ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4751/19
за позовом Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

до Комунального закладу освіти "Навчально-реабілітаційний центр № 6" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 428 345,01 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Дочірнє підприємство "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Комунального закладу освіти "Навчально-реабілітаційний центр № 6" Дніпропетровської обласної ради" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 428 345,01 грн, з якої: основний борг у розмірі 211 209,78 грн, пеня у розмірі 211 209,78 грн, 3% річних у розмірі 4 235,77 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 689,68 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

07.11.2019 представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання за державні кошти № 202 від 17.12.2018 в частині оплати за поставлену теплову енергію.

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 становить 211 209,78 грн.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 211 209,78 грн, 3% річних у розмірі 4 235,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 689,68 грн за неналежне виконання відповідачем договору.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 96, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 631 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач зазначає, що викладені у позові вимоги визнає частково та звертає увагу на те, що про часткову заборгованість за грудень 2018 відповідач дізнався тільки у червні 2019, що зробило неможливим своєчасно здійснити відповідні розрахунки через відсутність планових асигнувань. Після отримання довідки про зміни до плану асигнувань загального фонду бюджету, де вказано про здійснення фінансування, сума основного боргу погашена відповідачем у повному обсязі. Копії платіжних доручень про сплату суми основного боргу додано до відзиву.

Відповідач просить у задоволенні пені, 3% річних та інфляційних втрат відмовити у зв`язку з відсутністю планових асигнувань на 2019.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що відповідачем при укладанні договору було відомо про ціну договору та строки здійснення оплати, тому він повинен був передбачити свої витрати. Щодо відсутності планових асигнувань, позивачем зазначено, що згідно законодавства зобов`язання має бути виконано належним чином. Якщо встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Позивач звертає увагу на те, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

17.12.2018 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація - продавець) та Комунальним закладом освіти "Навчально-реабілітаційний центр №6" Дніпропетровської обласної ради (споживач - покупець) було укладено договір №202 про закупівлю теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання за державні кошти, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.13).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник здійснює послуги з постачання пари та гарячої води (код ДК 021:2015 - 09320000-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція) (постачання теплової енергії) по об`єктах споживача у 2018, а споживач-покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що місце поставки теплової енергії є м. Дніпро, вул.20-річчя Перемоги, 30.

Відповідно до пункту 1.2 договору теплова енергія постачається споживачу в обсязі до 99,787 Гкал грудень 2018.

Теплова енергія постачається споживачу на такі потреби:

- опалення - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року (пункт 1.3 договору).

На виконання умов договору, у період 01.12.2018 по 31.12.2018 позивач поставив, а відповідач спожив теплову енергію на загальну суму 694 460,96 грн.

Згідно з пунктом 4.6 договору, постачальник до 5-го числа поточного місяця виставляє споживачу рахунок на 100% передплату місячної суми планових платежів, передбачених пунктом 1.2 договору.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на загальну суму 694 460,96 грн, які містяться в матеріалах справи (арк.с.37-40).

Згідно з пунктом 4.7 договору, постачальник протягом 5-ти днів з дня отримання від споживача документів, передбачених пунктами 5.3, 5.5 цього договору, виставляє споживачу рахунки на сплату з коригуванням фактично спожитої теплової енергії. Зазначені рахунки повинні бути сплачені споживачем не пізніше 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що обов`язок по отриманню рахунків покладається на споживача.

Станом на час подання позову, відповідачем було частково оплачено поставлену теплову енергію на суму 483 251,48 грн. Відтак, станом на час подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становила 211 209,78 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 09.09.2019, який підписаний обома сторонами (арк.с.43).

В ході судового розгляду, відповідачем надано докази повної оплати суми основного боргу у розмірі 211 209,78 грн, що підтверджується платіжними дорученнями та банківськими виписками, копії яких містяться в матеріалах справи.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з постачання теплової енергії.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленої теплової енергії. Відповідно до пункту 4.7. договору, строк оплати поставленої теплової енергії є таким, що настав 15.01.2019.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач із цим позовом звернувся до суду 17.10.2019, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, який зроблений канцелярією суду (арк.с.3). Провадження у справі було відкрито 17.10.2019. Відповідач оплатив суму основного боргу у розмірі 211 209,78 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- від 23.10.2019 №596 на суму 84 059,74 грн;

- від 25.10.2019 №613 на суму 5 399,04 грн;

- від 29.10.2019 №626 на суму 121 751,00 грн

Відтак, відповідач оплатив суму основного боргу після звернення позивача до суду із цим позовом та відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 211 209,78 грн слід закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з частиною 1 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини між сторонами по справі виникли у сфері надання та споживання комунальних послуг, до яких має застосовуватися Закон України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", який встановлює відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

Частиною 2 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Пунктом 7.3.8 договору сторони погодили, що за несвоєчасну сплату спожитої теплової енергії, передбачену пунктом 4.7 договору споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу на підставі Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових території" №686-ХІV.

Відтак, у Законі України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій" та сторонами у договорі передбачено розмір відсотків за порушення грошових зобов`язань - 1%.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 211 209,78 грн за період з 16.01.2019 по 16.09.2019.

Згідно розрахунку позивача сума пені за період з 16.01.2019 по 16.09.2019 становить 384 401,80 грн (арк.с.11).

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що він є вірним. Але, позивач у прохальній частині позову просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 211 209,78 грн., враховуючи вимоги частини 2 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій".

Відтак, суд задовольняє пеню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 235,77 грн за період з 16.01.2019 по 16.09.2019 та інфляційних втрат у розмірі 1 689,68 грн за період лютий-серпень 2019.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є вірними та підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір позивача у розмірі 6 425,18 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В частині стягнення суми основного боргу у розмірі 211 209,78 грн провадження у справі закрити.

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу освіти "Навчально-реабілітаційний центр № 6" Дніпропетровської обласної ради" (49000, м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд.30, ) на користь Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (49000, м. Дніпро, вул. Феодосіївська,7; ) 3 % річних у розмірі 4 235,77 грн, пеня у розмірі 211 209,78 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 689, 68 грн та судовий збір у розмірі 6 425,18 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 16.12.2019

Суддя Я.С. Золотарьова