10.12.2019Справа №910/5340/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС-Групп", Закарпатська область, м. Ужгород
про ухвалення додаткового рішення у справі
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС-Групп", Закарпатська область, м. Ужгород
до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", Житомирська область, Хорошівський район, смт. Іршанськ
про стягнення 1 272 642,87 грн, -
Суддя Морозов С.М.
За участю представників сторін:
від позивача (заявника): Скрипчук М.Є. (адвокат за довіреністю від 02.07.2019);
від відповідача: не з`явились.
23 квітня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС-Групп" (позивач) надійшла позовна заява №19-04/2 від 19.04.2019 року про стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 1 272 642,87 грн, з урахуванням основної суми заборгованості суми 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на неналежне виконання відповідачем вимог Договору поставки №ВТ421-09/3 від 23.02.2018 року. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму витрат на послуги адвоката в розмірі 20 000,00 грн.
Ухвалою від 05.11.2019 провадження у справі №910/5340/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС-Групп" до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" про стягнення 1 272 642,87 грн в частині стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" основної суми заборгованості в розмірі 60 000,00 грн було закрито.
05.11.2019 Господарським судом міста Києва постановлено рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС-Групп" основну суму заборгованості в розмірі 1 153 864,63, суму 3% річних в розмірі 11 409,54 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 32 189,29 грн та суму судового збору в розмірі 18 861,95 грн, а в іншій частині позову відмовлено. Залишено за Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС-Групп" судовий збір, сплачений до державного бюджету, в сумі 227,69 грн.
15.11.2019 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи доказів, що підтверджують понесення витрат на правову допомогу, в якій позивач просить покласти понесені ним витрати на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 10.12.2019.
В судове засідання 10.12.2019 представник відповідача не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином та у відповідності до ст. 244 ГПК України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши в судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5340/19 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вищезазначена заява підлягає частково задоволенню, з огляду на наступне.
Положеннями ст. 221 ГПК України унормовано наступне.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. (ст. 244 ГПК України).
Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «АК «АПРІОРІ» було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №11/04 від 11.04.2019, який додано до позовної заяви разом з переліком послуг щодо надання правової допомоги. Також до позовної заяви у відповідності до вимог ст. 162 ГПК України наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в т.ч. витрат на правову допомогу, який складав 20 000 грн.
Однак, як встановлено з заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5340/19, на момент укладенням між позивачем та Адвокатським об`єднанням «АК «АПРІОРІ» Договору про надання професійної правничої допомоги №11/04 від 11.04.2019, останнє не було платником єдиного податку, а тому вартість послуг за правову допомогу визначалася без врахування податку на додану вартість.
В подальшому Адвокатським об`єднанням «АК «АПРІОРІ» взято на облік як платника єдиного податку, у зв`язку з чим, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «АПРІОРІ» було укладено Додаткову угоду №2 від 09.10.2019 до Договору про надання професійної правничої допомоги №11/04 від 11.04.2019, якою було встановлено розмір вартості послуг з урахуванням ПДВ, а саме: 24 000, 00 грн.
Як передбачено ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач у встановленому процесуальним законом порядку відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не подав, водночас зважаючи на приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позову, вказані судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 713,74 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС-Групп" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5340/19.
Керуючись ст. ст. 221, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
2. Видати наказ після набрання додатковим рішення законної сили.
3. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.
Суддя С.М.Морозов