ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
17.12.2019 Справа № 905/2295/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши заяву
стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ
до боржника Фізичної особи-підприємця Прилепо Романа Павловича, м. Маріуполь, Донецька область
В обґрунтування вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх грошових зобов`язань за договором від 07.05.2013 в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором платежів.
З наданого заявником розрахунку заборгованості з урахуванням грошових коштів, сплачених заявником в рахунок погашення наданого кредиту, вбачається, що накопичувальним підсумком за боржником за даними банку обліковується залишок простроченої заборгованості у сумі 5000грн.
Розглядаючи заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд виходить з такого.
Згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
За приписами п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України при видачі судового наказу суд повідомляє сторін про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Водночас, судовий наказ видається судом за умови відсутності встановлених ст.152 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови у його видачі.
Відповідно до ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для встановлену пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
За наслідком дослідження матеріалів заяви про видачу судового наказу, судом встановлено, що за даними Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» поточна заборгованість зі сплати кредитних коштів обліковувалась за Фізичною особою-підприємцем Прилепою Романом Павловичем у розмірі 5000грн.
Датою виникнення прострочення боржником обов`язку зі сплати кредитних коштів у сумі 5000грн, за стягненням яких в порядку наказного провадження позичальник звернувся до суду, як вбачається з наданого заявником розрахунку заборгованості, є 02.12.2013. Вказана дата виникнення заборгованості 02.12.2013, відповідає відомостям, що містяться у виписках банку по рахункам боржника.
Як стверджує заявник та вбачається з наданих до заяви про видачу судового наказу матеріалів з 02.12.2013, оплат з боку боржника не надходило; заборгованість становить 5000грн.
Таким чином, з огляду на дату звернення Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з заявою про видачу судового наказу (09.12.2019), та, враховуючи, що загальна позовна давність за приписами ст. 257 Цивільного кодексу України встановлюється тривалістю у три роки, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення кредитних коштів у сумі 5000грн були заявлені після спливу строку позовної давності.
Дійшовши висновку про заявлення вимог щодо повернення кредиту після спливу строку позовної давності, судом також враховані положення доданих до заяви про видачу судового наказу Умов та правил надання банківських послуг, які за твердженням заявника є частиною укладеного сторонами кредитного договору та п.3.18.5.7 яких передбачено збільшення строку позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки до п`яти років. Збільшений Умовами та правилами надання банківських послуг строк позовної давності на час звернення стягувача до суду також є таким, що сплинув.
Спливання строку, який перевищує позовну давність, за приписами п.5 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у видачі судового наказу в частині стягнення заборгованості по кредиту у сумі 5000грн.
Крім того, суд зазначає про те, що вимоги про стягнення відсотків, комісії та пені також частково заявлені поза межами позовної давності, що з огляду на приписи п.5 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України є самостійною підставою для відмови у видачі судового наказу в означеній частині.
Зважаючи на наведене, керуючись п.5 ч.1, ч.3 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд,
Повний текст ухвали складено та підписано 17.12.2019.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова