ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" грудня 2019 р. Cправа № 902/996/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Б. Хмельницького, 3; )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ" (21001, м. Вінниця, пр. Коцюбинського, 4; )

про стягнення 270 000,00 грн., -

За участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.

Представники сторін в судове засідання не з"явилися.

В С Т А Н О В И В :

25.11.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" звернулося в Господарський суд Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ" про стягнення 270000,00 грн. - заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2401-1 від 24.01.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позикодавець перерахував позичальнику поворотну фінансову допомогу в сумі 500000,00 грн., проте позичальник свої зобов"язання щодо повернення вказаної суми виконав частково та повернув із порушенням строку повернення фінансової допомоги лише 230000,00 грн.

Ухвалою від 26.11.2019 р. відкрито провадження у справі № 902/966/19, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою призначено справу до розгляду по суті на 12.12.2019 р.

09.12.2019 р. на електронну адресу суду та 10.12.2019 р. в паперовій формі від позивача надійшла заява № 0612 від 06.12.2019 р., у якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд про розгляд справи без участі представника позивача.

На визначену судом дату - 12.12.2019 р. в судове засідання представники сторін не з`явилися.

При неявці в судове засідання представника позивача суд враховує заяву № 0612 від 06.12.2019 р. позивача про розгляд справи без участі представника останнього, у якій позивач зазначив, що розгляд справи призначено в засіданні на 12.12.2019 р. о 10:00 год.

Копію ухвали від 26.11.2019 р., яка надсилалася на адресу відповідача, вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, органом поштового зв`язку повернуто до суду із відміткою: "Не знайдено".

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Господарського суду Вінницької області від 26.11.2019 р. у справі № 902/996/19 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з даною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

При цьому суд зважає на положення ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п. 4 та 5 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того, суд наголошує на тому, що копії ухвали суду були надіслані позивачу, відповідачу завчасно, з урахуванням Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення позивача, відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористалися своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183, Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від сторін щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав. Як вбачається із заяви позивача № 0612 від 06.12.2019 р., станом на 06.12.2019 р. не надано відзиву на позовну заяву і позивачу.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

24.01.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (в договорі - "Позикодавець") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кошик" (в договорі - "Позичальник") було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2401-1.

Відповідно до п.1. Договору Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Поворотна грошова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій, як плати за користування такими коштами (п. 2. Договору).

Згідно до п. 2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в межах суми 500000, 00 грн. без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п. 2.2. Договору).

Термін надання не повинен перевищувати одного календарного дня з дати надання Позичальником Позикодавцю усної або письмової (на розсуд Позичальника) заявки на одержання допомоги. Перерахування грошових коштів здійснюється Позикодавцем на поточний рахунок Позичальника (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору поворотна фінансова допомога використовується для потреб Позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 31 березня 2019 року (п. 3.1. Договору).

Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Позикодавця в установі банку (п. 3.2. Договору).

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за Договором. Договір може бути скасовано за домовленістю сторін (п. 8.1. Договору).

Судом встановлено, що 03.07.2019 р. ТОВ "Кошик" змінило найменування товариства, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошик" (ідентифікаційний код юридичної особи 40284671) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Родхог" (ідентифікаційний код юридичної особи 40284671), та зареєструвало нову адресу свого місцезнаходження: пр. Коцюбинського, 4, м. Вінниця, що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № станом на 22.07.2019 р.

Як вбачається із матеріалів справи Позикодавець на виконання умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 2401-1 від 24.01.2019 р. перерахував Позичальнику поворотну фінансову допомогу в сумі 500000, 00 грн., що стверджується платіжними дорученнями № 4975 від 24.01.2019 р. на суму 400000, 00 грн., № 4981 від 25.01.2019 р. на суму 100000, 00 грн.

Тоді, як Позичальник своє зобов`язання щодо повернення Позикодавцю фінансової допомоги на суму 500000, 00 грн. виконав частково та повернув останньому після 31.03.2019 р. (тоді як необхідно було повернути до 31.03.2019 р.) лише 230000, 00 грн., що стверджується платіжними дорученнями № 1509 від 15.04.2019 р. на суму 83000, 00 грн., № 1513 від 16.04.2019 р. на суму 100000, 00 грн., № 1562 від 17.04.2019 р. на суму 17000, 00 грн., № 2140 від 12.06.2019 р. на суму 30000,00 грн.

Доказів повернення фінансової допомоги на іншу суму, ніж 230000,00 грн. сторони суду не надали.

Таким чином, залишок неповернутої Позичальником Позикодавцю фінансової допомоги складає 270000, 00 грн.

Позивач надіслав відповідачу вимогу № 3110/3 від 31.10.2019 р. про перерахування до 06.11.2019 р. залишку неповернутої фінансової допомоги в сумі 270000, 00 грн. на поточний рахунок ТОВ "АЕРЛАЙН".

Проте матеріали справи не містять доказів надання відповідачем на вказану вимогу відповіді.

З урахування встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договір про надання поворотної фінансової допомоги, укладений між позивачем та відповідачем, за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачем у визначений договором строк не повернуто суму фінансової допомоги, то відбулося прострочення виконання грошових зобов`язань зі сторони останнього.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 270000, 00 грн. коштів наданих у позику правомірною та обґрунтованою.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості з поворотної фінансової допомоги.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача, тому майнові інтереси позивача підлягають судовому захисту.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем витрати на судовий збір за подачу позову в сумі 4050,00 грн. підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 247 - 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ" (21001, м. Вінниця, пр. Коцюбинського, 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (71600, Запорізька область, вул. Б. Хмельницького, 3; ) 270000, 00 грн. - заборгованості з поворотної фінансової допомоги, 4050,00 грн. - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 16 грудня 2019 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "АЕРЛАЙН" (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Б. Хмельницького, 3)

3 - ТОВ "РОДХОГ" (21001, м. Вінниця, пр. Коцюбинського, 4)