ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 грудня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/1311/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши скаргу від 21.11.2019 ТОВ "Амалтея" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б, ),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" (75023, Херсонська обл., Білозерський р-н, с. Музиківка, вул. Карла В, буд. 1-в, ),

про стягнення 3 144 099 доларів США, що еквівалентно 36 842 778,46 грн.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: адвокат Пастушенко Б.Ю., довіреність б/н від 18.10.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 167 від 10.07.2018;

уповн. представник Тетерук В.В., за довіреністю б/н від 21.10.2019;

від відповідача: адвокат Волкова С.Г., довіреність б/н від 18.11.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 133 від 01.12.2017;

від органу державної виконавчої служби: не прибув.

у с т а н о в и в:

Щодо обставин провадження у справі

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з ТОВ "Амалтея" на користь ПАТ"Дельта Банк" заборгованість за кредитом у сумі 2000000 доларів США, що еквівалентно 23436144,00грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332720,14 доларів США, що еквівалентно 3898838,56грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8873,06 доларів США, що еквівалентно 103975,16грн., штраф у сумі 3000 доларів США, та 54495,76грн. компенсації по сплаті судового збору. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Надано ТОВ "Амалтея" відстрочку виконання рішення суду від 14.05.2015 у даній справі строком на 2 роки, а саме, до 14.05.2017.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 вказане рішення господарського суду змінено частково в частині відстрочення виконання рішення; надано ТОВ "Амалтея" відстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області до 14.05.2016. В іншій частині рішення залишено без змін.

14.12.2015 Господарським судом Херсонської області позивачу видано наказ №923/1311/14 про примусове виконання судового рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2016 касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 припинено. Касаційну скаргу ТОВ "Амалтея" залишено без задоволення. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 залишено без змін. Поновлено виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.09.2016 задоволено частково заяву ТОВ "Амалтея", у зв`язку з чим відстрочено виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 у справі № 923/1311/14 до 20.09.2017.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 зазначену ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.09.2017 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2017 ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.09.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 у справі №923/1311/14 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 по справі задоволено заяву ТОВ "Амалтея" про розстрочку виконання рішення суду, що подана до суду 29.08.2017, у зв`язку з чим надано ТОВ "Амалтея" розстрочку на 2 (два) роки виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 по справі №923/1311/14 в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 2000000,00 доларів США, що еквівалентно 23436144,00грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332720,14 доларів США, що еквівалентно 3898838,56грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8873,06 доларів США, що еквівалентно 103975,16грн., штраф у сумі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 35154,22грн., за наступним графіком:

- з 01.10.2017 по 01.10.2018 щомісячно рівними частинами в сумі 42669,14 доларів США, що еквівалентно 500000,00грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014;

- з 01.10.2018 по 01.07.2019 щомісячно рівними частинами в сумі 85338,27 доларів США, що еквівалентно 1000000,00грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014;

- з 01.07.2019 по 01.10.2019 щомісячно рівними частинами в сумі 354839,71 доларів США, що еквівалентно 4158037,31грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 зазначену ухвалу Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.04.2018 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про зміну способу та порядку виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 27.07.2018 відмовлено в задоволенні скарги ПАТ "Дельта Банк" на дії посадової особи органу державної виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.09.2018 залишено без задоволення заяву ПАТ "Дельта Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 25.09.2017 Господарського суду Херсонської області у даній справі.

ТОВ "Амалтея" неодноразово подавало скарги на дії посадових осіб органів державної виконавчої служби та державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 у даній справі. Докладно про доводи та вимоги таких скарг ТОВ"Амалтея", а також про результати їхнього розгляду вказано в ухвалах Господарського суду Херсонської області від 16.04.2018, 20.07.2018, 13.11.2018, 22.04.2019, 05.08.2019, постановах від 05.07.2018 Одеського апеляційного господарського суду та від 11.02.2019, 03.07.2019, 30.09.2019 Південно-Західного апеляційного господарського суду у даній справі.

22.11.2019р. до суду надійшла скарга ТОВ "Амалтея" вих.№ 21-11/19 від 21.11.2019 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП №51422596, постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022, акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП № 51422596, за якою скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП №51422596, постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022, акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП № 51422596 та скасувати зазначені постанови, з актом.

Обґрунтування скарги

Правовими підставами скарги, в частині її вимог щодо постанови від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, вказано норми ч.1,ч.5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.3, ч.6 ст.9, ст.11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України", пункти 50-55 положення Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, а в якості обставин, якими обґрунтовано вимоги скарги в цій частині зазначено про порушення державним виконавцем порядок визначення вартості та оцінки рухомого майна боржника, оскільки державний виконавець не узгоджував зі скаржником вартості зазначеного майна та, при цьому, залучений державним виконавцем для оцінки майна скаржника суб`єкт оціночної діяльності-суб`єкт господарювання виконав оцінку майна скаржника, яку було прийнято державним виконавцем, без здійснення фактичного огляду майна, що підлягало оцінці, та без врахування наявного поліпшення зазначеного майна, що порушує вимоги Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України" та положення Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", а також призвело до порушення прав скаржника за ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" як сторони виконавчого провадження.

Правовими підставами скарги, в частині її вимог щодо постанови про опис та арешт майна боржника, вказано норми ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", положення п.10 Гл.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а в якості обставин, якими обґрунтовано вимоги скарги в цій частині зазначено про порушення державним виконавцем встановленого зазначеними нормою Закону та положеннями підзаконного нормативно-правового акту порядку проведення опису та арешту майна скаржника, а саме при перебуванні державним виконавцем у м. Києві на час винесення ним зазначеної постанови щодо опису та арешту майна в м. Херсоні (тобто, без фактичного доступу до майна, що було описано та арештовано за оскаржуваною постановою), про не зазначення у оскаржуваній постанові відповідального зберігача майна, що описано та заарештовано, відомостей щодо присутності при описі та арешті майна сторін виконавчого провадження або, за їхньої відсутності, понятих, а також про зазначення у оскаржуваній постанові про проведення виконавчих дій за цією постановою лише за адресою місцезнаходження майна боржника - м. Херсон, пров. Учбовий, 28/50, хоч фактичним місцезнаходженням основної частини з зазначеного у оскаржуваній постанові майна скаржника є м. Херсон, вул. Полтавська, 99.

Також, вимоги скарги в цій частині обґрунтовано наступними твердженнями: "Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису... Відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження, 25.10.2018, державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності....., не зрозуміло, яким чином постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності винесена раніше постанови про опис та арешт майна.

На підставі постанови про опис та арешт майна державний виконавець виносить 19.11.2019 постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Ця постанова може виноситися виконавцем у разі, якщо щодо майна, яке було описано та заарештоване, визначено його вартість та воно передане на продаж, але після проведення третіх торгів, не було реалізоване.

З матеріалів автоматизованої системи виконавчого провадження дані про майно містяться лише у постанові про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019. Тому, вважаємо, що постанова від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, яка винесена в один день з постановою про опис та арешт майна, винесена з порушенням законодавства про виконавче провадження, так як вказані постанови не можуть мати одну й ту ж дату, враховуючи, що між цими постановами повинні, як принаймні, пройти торги з продажу арештованого майна."

Правовими підставами скарги, в частині її вимог щодо акту від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу вказано ст.55 Конституції України, ч.2 ст.4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", а в якості обставин, якими обґрунтовано вимоги скарги в цій частині зазначено: "На підставі постанов від 19.11.2019 (про опис та арешт майна боржника, а також про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу) державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Виходячи з того, що вважаємо постанови державного виконавця незаконними, тому не може бути законним акт про передачу майна, якій винесено на підставі цих постанов."

В якості доказів на обґрунтування скарги скаржник надав:

- копію постанови від 19.11.2019 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича про опис та арешт майна боржника (ВП № 50158022);

- копію постанови від 19.11.2019 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (ЗВП № 51422596);

- копію акту від 19.11.2019 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (ЗВП № 51422596);

- бухгалтерську довідку без дати та без номеру, за підписом головного бухгалтера скаржника та скріплену відбитком печатки скаржника про витрати скаржника в розмірі 12 507 249,25грн. за період з 01.01.2012 по 31.10.2019 на реконструкцію, збереження, поновлення та поліпшення основних фондів;

- копії окремих сторінок (№/№1, 10, 80-82) виконаного ЗАТ "Консалтингюрсервіс" у 2019 році, на замовлення Відділу примусового виконання рішень Департаментй виконавчої служби Міністерства юстиції України, звіту (про незалежну оцінку майна (комплексу будівель та обладнання (за наданим замовником переліком), а саме, виробничий корпус (літ.А), виробничий корпус, з прибудовами (літ.К1, К2, К), склад (літ.Щ), що знаходяться за адресою м.Херсон, вул. Полтавська,99; адміністративно-господарчий комплекс та інші будівлі та споруди, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , 28 АДРЕСА_2 );

- копію постанови Вищого господарського суду України від 15.02.2017 у справі №907/797/13.

Згідно наданих 02.12.2019 скаржником до суду письмових пояснень до скарги стверджується про наявність додаткової підстави для визнання протиправними оскаржуваних постанов та акту, а саме, про винесення їх державним виконавцем у процесі звернення стягнення на рухоме майно скаржника, в порушення приписів ст.ст.12, 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" без врахування вимог цього Закону щодо черговості та пріоритетності задоволення вимог кредиторів, а також наявності арешту майна скаржника, накладеного та зареєстрованого раніше у часі (02.02.2015) іншим державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 46300480. Разом з зазначеними поясненнями скаржника до суду надано:

- копію витягу від 02.12.2019 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обтяження рухомого майна скаржника (тип обтяження: арешт рухомого майна, номер обтяження:15006255, що зареєстроване 02.02.2015, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 46300480); об`єкт обтяження: невизначене майно, все рухоме майно);

- копію витягу від 02.12.2019 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обтяження рухомого майна скаржника (тип обтяження: арешт рухомого майна, номер обтяження:15700773, що зареєстроване 16.02.2016, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 50158022); об`єкт обтяження: невизначене майно, все рухоме майно).

Позиція та докази стягувача

Згідно наданого відзиву стягувач стверджує про необґрунтованість скарги:

- в частині її вимог щодо постанови від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, оскільки: 1)скаржник вже оскаржував оцінку свого рухомого майна, що була здійснена у виконавчому провадженні, й набравшими законної сили судовому рішеннями правомірність такої оцінки майна (ухвала Господарського суду Херсонської області від 05.08.2019 та постанова Південно-Західногоапеляційного господарського суду від 30.09.2019 у справі №923/1311/14); 2)у скарзі не наведено жодної передбаченої законом правової підстави, з яких дану постанову може бути визнано протиправною; 3)відомості про поліпшення майна згідно доданої до скарги довідки скаржника не підтверджено первинними документами щодо здійснення таких поліпшень;

- в частині її вимог щодо постанови від 19.11.2019 про опис та арешт майна боржника, оскільки дана постанова у матеріалах справи відсутні та винесена (викладена) в Автоматизованій системі виконавчого провадження в режимі "проект" (тому й не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема, підписів державного виконавця, сторін виконавчого провадження, понятих), її не можна вважати виконавчою дією, оскільки вона не має юридичних наслідків;

- в частині її вимог щодо акту від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, оскільки, 1)у скарзі не наведено жодної передбаченої законом правової підстави, з яких акт може бути визнано протиправним; 2)оскаржуваний акт був виданий на майно, яке було описано 18.09.2018 у зведеному виконавчому провадженні №51422596 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за дорученням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України згідно відповідної постанови від 18.09.2018; 3)правомірність здійсненого 18.09.2018 державним виконавцем опису та арешту майна підтверджено постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі №923/1311/14).

Також, у відзиві вказано, що оскаржувані постанови та акт винесено в рамках зведеного виконавчого провадження, а тому їхнє скасування в рамках справи №923/1311/14 є незаконним та таким, що порушує процес примусового виконання рішення у справі №923/1312/14.

В якості доказів на обґрунтування позиці, що містить відзив на скаргу, стягувач надав копію постанови № 2 від 18.09.2018 державного виконавця Григоренка М.Ю. про опис та арешт майна боржника (ЗВП № 51340815).

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 25.11.2019 вказана скарга ТОВ "Амалтея" прийнята до розгляду, з призначенням її розгляду в судовому засіданні 04.12.2019, повідомлено учасників судового процесу про місце, дату і час судового засідання по розгляду скарги, встановлено стягувачу, ПАТ "Дельта Банк", та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - Відділ ПВР ДДВС) строк для надання відзиву на скаргу, а саме, "до дня засідання".

Скаржник 02.12.2019 надав до суду письмові пояснення до скарги, з додатковим обґрунтуванням вимог скарги, що залучено до справи в порядку ч.2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), як-такі, що містять додаткові доводи та докази, на обґрунтування скарги (й відповідно, мали б бути зазначені у скарзі), проте, подані з пропуском встановленого ч.1 ст.341 ГПК України строку на подання скарги.

Стягувач 03.12.2019 надав до суду відзив на скаргу.

Відділ ПВР ДДВС станом на 04.12.2019 не надав до суду відзив на скаргу, а також будь-яких клопотань щодо судового засідання 04.12.2019.

В судове засідання 04.12.2019 представник Відділу ПВР ДДВС не прибув.

Поряд з цим, Відділ ПВР ДДВС належним чином повідомлений про надходження до суду скарги ТОВ "Амалтея" та призначення її судового розгляду на 04.12.2019.

Вказаний висновок суду ґрунтується на наступному.

1. Згідно з вчиненим судом 04.12.2019 до початку судового засідання витягом з Інтернет-ресурсу "Пошук поштових відправлень "Укрпошта" поштове від правлення №712 (надісланий скаржником Відділу ПВР ДДВС лист з описом вкладення, що містив скаргу (т.18 а.с.193-194)) вручено адресату 27.11.2019 за довіреністю.

2. Ухвала суду від 25.11.2019 про призначення скарги ТОВ "Амалтея" до розгляду на 04.12.2019 була надіслана Відділу ПВР ДДВС 25.11.2019 рекомендованим листом, з повідомленням. Станом на 04.12.2019 поштове повідомлення про вручення Відділу ПВР ДДВС листа з зазначеною ухвалою до суду не поверталося. Разом з тим, згідно нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, що затверджено наказом від 28.11.2013 № 958 Міністерства інфраструктури України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за №173/24950, строк пересилання рекомендованого листа з м. Херсона до м. Києва становить п`ять днів (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку), з дня здачі відправлення до пересилання. Оскільки, 25.11.2019 був понеділок, то не пізніше 29.11.2019 (п`ятниці) листа з ухвалою суду від 25.11.2019 мало бути вручено Відділу ПВР ДДВС.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги встановлений ч.1 ст.342 ГПК України для суду десятиденний строк розгляду скарги, скаргу розглянуто за відсутності представника Відділу ПВР ДДВС, згідно ч.2 ст.342 ГПК України.

У судовому засіданні представниками стягувача, зокрема, стверджується про відсутність в матеріалах справи зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51422596, що оформлені на паперових носіях (у письмовому вигляді) оскаржуваної боржником постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022.

За результатами розгляду скарги ТОВ "Амалтея", на підставі ч.ч.4-6 ст.233 ГПК України, 04.12.2019 судом підписано вступну та резолютивну частини даної ухвали.

Після виходу з нарадчої кімнати судом, на підставі ч.ч.1, 9 ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обставини, які встановлено судом

Як-то слідує з матеріалів справи та, поряд з цим, не заперечується учасниками судового процесу, на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (Відділ ПВР ДДВС) перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 51422596, до складу якого входять наступні виконавчі провадження:

- ВП № 51340813 з примусового виконання наказу № 923/1311/14 від 14.12.2015 Господарського суду Херсонської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133 м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-6, ) - 2000000 доларів США (що еквівалентно 23436144 грн) заборгованості за кредитом, 332720,14 доларів США (що еквівалентно 3898838,56 грн) заборгованості по процентам, 8873,06 доларів США (що еквівалентно 103975,16 грн) пені по відсоткам, 3000 доларів США (що еквівалентно 35154,22 грн) штрафу, 54495,76 грн компенсації по сплаті судового збору.

- ВП № 50158022 з примусового виконання наказу № 923/1312/14 від 30.12.2015 Господарського суду Херсонської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 5 407 000 доларів США на повернення кредиту, 837 468,56 доларів США в якості відсотків за користування кредитними коштами, 9228,64 доларів США в якості штрафу, 55365,41грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

В межах проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні ЗВП№51422596, 18.09.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренко М.Ю. проведено опис та арешт майна (коштів) боржника, ТОВ "Амалтея", за адресою м. Херсон вул. Полтавська,99, про що складено, зокрема, постанову № 2 від 18.09.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника. При здійсненні вказаних виконавчих дій головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренко М.Ю. керувався дорученням від 13.08.2018 №514222596/7-20.1 керівника виконавчої групи - головного державного виконавця Відділу ПВР ДДВС Сидоренка Романа Григоровича. За цим дорученням головного державного виконавця Григоренка М.Ю. було зобов`язано здійснити опис та арешт майна ТОВ "Амалтея" у зведеному виконавчому провадженні №51422596, до складу якого входять виконавче провадження ВП№51340813 з примусового виконання наказу №923/1311/14 від 14.12.2015 Господарського суду Херсонської області та виконавче провадження ВП№50158022 з примусового виконання наказу № 923/1312/14 від 30.12.2015 Господарського суду Херсонської області.

27.02.2019 у виконавчому провадженні ВП №51340813 головним державним виконавцем Відділу ПВР ДДВС Сидоренком Р.Г. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ЗАТ "Консалтингюрсервіс", якого зобов`язано визначити вартість описаного й арештованого майна, про що надати відповідний звіт (висновок).

Боржник, ТОВ "Амалтея", 11.06.2019 отримало листа Відділу ПВР ДДВС від 04.06.2019. №.1/7 "Про результати визначення вартості майна", в якому зазначено, що за висновком ЗАТ "Консалтингюрсервіс" вартість майна описаного і заарештованого майна ТОВ "Амалтея" складає 99712386грн (без ПДВ).

В подальшому, вказане майно боржника, ТОВ "Амалтея", було передано на реалізацію до ДП "Сетам".

Відповідно до протоколів сформованих ДП "Сетам" № 427125 від 22.08.2019, №432846 від 23.09.2019 та № 439374 від 24.10.2019 торги з реалізації вищевказаного майна не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Листом від 25.10.2019 № 02.2.3-1194 представник АТ "Дельта Банк" повідомив про прийняття рішення про залишення нереалізованого з прилюдних торгів майна за початковою ціною реалізації на третіх електронних торгах, а саме 37 963 013,14грн.

19.11.2019 головним державним виконавцем Відділу ПВР ДДВС Сидоренком Романом Григоровичем винесена постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП №51422596 (з зазначенням реєстраційного номеру виконавчого провадження №50158022), за якою стягувачу, ПАТ "Дельта Банк", передано в рахунок погашення заборгованості за наказами № 923/1312/14 від 30.12.2015 та №923/1311/14 від 14.12.2015 Господарського суду Херсонської області передано рухоме майно, що належить боржнику, ТОВ "Амалтея", за наведеним за текстом зазначеної постанови переліком такого майна за 303 (трьохсот трьома) позиціями, на загальну суму (загальною вартістю) 37963013,14грн.

Також, за складеним 19.11.2019 у м. Києві цим самим державним виконавцем Сидоренком Р.Г. актом про передачу майна стягувачу у рахунок боргу у зведеному виконавчому провадженні №51422596 (з зазначенням реєстраційного номеру виконавчого провадження №50158022), передано стягувачу, ПАТ "Дельта Банк", рухоме майно, що належить боржнику, ТОВ "Амалтея", за наведеним за текстом зазначеної постанови переліком такого майна за 303 (трьохсот трьома) позиціями, на загальну суму (загальною вартістю) 37963013,14грн., в рахунок погашення суми боргу в розмірі 37963013,14грн. згідно з наказами № 923/1312/14 від 30.12.2015 та №923/1311/14 від 14.12.2015 Господарського суду Херсонської області.

Поряд з цим, у Автоматизованій системі виконавчого провадження була розміщена датована 19.11.2019 постанова головного державного виконавця Відділу ПВР ДДВС Сидоренка Р.Г. про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022, за якою, зокрема, зазначено про проведення державним виконавцем проведено опису рухомого майна боржника ТОВ "Амалтея" за 303 (трьохсот трьома) позиціями.

Норми законодавства, які підлягають застосуванню

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями на всій території України.

Порядок примусового виконання судового рішення регулюється положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

За ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень - є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ж до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та цим Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження":

- арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (за частиною першої цієї статті);

- арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника; арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису (за другою цієї статті).

Відповідно ж до ч.5 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна боржника, у разі, якщо опису підлягає транспортний засіб - у постанові про опис та арешт майна боржника обов`язково зазначається марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Відповідно до ст.57 Закону України "Про виконавче провадження":

- визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (за частиною першої цієї статті);

- у разі, якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-ти денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника; звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (за частиною другою цієї статті);

- у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (за частиною четвертою цієї статті);

- виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після визначення вартості чи отримання звіту про оцінку; у разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх в судовому порядку в 10-ти денний строк з дня отримання відповідного повідомлення; сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі; оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (за частиною п`ятою цієї статті).

- звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання; після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно; якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка майна не проводиться (за частиною шостою цієї статті).

Інструкція з організації примусового виконання рішень, що розроблена відповідно до Законів України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в цьому ж Міністерстві 02.04.2012 за №489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, зареєстрованим в цьому ж Міністерстві 30.09.2016 за № 1302/29432), із змінами, визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 10 Глави 8 "Порядок звернення стягнення на майно боржника" Інструкції після виявлення майна боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майн на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі зберігач);

- відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладене арешт;

- якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користування майном, зазначається вид, обсяги і строки обмеження;

- відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-ти денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

- зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відповідно до ст.61 Закону України "Про виконавче провадження":

- реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна, цінних паперів, ювелірних виробів із дорогоцінних металів та каміння, перлів, а також лом таких виробів) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною, якщо реалізації підлягає майно, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати, при цьому реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден, незалежно від їхньої вартості (за частиною першою цієї статті);

- порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (за частиною другою цієї статті);

- нереалізоване на електронних торгах рухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 75 % (сімдесят п`ять відсотків) його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", а у разі повторної нереалізації майна рухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 50 % (п`ятдесят відсотків) його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" (за частиною п`ятою цієї статті);

- у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна (за частиною шостою цієї статті);

- у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10-ти робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом бажає залишити за собою (за частиною восьмою цієї статті);

- майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів, про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову, за фактом такої передачі виконавець складає акт; зазначені постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно (за частиною дев`ятою цієї статті).

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

1. Щодо постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019

Скаржник не заперечує наявності, за станом на дату винесення державним виконавцем оскаржуваної скаржником постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП №51422596, фактичних обставин, що вказані державним виконавцем у мотивувальній частині зазначеної постанови та з урахуванням яких винесено дану постанову.

При цьому, скаржником не вказано, а судом не встановлено порушень державним виконавцем приписів ч.ч.6,8,9 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження", за якими визначено порядок дій виконавця у разі нереалізації рухомого майна боржника на трьох електронних торгах та надання стягувачем згоди на залишення за собою нереалізованого майна за ціною третіх електронних торгів, в рахунок погашення заборгованості.

Зазначена постанова оскаржується скаржником, у зв`язку з його незгодою з вказаною у цій постанові державного виконавця вартістю майна скаржника, що передається стягувачу в рахунок погашення боргу, з підстав проведення державним виконавцем неналежної оцінки майна та передачі цього майна на реалізацію за необґрунтованою ціною.

Тобто, фактично, за поданою скаргою здійснюється оскарження проведеної у процесі здійснення виконавчого провадження оцінки майна скаржника, з встановленням вартості цього майна в розмірі, за якою це майно було передано на реалізацію до ДП"Сетам", з підстав проведення суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання виконання оцінки зазначеного майна, яку було прийнято державним виконавцем, без здійснення фактичного огляду майна, що підлягало оцінці, та без врахування наявного поліпшення зазначеного майна, всупереч вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України" та положень Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

Проте, оскарження проведеної у процесі здійснення виконавчого провадження оцінки майна скаржника, з цієї самої підстави, вже здійснювалося скаржником. Набравшими законної сили ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.08.2019 та постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 у справі № 923/1311/14 встановлено відсутність підстав для визнання неправомірними дії державного виконавця в межах виконавчого провадження з визначення вартості майна за результатами його оцінки.

При розгляді даної скарги у суду відсутні будь-які правові підстави для повторного розгляду питання (повернення до розгляду питання) щодо правомірності дії державного виконавця в межах виконавчого провадження з визначення вартості майна за результатами його оцінки суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання та/або щодо обґрунтованості такої оцінки, й, відповідно, щодо обґрунтованості вартості майна, за якою це майно було передано на реалізацію до ДП "Сетам".

Поряд з цим, суд констатує про відсутність у матеріалах справи виконаного, на замовлення скаржника, у відповідності до ст.13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України" рецензування звіту про оцінку ЗАТ "Консалтингюрсервіс" майна скаржника, яким було б встановлено недоліки у виконанні вказаного виконаного звіту про оцінку майна, або ж виконаного, на замовлення скаржника, іншим суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання звіту про незалежну оцінку майна комплексу будівель та обладнання скаржника, у тому числі такого, за яким було б визначено суттєво іншу вартість майна, ніж у звіту про оцінку ЗАТ "Консалтингюрсервіс" майна скаржника.

Доводи скаржника про неправомірність постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП №51422596, які викладено у наданих 02.12.2019 скаржником до суду письмових поясненнях до скарги, а саме "постанова винесена в порушення приписів ст.ст.12, 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" без врахування вимог цього Закону щодо черговості та пріоритетності задоволення вимог кредиторів, а також наявності арешту майна скаржника, накладеного та зареєстрованого раніше у часі (02.02.2015) іншим державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №46300480", суд не розглядає по суті, оскільки зазначені пояснення, залучено до справи, в порядку ч.2 с.118 ГПК України, як-такі, що містять додаткові доводи та докази, на обґрунтування скарги (й відповідно, мали б бути зазначені у скарзі), проте, подані з пропуском встановленого ч.1 ст.341 ГПК України строку на подання скарги.

Оскарження постанови та акту виконавця про передачу стягувачу нереалізованого на торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення боргу, які (постанова та акт), згідно з ч.9 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження", є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно, за відсутності спору про цивільне право на таке майно, має здійснюватися, виключно, в межах провадження за скаргою на рішення (дії чи бездіяльність) виконавця. В іншому порядку (в позовному провадженні), згідно з ст.393 Цивільного кодексу України, оскарження вказаних постанови та акту може здійснюватися лише при наявності спору про право на майно.

2. Щодо постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019

Всупереч приписам ч.5 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням вимог п.10 Глави 8 "Порядок звернення стягнення на майно боржника" чинної Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022 не містить у собі:

- прізвища, ім`я та по батькові особи, якій передано майн на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі зберігач);

- відмітки про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладене арешт;

- відомостей про осіб, які були присутні при описі, їхніх зауважень,

- відомостей про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-ти денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

- передбачені ч.5 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" відмінні ознаки технологічного транспортного засобу - дизельний автонавантажувач (позиція №129 у переліку майна).

До того ж, вказана постанова державного виконавця про опис майна була складена в іншому населеному пункту (м.Київ), ніж населений пункт (м.Херсон) місцезнаходження майна, опис якого проводився згідно з цією постановою.

Крім того, вказана постанова державного виконавця містить відомості про проведення опису майна лише за адресою АДРЕСА_3 . Херсон, пров. Учбовий, 28/50, хоч фактичним місцезнаходженням значної частини з зазначеного у оскаржуваній постанові майна скаржника є м. Херсон, вул. Полтавська, 99, що підтверджується наданою суду стягувачем, ПАТ "Дельта Банк", при розгляді даної скарги копією постанови № 2 від 18.09.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника за адресою м.Херсон вул.Полтавська,99, яку було винесено у зведеному виконавчому провадженні №51422596 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за дорученням державного виконавця Відділу ПВР ДДВС.

Доводи стягувача, які наведено у відзиві на скаргу, про те, що постанова про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019, фактично, є проектом, та, що її не можна вважати виконавчою дією, оскільки вона відсутня в матеріалах справи виконавчого провадження, оформлених у письмовому вигляді) не має юридичних наслідків не приймаються судом та, відповідно, відхиляються судом з огляду на наступне.

1)постанову про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022 отримано скаржником з офіційного джерела - Автоматизованої системи виконавчого провадження;

2)стягувачем не надано доказів ознайомлення після 19.11.2019 (дати винесення зазначеної оскаржуваної боржником постанови) будь-яким з представників чи-то працівників стягувача з матеріалами справи зведеного виконавчого провадження ЗВП №51422596, оформлених у письмовому вигляді;

3)стверджуючи у відзиві на скаргу про те, що оскаржувана боржником постанова про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022 є проектом та не має юридичних наслідків, стягувач, одночасно, зазначає у відзиві про незаконність скасування в рамках справи №923/1311/14 оскаржуваних постанов (тобто, зокрема, й зазначеної постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019), які винесено в рамках зведеного виконавчого провадження.

3. Щодо акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу

Перелік рухомого майна боржника, що наведений в оскаржуваному боржником акті державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, повністю співпадає за кількістю позицій майна та назвами майна з переліками рухомого майна боржника, що містять оскаржувані боржником постанови державного виконавця від 19.11.2019 про опис та арешт майна боржника (ВП № 50158022) та про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (ЗВП № 51422596).

При розгляді даної скарги ТОВ "Амалтея", з урахуванням змісту доводів відзиву стягувача, ПАТ "Дельта Банк ", на цю скаргу судом проведено звіряння переліків рухомого майна боржника (за кількістю позицій майна, назвами та зазначеними у переліках характеристиками (відмінними ознаками) майна), які наведено:

- у постанові № 2 від 18.09.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника за адресою м.Херсон вул.Полтавська,99, яку було винесено у зведеному виконавчому провадженні №51422596 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за дорученням державного виконавця Відділу ПВР ДДВС, що надав суду стягувач;

- у оскаржуваних боржником за даною скаргою постановах державного виконавця від 19.11.2019 про опис та арешт майна боржника (ВП № 50158022) та про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (ЗВП № 51422596), а також акті державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

За результатами проведення звіряння цих переліків суд констатує про співпадіння у значній, за оцінкою суду, мірі, за назвами позицій та кількістю предметів, в розрізі окремих позицій, переліків рухомого майна боржника з зазначеної постанови № 2 від 18.09.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника та з зазначених оскаржуваних постанов та акту від 19.11.2019.

Поряд з цим, з огляду на положення ч.1, ч.3 ст.13 ГПК України, за якими "судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності" та "кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень", ч.1 ст.14 ГПК України, за якими "суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів", ч.1, ч.3 ст.74 ГПК України, за якими "кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень" та "докази подаються сторонами", ч.1 ст.78 ГПК України, за якими "достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи", ч.1 ст.79 ГПК України, за якими "достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування" судом не встановлено однозначно та достовірно того, що переліки рухомого майна боржника, що наведено у зазначеній постанові № 2 від 18.09.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника та у зазначених оскаржуваних постановах та акті від 19.11.2019, та які різняться за кількістю позицій зазначеного в них майна (168 позицій у переліку з постанови № 2 від 18.09.2018 та 303 позиції у переліку з оскаржуваних за даною скаргою постанов та акту) та, головне, мають численні відмінності по вказаних у цих переліках назвах та відмінних ознаках майна (шифри майна тощо) з цих переліків, складено щодо одного й того самого майна боржника, ідентичного за своєю кількістю та характеристиками.

З урахуванням наведеного, а також з огляду на винесення державним виконавцем в межах здійснення виконавчого провадження постанови від 19.11.2019 про опис та арешт майна боржника (ВП № 50158022), факту винесення якої не спростовано поданими в межах розгляду скарги доказами, яке (майно боржника) за кількістю позицій та зазначеними у цій постанові відмінними ознаками майна, є повністю ідентичним майну боржника, яке вказано у постанові від 19.11.2019 державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, що винесена в межах здійснення зведеного виконавчого провадження (ЗВП) №51422596, та у акті державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, в межах здійснення зведеного виконавчого провадження (ЗВП) № 51422596, з матеріалів розгляду скарги слідує вважати, що опис майна, яке зазначене у акті державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, був проведений 19.11.2019 з винесенням державним виконавцем відповідної постанови від 19.11.2019 про опис та арешт майна боржника (ВП № 50158022). Виходячи з цього, та з урахуванням положень, зокрема, ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", винесення державним виконавцем оскаржуваної за даною скаргою боржником постанови від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (ЗВП №51422596) та складання акту державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу є передчасним.

Щодо доводів стягувача, ПАТ "Дельта Банк" про те, що, оскільки, оскаржувані постанови та акт винесено в рамках зведеного виконавчого провадження, а тому їхнє скасування в рамках справи №923/1311/14 є незаконним та таким, що порушує процес примусового виконання рішення у справі № 923/1312/14, суд зазначає наступне.

Склад сторін виконавчих проваджень ВП № 51340813 з примусового виконання наказу № 923/1311/14 від 14.12.2015 Господарського суду Херсонської області та ВП№50158022 з примусового виконання наказу № 923/1312/14 від 30.12.2015 Господарського суду Херсонської області, які є складовими зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51422596, є однаковим. Норми ж ГПК України та усталена судова практика не встановлює для сторін такого зведеного виконавчого провадження обов`язку при оскарженні рішень (дій, бездіяльності) виконавця у зведеному виконавчому провадженні подавати одночасно відповідні скарги в межах усіх господарських справ, рішення по яких виконуються в примусовому порядку в межах зведеного виконавчого провадження. З урахуванням наведеного судом не приймаються та, відповідно, відхиляються вказані доводи стягувача, ПАТ "Дельта Банк".

Висновки суду

1. За вказаних обставин, що встановлені судом у відповідності до поданих учасниками судового процесу доказів, та на підставі наведених правових норм суд дійшов висновку про підтвердження матеріалами розгляду скарги наявності підстав для визнання неправомірними оскаржуваних постанови державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, постанови державного виконавця від 19.11.2019 про опис та арешт майна боржника та акту державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Поряд з цим, судове рішення за результатами розгляду скарги має бути ухвалене у відповідності до приписів ст.2 ГПК України, якими визначено завдання та основні засади господарського судочинства, а також, ч.1,ч.3 ст.13 та ч.1 ст.14 ГПК України, за якими розтлумачено порядок практичної реалізації окремих з цих завдань та засад.

2. Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є, зокрема, справедливе та неупереджене вирішення спорів, що віднесені до юрисдикції господарських судів. Відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України до основних засад господарського судочинства належать, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.13 ГПК України, за якими "судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності" та "кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень" та ч.1 ст.14 ГПК України, за якими "суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів" позивач, а у даному випадку, скаржник, на власний розсуд визначає предмет та підстави скарги.

Підставами скарги є обставини, якими скаржник обґрунтовує вимоги скарги та, відповідно, з якими скаржником пов`язується наявність необхідності захисту його прав та охоронюваних законом інтересів.

Скарга ТОВ "Амалтея" в частині її вимог про визнання незаконними оскаржуваних постанови державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу обґрунтована наявністю інших обставин (необ`єктивна та неправомірна оцінка майна, що передається у рахунок погашення заборгованості), ніж ті, з яких суд, за результатами розгляду доводів та доказів учасників судового процесу, дійшов висновку про неправомірність зазначеної постанови (передчасність її винесення).

Беручи до уваги наведене, не може бути задоволено скаргу ТОВ "Амалтея" в частині її вимог про визнання незаконною, з зазначених у цій скарзі підстав, постанови державного виконавця від 19.11.2019 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

3. Оскільки за скаргою ТОВ "Амалтея" оскаржуються рішення (дії) державного виконавця у виконавчому провадженні, а не його бездіяльність (ухилення від здійснення ним виконавчих дій), то з урахуванням приписів ч.2 ст.343 ГПК України суд дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушених прав, у даному випадку, є визнання рішень (дій) державного виконавця неправомірними та їх скасування.

Керуючись ст.ст.234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП № 51422596, постанови про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП № 50158022 та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП № 51422596 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. про опис та арешт майна боржника від 19.11.2019 ВП №50158022, а також акт державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 19.11.2019 ЗВП № 51422596.

3. Відмовити у задоволенні скарги в іншій частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та у строки, що визначені статтями 255, 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання (складання) повного тексту ухвали: 11.12.2019

Суддя К.В. Соловйов