ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5868/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

за участю представників:

позивача - Гармашова Б. С. (довіреність від 07.05.2019 № 14),

відповідача - Бобовича М. М. (адвокат),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак-Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 (суддя Грєхова О. А.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 (Чорногуз М. Г. - головуючий, Тарасенко К. В., Хрипун О. О.) у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак-Груп",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Укркомунобслуговування",

про примусове виселення орендаря.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі - РВ ФДМУ по м. Києву) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про примусове виселення орендаря. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, обґрунтовано відсутністю правових підстав для перебування Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак-Груп" (ТОВ - "Мак-Груп") в орендованих приміщеннях, оскільки договір оренди від 22.02.2017 № 7768 нерухомого майна, що належить до державної власності, розірвано.

Короткий зміст судових рішень у справі

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі № 910/5868/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019, позов задоволено повністю. Виселено ТОВ "Мак-Груп" із державного нерухомого майна, яким товариство користувалося згідно з договором оренди від 22.02.2017 № 7768, загальною площею 1000 м2, розташованого за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, на дев`ятому поверсі адміністративної будівлі літ. "А", що перебуває на балансі Державного підприємства "Укркомунобслуговування". (далі - ДП "Укркомунобслуговування").

3. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, аргументовано тим, що позивач відповідно до вимог законодавства та положень спірного договору своєчасно повідомив відповідачеві про припинення терміну дії договору, відмову від продовження його дії та необхідність повернення орендованого майна. З огляду на вказане, договір від 22.02.2017 № 7768 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, а тому позивач довів, а відповідачем не спростував факту припинення договірних відносин між сторонами.

4. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 і постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі № 910/5868/18, ТОВ "Мак-Груп" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5. Заявник стверджує, що він не отримував заяв позивача про припинення дії спірного договору, що підтверджується поверненням заяви із відміткою про неможливість вручення листа, а також що позивач не надсилав повідомлення про подальше використання приміщення для власних потреб. За таких обставин, договір мав був продовжений на такий самий строк, чого суди не взяли до уваги.

6. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не з`ясували позицію балансоутримувача спірного приміщення - ДП ""Укркомунобслуговування" щодо позовних вимог і не визнали його явку обов`язковою.

Доводи інших учасників справи

7. Інші учасники справи не скористалися можливістю надати свої заперечення щодо доводів касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. Як установили суди попередніх інстанцій і свідчать матеріали справи, 22.02.2017 між РВ ФДМУ по м. Києву (орендодавець) та ТОВ "Мак-Груп" (орендар) укладено договір № 7768 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 1 000,00 м2, розташовані за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, на дев`ятому поверсі адміністративної будівлі літ. "А", яке перебуває на балансі ДП "Укркомунобслуговування" (балансоутримувач).

9. Майно передається в оренду з метою розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (пункт 1.2 договору).

10. Згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

11. Відповідно до пунктів 3.1- 3.3 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, і становить за базовий місяць розрахунку - серпень 2016 року 77 077,75 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць з врахуванням пункту 9 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік". Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на вебсайті Фонду державного майна України.

12. За умовами пункту 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, із врахуванням пункту 9 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік".

13. Цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 22.02.2017 до 22.02.2018 включно (пункт 10.1 договору).

14. У пункті 10.4 договору узгоджено, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

15. Згідно з пунктом 10.6.1 договору чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

16. Відповідно до пункту 10.9 договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/ балансоутримувачу за актом приймання передавання майна. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

17. Майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складення акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (пункт 10.10 договору).

18. За актом приймання-передавання орендованого майна від 22.02.2017 позивач на виконання умов договору оренди передав орендарю об`єкт оренди - нежитлові приміщення загальною площею 1000,00 м2 розташовані за адресою: м. Київ, бул.Лесі Українки, 26, на дев`ятому поверсі адміністративної будівлі літ. "А", що перебуває на балансі ДП "Укркомунобслуговування", а відповідач прийняв у користування зазначені приміщення.

19. У зв`язку із закінченням 22.02.2019 терміну дії договору, позивач направив на адресу відповідача заяву від 12.03.2019 № 30-06/2072 про припинення чинності договору оренди, якою відмовив ТОВ "Мак-Груп" у продовженні строку дії договору оренди на наступний термін.

20. Відповідач приміщення позивачеві не повернув і продовжує користуватися орендованим майном.

Позиція Верховного Суду

21. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

22. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

24. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

25. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

26. Згідно зі статтею 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

27. Положеннями частини 1 статті 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

28. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

29. Згідно з пположеннями частини 2 статті 291 ГК України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

30. У статті 764 ЦК України передбачено, що, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

31. Відповідно до частини 4 статті 284 ГК України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

32. Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

33. Правовий аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку орендодавець заперечив щодо поновлення договору, то такий договір припиняється. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 914/433/16, від 09.04.2019 у справі № 904/3415/18.

34. З огляду на викладене орендодавець має право відмовитися від договору, надіславши відповідну заяву протягом місяця після закінчення строку такого договору. Як установили суди попередніх інстанцій і свідчать матеріали справи, направлення відповідачеві заяви від 12.03.2019 підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.03.2019, фіскальним чеком 13.03.2019, списком згрупованих внутрішніх листів, інформацією про відправлення № 143 від 13.03.2019, копії яких є у матеріалах справи. Також суди встановили, що зазначену заяву від 12.03.2019 позивач направив на належну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

35. Отже, колегія суддів вважає, що позивач належним чином повідомив ТОВ "Мак-Груп" про припинення дії спірного договору, направивши відповідну заяву на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що відповідає положенням законодавства та пункту 10.4 договору оренди. За таких обставин, помилковими є доводи скаржника щодо поновлення дії договору оренди внаслідок неповідомлення РВ ФДМУ по м. Києву про припинення його дії.

36. Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

37. Оскільки договір оренди припинив свою дію внаслідок надсилання позивачем відповідної заяви, а суди попередніх інстанцій не встановили законних підстав для користування ТОВ "Мак-Груп" спірним майном, відповідач зобов`язаний повернути таке майно орендодавцю, чого він не зробив. За таких обставин суди дійшли правильного висновку про наявність обставин для задоволення позовних вимог.

38. Крім того, безпідставними є доводи скаржника, що суди попередніх інстанцій не з`ясували позицію балансоутримувача спірного приміщення щодо позовних вимог та не визнали його явку обов`язковою.

39. Згідно з частиною 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

40. За змістом статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

41. Таким чином, ДП "Укркомунобслуговування", яке є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, зокрема щодо викладення власної позиції стосовно обставин справи. Крім того, апеляційний господарський суд вірно зазначив, що положення статті 785 ЦК України та статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначають обов`язок наймача після припинення договору найму повернути майно саме наймодавцю, яким є РВ ФДМУ по м. Києву, тому позиція балансоутримувача не може входити до предмета доказування під час визначення можливості задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд

42. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

43. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

44. Беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, не отримали підтвердження, не спростовують висновків судів, тому підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі № 910/5868/18 немає.

45. Ураховуючи викладене, зважаючи на зазначені положення законодавства, оскаржені у справі рішення та постанову слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Розподіл судових витрат

46. Оскільки підстав для скасування рішення і постанови у справі та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мак-Груп" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі № 910/5868/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ