РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2019Справа № 910/6358/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Буд Груп», м. Київ

про стягнення безпідставно набутого майна у розмірі 94 451,03 грн,

Представники:

від позивача: Фісун Г.В., довіреність №10663-2636 від 04.06.2019;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Буд Груп» про стягнення безпідставно набутого майна на суму 94 451,03 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.05.2019 позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

23.05.2019 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Зважаючи на викладені в заяві обставини та долучені докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.05.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання у справі на 20.06.2019 (з урахуванням ухвали суду від 27.05.2019).

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.06.2019 позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Буд Груп» про стягнення безпідставно набутого майна на суму 94 451,03 грн залишив без розгляду.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 17.09.2019 у справі № 910/6358/19 скасував ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2019, а справу направив до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи.

05.11.2019 матеріали справи № 910/6358/19 повернуті до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.11.2019 призначив судове засідання у справі №910/6358/19 на 25.11.2019.

У судовому засіданні 25.11.2019 оголошено перерву до 12.12.2019 на підставі ст. 216 ГПК України.

У судове засідання 12.12.2019 з`явився представник позивача та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.11.2017 між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (далі-замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капрол Буд Груп» (далі-підрядник) укладено договір підряду №22-11-17-3, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник забезпечує в межах кошторисної документації та умов договору виконання робіт з капітального ремонту-облаштування ігрового майданчика за адресою: просп. Георгія Гонгадзе, 32 у Подільському районі м. Києва.

Відповідно до п.1.3. договору виконання будівельних робіт здійснюється підрядником відповідно до календарного графіку (додаток №4) та затвердженої проектно-кошторисної документації, у кількості та за цінами, що визначені протоколом узгодження цін на матеріальні ресурси (додаток №5), у відповідності зі зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва (додаток №6) та договірною ціною (додаток №2), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані будівельні роботи. Фінансування здійснюється у відповідності до плату фінансування будівельних робіт на 2017 рік (додаток №7).

Згідно п.п. 2.1., 2.5. договору строки виконання робіт за цим договором визначені календарним графіком виконання робіт (додаток №4) та встановлюються з 22.11.2017 по 31.12.2017. Датою закінчення робіт за договором вважається дата їх прийняття замовником, що засвідчується підписанням довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в).

За умовами п. 8.15. договору, якщо в процесі виконання робіт виявиться неможливість їх продовження, підрядник зобов`язується протягом 3-х робочих днів в письмовій формі повідомити про це замовника для визначення подальших кроків з реалізації робіт, визначених договором.

Відповідно до п. 9.3. договору замовник перераховує підряднику аванс в розмірі 30 % вартості робіт згідно договору. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом одного місяця після одержання авансу. По закінченню місячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику.

Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 17.1. договору).

На виконання умов договору підряду №22-11-17-3 від 22.11.2017 позивач перерахував відповідачу аванс в сумі 42 384,85 грн згідно платіжного доручення №53 від 23.11.2017, а також 21.12.2017 на підставі платіжного доручення №68 позивачем було сплачено на рахунок відповідача 78 066,18 грн для придбання відповідного обладнання. Таким чином, всього за договором підряду №22-11-17-3 від 22.11.2017 Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» перераховано на рахунок підрядника 120 451,03 грн.

Крім того, 19.12.2017 між сторонами було укладено договір відповідального зберігання №3/к, за умовами якого сторона-1 (Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва») передає, а сторона-2 (Товариство з обмеженою відповідальністю «Капрол Буд Груп») приймає на відповідальне зберігання елементи ігрового майданчику за адресою: просп. Г.Гонгадзе, 32 у Подільському районі м. Києва.

Сторона-2 здійснює зберігання товарів, визначених у п. 1.1. даного договору безоплатно (п.1.2. договору зберігання).

За змістом п. 3.2.2. договору сторона-1 має право у будь-який час вимагати повернення (повністю або частково) елементи ігрового майданчика, які знаходяться на зберіганні у сторони-2.

Відповідно до п.п. 4.1.4., 5.1. договору сторона-2 зобов`язується повернути елементи ігрового майданчика стороні-1 за першою вимогою в 3-и денний термін. Елементи ігрового майданчика повинні бути повернені стороні-1 у 3-и денний термін за першою вимогою або у такий же термін з моменту припинення дії договору.

Згідно п.п.6.1., 6.2. цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2018. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору ні від одної зі сторін не надійшло письмове повідомлення щодо припинення дії договору, то він вважається пролонгованим на один рік.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.12.2017 сторонами складено та підписано акт приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання №3/к від 19.12.2017, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на загальну суму 120 451,03 грн наступне майно: ігровий комплекс «Будинок» (1 шт) вартістю 19 000,00 грн, пісочниця (1 шт) вартістю 6 500,00 грн, гойдалка двомісна (1 шт) вартістю 18 000,00 грн, гойдалка-балансир (1 шт) вартістю 8 000,00 грн, гойдалка для дітей з обмеженими можливостями (1 шт) вартістю 19 600,00 грн, пісочниця для дітей з обмеженими можливостями (1 шт) вартістю 6 500,00 грн, гойдалка на пружині (1 шт) вартістю 5 040,00 грн, карусель (1 шт) вартістю 11 000,00 грн, лава паркова (3 шт) загальною вартістю 13 140,00 грн, столик з лавками (1 шт) вартістю 9 600,00 грн, урна паркова (3 шт) загальною вартістю 4 071,03 грн.

27.12.2017 відповідач скерував на адресу позивача гарантійний лист №К-281, відповідно до якого ТзОВ «Капрол Буд Груп» гарантувало виконання робіт (монтаж обладнання за власні кошти) за договором підряду №22-11-17-3 від 22.11.2017 у строк до 15.01.2018.

Проте, у зв`язку невиконанням відповідачем зобов`язань за вказаним договором, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» направило відповідачу вимогу №10663-1689 від 18.04.2018 про термінове встановлення обладнання ігрових майданчиків, зокрема, за адресою: просп. Г.Гонгадзе, 32 у Подільському районі міста Києва, у строк до 20.04.2018.

13.08.2018 відповідач вдруге направив позивачу гарантійний лист №К-131 про те, що ТзОВ «Капрол Буд Груп» гарантує завершення виконання робіт, зокрема по договору підряду №22-11-17-3 від 22.11.2017 та договору відповідального зберігання № 3/к від 19.12.2017, у строк до 01.09.2018.

Водночас, згідно акту приймання-передачі від 21.12.2018 за договором підряду №22-11-17-3 від 22.11.2017 відповідач передав позивачу і встановив наступне обладнання на об`єкті: Капітальний ремонт - облаштування ігрового майданчика за адресою: просп. Г.Гонгадзе, 32 у Подільському районі міста Києва, а саме: гойдалку двомісну 1 шт вартістю 18 000,00 грн та гойдалку балансир 1 шт на суму 26 000,00 грн.

При цьому, за змістом вказаного акту решта обладнання ігрового майданчика на суму 94 451,03 грн залишається на зберіганні у відповідача.

25.01.2019 позивач звернувся до відповідача з листом № 10663-367 щодо термінового повернення у термін до 15.02.2019 обладнання ігрового майданчика, в тому числі, за адресою: просп. Г.Гонгадзе, 32 у Подільському районі міста Києва на суму 94 451,03 грн, що передано за договором відповідального зберігання № 3/к від 19.12.2017, у зв`язку із закінченням терміну дії вказаного правочину.

Однак, відповіді на вказану вимогу відповідач не надав, майно не повернув, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна в сумі 94 451,03 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 509 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (частина 1 статті 936 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 938 ЦК України, якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Частиною 1 статті 950 та частиною 1 статті 951 Цивільного кодексу України передбачено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) речі відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Згідно з приписами статті 953 ЦК України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Дана норма надає право поклажодавцеві в будь-який час вимагати повернення речі, таке право не може бути обмежене, оскільки передача на зберігання речі не зумовлює припинення щодо неї правомочностей її власника, який самостійно розпоряджається таким майном на власний розсуд.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач внаслідок закінчення дії договору відповідального зберігання № 3/к від 19.12.2017 звертався із відповідною вимогою до відповідача щодо повернення переданого на відповідальне зберігання майна - обладнання ігрового майданчика, вартістю 94 451,03 грн, однак відповідач вказане майно позивачу не повернув.

При цьому, судом враховано відсутність у матеріалах справи жодних доказів у спростування зі сторони відповідача встановлених вище судом обставин.

Отже, внаслідок закінчення строку дії договору відповідального зберігання № 3/к від 19.12.2017 відносини між сторонами змінилися із зобов`язальних (договірних) у відносини охоронні (позадоговірні, деліктні), які за своєю природою спрямовані на відновлення порушеного права, у тому числі шляхом повернення майна (його вартості), коли підстава, на якій воно було набуте, відпала.

Наведене свідчить про наявність відповідно до статей 387, 1212, 1213 ЦК України права позивача, як власника спортивного майданчика, вимагати відшкодування його вартості, оскільки відповідач недобросовісно заволодів вказаним майном.

Згідно положень статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до приписів статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості його повернення в натурі (внаслідок знищення, загублення, передачі майна третій особі) відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З огляду на наведене, твердження позивача щодо наявності у відповідача зобов`язання повернути вартість переданого на відповідальне зберігання майна позивача у розмірі 94 451,03 грн з огляду на відсутність правової підстави для його перебування у відповідача, за висновками суду, є обґрунтованими.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання з повернення майна, переданого позивачем на зберігання за договором відповідального зберігання № 3/к від 19.12.2017, та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 94 451,03 грн вартості безпідставно набутого майна.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Буд Груп» (03065, м. Київ, проспект Комарова, будинок 42; ідентифікаційний код 34000286) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (04071, м. Київ, вулиця Хорива, будинок 36; ідентифікаційний код 39609111) 94 451 (дев`яносто чотири тисячі чотириста п`ятдесят одну) грн 03 коп. - вартості безпідставно набутого майна та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 17.12.2019.

Суддя В.В. Бондарчук