2, 8.3 договору);

- усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у п.п. 11.5, 11.6 Договору. Будь-які спільні протокольні рішення, в тому числі про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписані сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2005р. №20, протоколи нарад, дво- та багатосторонніх зустрічей, листування між сторонами не можуть бути використані для внесення змін до цього Договору та можуть бути застосовані до відносин за цим Договором тільки після підписання сторонами окремого додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору (п.11.3 договору);

- строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п.10.3 договору);

- договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності) і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 до 31 березня 2017, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.12.1 договору).

4.2. Сторонами були укладені додаткові угоди до договору, зокрема, відповідно до додаткової угоди №2 від 31.03.2017 було продовжено строк постачання газу з квітня по вересень 2017, строк дії договору до 30 вересня 2017 року, змінено ціну на га, та змінено розмір пені до 16,4%.

4.3. На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 519 345 031,17 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за жовтень 2016 року вересень 2017 року та визнається сторонами, а саме

- за жовтень 2016 року на суму 121877417 грн 66 коп,

- за листопад 2016 року на суму 216022565 грн 10 коп,

- за грудень 2016 року на суму 289611712 грн 62 коп,

- за січень 2017 року на суму 323108414 грн 66 коп,

- за лютий 2017 року на суму 266802973 грн 16 коп,

- за березень 2017 року на суму 185144193 грн 96 коп,

- за квітень 2017 року на суму 32573208 грн 29 коп,

- за травень 2017 року на суму 22273651 грн 33 коп,

- за червень 2017 року на суму 13533498 грн 97 коп,

- за липень 2017 року на суму 16924982 грн 05 коп,

- за серпень 2017 року на суму 13668273 грн 24 коп,

- за вересень 2017 року на суму 17804140 грн 13 коп.

4.4. Відповідач повністю розрахувався за поставлений природний газ наступним чином:

- суму 904 705 795,44 грн відповідач оплатив через розподільчі рахунки, відповідно до «Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 №217 шляхом щомісячної сплати;

- суму 47 908 594,00 грн за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 №332 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» на підставі Договору про організацію взаєморозрахунків №95/332-в від 08.11.2017 року. Оплата здійснена 16 листопада 2017 року згідно платіжного доручення №14 від 13.11.2017, призначення платежу - за природний газ 2017;

- суму 507 026 412,37 грн за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» на підставі спільних протокольних рішень:

- №367 від 19.01.2017 на суму 166123894,26 грн, фактично оплачено 27.01.2017;

- №368 від 19.01.2017 на суму 239095,50 грн, фактично оплачено 27.01.2017;

- №1214 від 20.02.2017 на суму 948713,46 грн, фактично оплачено 28.02.2017;

- №1215 від 20.02.2017 на суму 120908361,66 грн, фактично оплачено 22.08.2017;

- №1216 від 20.02.2017 на суму 159 081,86 грн, фактично оплачено 28.02.2017;

- №1217 від 20.02.2017 на суму 33 968,50 грн, фактично оплачено 28.02.2017.

Призначення платежу за природний газ, спожитий у 2016 році, договір постачання природного газу №5182/1617-ТЕ-13 від 11.10.2016, всього сумма 288 413 115,37 грн.

- №1811 від 20.03.2017 на суму 62586637,15 грн, фактично оплачено 14.09.2017; - №1812 від 20.03.2017 на суму 66974038,53 грн, фактично оплачено 05.10.2017; - №1813 від 20.03.2017 на суму 934585,07 грн, фактично оплачено 22.08.2017;

- №1814 від 20.03.2017 на суму 842540,70 грн, фактично оплачено 22.08.2017;

- №1815 від 20.03.2017 на суму 626117,42 грн, фактично оплачено 22.08.2017;

- №1816 від 20.03.2017 на суму 151297,65 грн, фактично оплачено 31.05.2017;

- №1817 від 20.03.2017 на суму 31386,05 грн, фактично оплачено 31.05.2017;

- №2293 від 20.04.2017 на суму 86463694,46 грн, фактично оплачено 21.12.2017.

Призначення платежу за природний газ, спожитий у 2017 році, договір постачання природного газу №5182/1617-ТЕ-13 від 11.10.2016, всього сумма 218 610 297,00 грн.

- суму 59 704 229,36 грн за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету». Оплата здійснена згідно платіжного доручення №2 від 01.02.2018, призначення платежу - за природний газ 2017.

4.5. Посилаючись на порушення умов договору щодо строків оплати спожитого газу, позивач звернувся з даним позовом і просив стягнути 26 970 971,67 грн пені, 9 366 929,99 грн - 3% річних, 33 551 856,99 грн інфляційних втрат, що і є предметом спору у даній справі.

5. Застосоване законодавство та оцінка аргументів сторін і висновків суду першої інстанції .

5.3. Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами. Між сторонами були наявні господарські відносини з постачання природного газу та відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.4. Згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.5. За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

5.6. За змістом статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

5.7. Згідно з положеннями статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

5.8. Судом встановлено, що відповідач повністю виконав своє зобов`язання з оплати природного газу, втім частину платежів здійснив за межами строків, визначених договором.

Розрахунки відповідач проводив відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2017р. №217, якою затверджено «Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу на якого покладено спеціальні обов`язки», даною постановою встановлено механізм затвердження нормативів відрахування коштів для теплопостачальних організацій, постачальників природного газу, газотранспортних підприємств, газорозподільних підприємств. Всього на підставі цієї постанови було сплачено 904 705 795,44 грн шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок позивача в порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, затвердженого відповідними постановами НКРЕКП, та частина цих коштів була сплачена з порушенням строків, визначених договором, що наведено сторонами у своїх розрахунках.

5.9. Також відповідачем було сплачено 47 908 594,00 грн за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 №332 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» на підставі Договору про організацію взаєморозрахунків №95/332-в від 08.11.2017 року. Відповідно до цієї Постанови були надані кошти за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з центрального опалення, постачання гарячої води та тарифами, що затверджували та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

5.10. 507 026 412,37 грн сплачено за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» на підставі вище зазначених спільних протокольних рішень. Вказаними коштами державою була погашена заборгованість за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню послуг.

5.11. 59 704 229,36 грн за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету». Вказаними коштами державою була погашена заборгованість за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню послуг.

5.12. Означені вище кошти сплачені відповідачем на користь позивача в строки, визначені у спільних протокольних рішеннях та договорах про організацію взаєморозрахунків при їх надходженні з державного бюджету, порушень вказаних строків судом не встановлено.

5.13. Згідно з положеннями частин 1 3 статті 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

5.14. Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз".

Таке регулювання визначено у Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

За змістом цього Порядку визначено механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

5.15. Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється із Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо останнім перераховуються на рахунок газопостачальної організації.

5.16. Аналогічні положення викладено у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (далі - Порядок фінансування видатків), згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Аналогічну правову природу мають і кошти, що перераховані державою відповідно до Постанови КМУ від 18.05.2017 №332.

5.17. Таким чином, держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних із газопостачанням та теплопостачанням населення, яке користується субсидіями та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

5.18. Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (ПЕК), визначений Порядком фінансування видатків, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов`язаних із теплопостачанням населення, яке користується житловими субсидіями та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами у цій частині (стосовно розміру пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг і субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій, а також відшкодування різниці в тарифах, які зазнають регулюючого впливу держави. Отже, на виконання таких законодавчих актів держава в особі відповідних державних органів приймає підзаконні нормативні акти.

5.19. Таким чином, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства. Сторони, підписавши спільні протокольні рішення, договори про організацію взажморозрахунків погодилися з тим, що між ними встановлюється інший (не той, що був передбачений у договорі) порядок розрахунків. Зазначений правовий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №924/296/18.

5.20. Таким чином, для нарахування пені на підставі пункту 8.2 договору №5182/1617-ТЕ-13 від 11.10.2016, 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України необхідно, щоб відповідач здійснив оплату отриманих коштів поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №910/9806/16 та Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 908/885/18.

5.21. Сторонами неодноразово надавалися до матеріалів справи розрахунки суми пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Апеляційний суд, здійснивши аналіз остаточних розрахунків сторін, що були надані сторонами за наслідками з`ясування обставин справи в апеляційній інстанції 02.12.2019, з`ясував, що за розрахунком позивача пеня становить 22 959 155,97 грн, 3% річних 3 885 374,20 грн, інфляційні втрати 11 971317,92 грн; за розрахунком відповідача пеня становить 2 155 931,70 грн, 3% річних 336884,58 грн, інфляційні втрати 1 644 923,23 грн.

Розбіжності виникли внаслідок того, що позивач не нараховував пеню, річні та інфляційні втрати тільки на суму державного відшкодування 507 023 412,37 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, здійснивши при цьому нарахування на суми 59 704 229,36 грн та 47 908 594,00 грн, відшкодовані державою на підставі вище наведених постанов №256 та №332.

При цьому, відповідач на вказані суми нарахування не здійснював, що відповідає вище наведеним положенням цих нормативних актів та правовим висновкам Верховного Суду.

5.22. Іншою підставою розбіжностей являється те, що позивач враховує вказані кошти в оплату заборгованості за датою надходження коштів, не враховуючи призначення платежів та періоду, за який вони сплачуються, що визначено в спільних протокольних рішеннях, договорах про організацію взаєморозрахунків та платіжних дорученнях.

Натомість, відповідач в своїх розрахунках притримується призначення платежів.

Наприклад, суму надану на відшкодування пільг та субсидій за 2016 рік 288 413 115,37 грн (СПР №367, 368 від 19.01.2017, №1214, 1215, 1216, 1217 від 20.02.2017) позивач зараховує в оплату платежів за листопад - грудень 2016 року, не враховуючи її жодним чином в жовтні 2016 року. Постачання природного газу в жовтні 2016 року мало місце на суму 121 877 417,66 грн.

Відповідач вказану суму відшкодування враховує частинами у жовтні-грудні 2016 року, тобто у всіх місяцях цього періоду.

Також суму 218 610 297,00 грн відшкодування за 2017 рік згідно СПР №1811, 1812, 1813, 1814, 1815,1816, 1817 від 20.03.2017, №2293 від 20.04.2017 - позивач зараховує частково в оплату природного газу, поставленого в лютому-березні 2017 року, та за рахунок вказаних коштів повністю в оплату газу за квітень червень 2017 року на всю суму поставленого газу, жодним чином не враховуючи платежі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2017р. №217. За січень місяць 2017 року бюджетні кошти в оплату газу ним не враховані, та як наслідок нараховано 3 154 340,57 грн пені, 461 190,68 грн 3% річних та 911 197,91 грн інфляційних втрат. Невірне врахування позивачем означених сум призвело до того, що сплачені відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2017р. №217 кошти враховувалися ним в погашення інших періодів, що і призвело до обрахування надмірно великих санкцій, які не відповідають фактичним обставинам справи, та як зазначено вище, взагалі не виключив з підрахунків санкцій суми, сплачені відповідно до Постанов №256 та №332. Про вказане свідчить і неодноразова зміна позивачем свого розрахунку, та як наслідок зменшення суми за розрахунком з 69 889 758,65 грн до 38 815 848,09 грн.

5.23. Слід зазначити, що вище наведені СПР були складені 20.03.2017, СПР №2293 - 20.04.2017, тому в них не могло бути враховано відшкодування субсидій за квітень та червень 2017 (як попередня оплата), оскільки в Постановах мова йде саме про відшкодування, яке підтверджено відповідними актами звіряння розрахунків між органами соціального захисту та надавачами комунальних послуг.

Відповідач вказану суму відшкодування 218 610 297,00 грн зарахував в оплату газу за січень-лютий 2017 року, а кошти виділені відповідно до Постанов КМУ №256 та №332 відповідно частинами за період з січня 2017 по вересень 2017 року, що відповідає Договору про організацію взаєморозрахунків №95/332-в від 08.11.2017 року.

5.23. Незважаючи на те, що відповідач не визнав суму позову в повному обсязі, у своєму розрахунку він визнав наявність прострочення сплати частини боргів за природний газ, та здійснив нарахування пені - 2 155 931,70 грн, 3% річних 336884,58 грн, інфляційних втрат 1 644 923,23 грн. Перевіривши вказаний розрахунок, суд визнає його обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам розрахунків між сторонами.

5.24. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

5.25. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі пені - 2 155 931,70 грн, 3% річних 336884,58 грн, інфляційних втрат 1 644 923,23 грн. В решті вимог слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги відповідача судом враховано з підстав, викладених вище, тому його апеляційна скарга в частині відмови в позові підлягає задоволенню частково.

5.26. Суд першої інстанції, визнаючи вірним розрахунок позивача, не здійснив його детального аналізу, а також не врахував правові висновки Верховного Суду, що були здійснені у наведених вище постановах про те, що для нарахування пені на підставі умов договору, 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України необхідно, щоб відповідач здійснив оплату отриманих коштів поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями, чого суд першої інстанції не встановив.

Суд першої інстанції безпідставно надав перевагу умовам п. 6.1., 8.2, 8.3. договору, не взявши до уваги, що частина коштів, що було ним встановлено, сплачується за рахунок субвенцій з державного бюджету і вказані відносини регулюються відповідними законодавчими нормами. Відтак, суд прийшов до помилкового висновку про обгрунтованість розрахунку позивача.

5.27. Що стосується клопотань відповідача, заявлених в суді апеляційної інстанції, слід зазначити наступне:

- розглянувши клопотання про зупинення апеляційного провадження до розгляду Господарським судом м. Києва пов`язаної справи №910/7983/19 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання абзацу 3 пункту 6.1, підпунктів 3 та 4 пункту 11.3 договору №5182/1617-ТЕ-13 від 11.10.2016 недійсним, колегія суддів його відхиляє. Суд не вбачає підстав, визначених п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України для зупинення провадження у справі, оскільки суд має можливість оцінити вказані пункти договору самостійно та спірні пункти в частині нарахування пені, річних та інфляційних на кошти бюджетного відшкодування при розгляді цієї справи апеляційним судом не застосовувалися, з підстав, що викладені вище;

- клопотання про зменшення суми пені на 99,9% та рострочення присудженої суми на 12 місяців шляхом сплати щомісячно рівними частками обгрунтовано відповідачем повною сплатою суми боргу, винятковістю обставин, за які він не відповідає неповною та несвоєчасною сплатою населенням його послуг, на що він вплинути майже не може, оскільки стягнення боргів з населення є довготривалим процесом, скрутним фінансовим становищем та загрозою банкрутства підприємства при занадто великих штрафних санкціях.

Підстави та право суду зменшувати належні до сплати штрафні санкції визначено ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, а можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду - ст. 239 ГПК України. Втім, апеляційний суд, здійснивши обгрунтовану перевірку розрахунку позивача, прийшов до висновку про його невідповідність фактичним обставинам, та задовольняє позовні вимоги частково у вище вказаних сумах. При цьому, колегія суддів не вважає ці суми надмірно великими порівняно із простроченими сумами оплати, та вважає не доведеними обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому відмовляє у задоволенні клопотань відповідача.

5.28. Відтак, доводи апеляційної скарги позивача щодо відсутності підстав для зменшення пені апеляційним судом враховуються, а апеляційна скарга задовольняється частково, відповідачу відмовляється в задоволенні його клопотання про зменшення суми пені.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

6.1. Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (ст. 277 ГПК України).

6.2. З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги позивача та відповідача підлягають задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції як ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосування норм матеріального права, підлягає зміні в частині сум стягненої пені, 3% річних, інфляційних втрат та розподілу судових витрат.

7. Судові витрати.

7.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. А саме, за розгляд апеляційних скарг з Концерну «Міські теплові мережі» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підлягає стягненню 93 099,15 грн, з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Концерну «Міські теплові мережі» - 831 950,85 грн.

Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України апеляційний суд здійснює зарахування судових витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційних скарг та стягує з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Концерну «Міські теплові мережі» різницю в судових витратах 738 851,70 грн.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 у справі №908/2648/18 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 у справі №908/2648/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 у справі №908/2648/18 змінити в частині сум стягненої пені, 3% річних, інфляційних втрат та розподілу судових витрат, виклавши частину другу резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський,137, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ, вул.Б. Хмельницького,6, ) пеню 2 155 931,70 грн (два мільйони сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот трицять одну грн 70 коп), 3% річних 336 884,58 грн (триста тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят чотири грн 58 коп), інфляційні втрати 1 644 923,23 грн (один мільйон шістсот сорок чотири тисячі дев`ятсот двадцять три грн 23 коп), витрати по сплаті судового збору 62 066,10 грн (шістдесят дві тисячі шістдесят шість грн 10 коп), про що видати наказ».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За розгляд апеляційних скарг з Концерну «Міські теплові мережі» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підлягає стягненню 93 099,15 грн, з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Концерну «Міські теплові мережі» - 831 950,85 грн.

Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України здійснити зарахування та стягнути з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ, вул.Б. Хмельницького,6, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський,137, ) різницю в судових витратах за розгляд апеляційних скарг 738 851,70 грн (сімсот тридцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят одну грн 70 коп), про що видати наказ.

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Відмовити в задоволенні клопотань Концерну «Міські теплові мережі» щодо зменшення пені на 99,9% та розстроченні сплати суми пені, інфляції та річних на дванадцять місяців.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної постанови в порядку ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 12 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв