РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2019Справа № 910/14885/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Профітрейд Плюс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Емпайр Компані" про стягнення 44 428,78 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Профітрейд Плюс" (далі - ТОВ "Профітрейд Плюс") звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов договору поставки № 11/04/2019-1, укладеного 11 квітня 2019 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Емпайр Компані" (далі - ТОВ "Емпайр Компані"), позивач згідно видаткових накладних поставив відповідачу у власність товар - будівельні матеріали на загальну суму 56 461,83 грн. Оскільки ТОВ "Емпайр Компані" взяте на себе за вказаною угодою зобов`язання по оплаті вартості цього товару виконало лише частково, заборгувавши таким чином позивачу 35 397,30 грн., останній, посилаючись на статті 509, 526, 530, 549551, 612, 617, 625, 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 193, 199, 220, 224, 229, 230, 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу, а також 5 053,86 грн. пені, 3 539,63 грн. штрафу та 437,99 грн. трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року вищенаведену позовну заяву ТОВ "Профітрейд Плюс" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14885/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Проте ТОВ "Емпайр Компані" у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 28 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі № 910/14885/19 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03194, місто Київ, бульвар Кольцова, будинок 14-Д, офіс 610. Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку до суду без вручення відповідачу.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2019 року між ТОВ "Емпайр Компані" та ТОВ "Профітрейд Плюс" був укладений договір поставки № 11/04/2019-1, за умовами якого останнє взяло на себе обов`язок систематично постачати і передавати у власність покупця за його заявками (усними або письмовими) товар, передбачений у рахунках-фактурах, згідно яких було проведено відвантаження товару, видаткових накладних або специфікаціях, які додаються до даного договору і складають його невід`ємну частину, а відповідач, у свою чергу, - приймати та своєчасно оплачувати вартість наведеного товару на умовах даного договору.

Цей договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками зазначених суб`єктів господарювання.

За умовами пункту 4.1 вказаного договору товар постачається покупцю протягом строку, узгодженого сторонами у додатках, специфікаціях до даного договору, або вказується в рахунках-фактурах.

Згідно з пунктом 5.1 зазначеної угоди покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, передбаченою в рахунку-фактурі або специфікаціях, які додаються до даного договору і складають його невід`ємну частину.

Ціни в рахунку-фактурі за договором зазначені з урахуванням ПДВ (пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 5.3 наведеного правочину ціна договору складається із сум вартості товарів, поставлених за всіма підписаними сторонами видатковими накладними протягом всього строку дії даного договору.

Пунктами 6.1, 6.2 даної угоди передбачено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок постачальника. У разі, якщо покупець отримує товар на умовах відстрочення платежу, покупець сплачує поставлений товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки відповідної партії товару постачальником.

Слід також зазначити, що 19 квітня 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки від 11 квітня 2019 року № 11/04/2019-1.

За умовами цієї додаткової угоди сторони погодили внести зміни до пунктів 6.2 та 6.3 договору та викласти їх у новій редакції, згідно з якою покупець зобов`язаний оплатити вартість товару, вказану в рахунку-фактурі, та згідно виставленого рахунку протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту відвантаження товару.

Положеннями пункту 13.1 договору поставки встановлено, що останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2019 року або до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно договору.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору позивач згідно видаткових накладних від 11 квітня 2019 року № 194 на суму 323,04 грн., від 11 квітня 2019 року № 195 на суму 3 066,36 грн., від 17 квітня 2019 року № 210 на суму 3 515,93 грн., від 22 квітня 2019 року № 225 на суму 1 500,60 грн., від 23 квітня 2019 року № 231 на суму 3 434,63 грн., від 25 квітня 2019 року № 248 на суму 4 404,00 грн., від 7 травня 2019 року № 260 на суму 5 834,16 грн., від 8 травня 2019 року № 263 на суму 2 596,08 грн., від 8 травня 2019 року № 267 на суму 18 471,77 грн., від 17 травня 2019 року № 291 на суму 11 339,16 грн. та від 11 червня 2019 року № 368 на суму 1 976,10 грн. поставив відповідачу будівельні матеріали на загальну суму 56 461,83 грн. (у т.ч. ПДВ).

Факт поставки вказаного товару підтверджується наявними у матеріалах даної справи копіями вищенаведених видаткових накладних, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених печатками цих суб`єктів господарювання.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором поставки від 11 квітня 2019 року № 11/04/2019-1 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Проте всупереч положенням вищенаведеного правочину ТОВ "Емпайр Компані" взятий на себе обов`язок по оплаті вартості поставленого йому товару виконало лише частково, сплативши позивачу 21 064,53 грн. та заборгувавши таким чином останньому 35 397,30 грн. Вказані обставини додатково підтверджуються наявною у матеріалах справи банківською довідкою про надходження коштів від 8 жовтня 2019 року № Д1-В37/62-517.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за договором поставки від 11 квітня 2019 року № 11/04/2019-1, яка складає 35 397,30 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і ТОВ "Емпайр Компані" на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ "Профітрейд Плюс" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати поставлених йому будівельних матеріалів, позивач також просив суд стягнути з ТОВ "Емпайр Компані" три проценти річних у розмірі 437,99 грн., з яких: 14,00 грн. - три проценти річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 1 014,19 грн. (залишок несплаченої відповідачем заборгованості за поставлений за видатковою накладною від 7 травня 2019 року № 260 товар) у період з 6 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 35,00 грн. - три проценти річних, нараховані на суму основного боргу за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 263 в розмірі 2 596,08 грн. у період з 7 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 245,78 грн. - три проценти річних, нараховані на суму основного боргу за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 267 в розмірі 18 471,77 грн. у період з 7 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 143,00 грн. - три проценти річних, нараховані на суму основного боргу за видатковою накладною від 17 травня 2019 року № 291 в розмірі 11 339,16 грн. у період з 16 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 21,00 грн. - три проценти річних, нараховані на суму основного боргу за видатковою накладною від 11 червня 2019 року № 368 в розмірі 1 976,10 грн. у період з 10 липня 2019 року по 16 листопада 2019 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте судом встановлено, що з урахуванням передбаченого пунктами 6.2 та 6.3 договору строку оплати будівельних матеріалів (30 календарних днів з моменту відвантаження товару) дійсною початковою датою прострочення відповідачем виконання взятого на себе грошового зобов`язання з оплати поставленого йому позивачем товару за видатковою накладною від 7 травня 2019 року № 260 є 7 червня 2019 року, за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 263 - 8 червня 2019 року, за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 267 - 8 червня 2019 року, за видатковою накладною від 17 травня 2019 року № 291 - 17 червня 2019 року, за видатковою накладною від 11 червня 2019 року № 368 - 12 липня 2019 року.

Водночас оскільки заявлений у прохальній частині позовної заяви ТОВ "Профітрейд Плюс" до стягнення розмір трьох процентів річних не перевищує здійсненого судом розрахунку наведених компенсаційних виплат у дійсні періоди прострочення відповідачем виконання його грошових зобов`язань, вимога про стягнення з ТОВ "Емпайр Компані" 437,99 грн. трьох процентів річних підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасним проведенням відповідачем розрахунків за поставлений йому товар, ТОВ "Профітрейд Плюс" просило суд стягнути з ТОВ "Емпайр Компані" 5 053,86 грн. пені, з яких: 153,18 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в розмірі 1 014,19 грн. (залишок несплаченої відповідачем заборгованості за поставлений за видатковою накладною від 7 травня 2019 року № 260 товар) у період з 6 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 389,68 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 263 в розмірі 2 596,08 грн. у період з 7 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 2 672,68 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 267 в розмірі 18 471,77 грн. у період з 7 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 1 604,24 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 17 травня 2019 року № 291 в розмірі 11 339,16 грн. у період з 16 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 234,08 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 11 червня 2019 року № 368 в розмірі 1 976,10 грн. у період з 10 липня 2019 року по 16 листопада 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

За змістом пункту 11.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за даним договором покупцю нараховується пеня згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ГК України від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Проте, як було зазначено вище, початковою датою прострочення відповідачем виконання взятого на себе грошового зобов`язання з оплати поставленого йому позивачем товару за видатковою накладною від 7 травня 2019 року № 260 є 7 червня 2019 року, за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 263 - 8 червня 2019 року, за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 267 - 8 червня 2019 року, за видатковою накладною від 17 травня 2019 року № 291 - 17 червня 2019 року, за видатковою накладною від 11 червня 2019 року № 368 - 12 липня 2019 року.

Відтак, стягненню з ТОВ "Емпайр Компані" на користь ТОВ "Профітрейд Плюс" підлягає сума пені у розмірі 5 029,80 грн., з яких: 151,88 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в розмірі 1 014,19 грн. (залишок несплаченої відповідачем заборгованості за поставлений за видатковою накладною від 7 травня 2019 року № 260 товар) у період з 7 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 386,28 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 263 в розмірі 2 596,08 грн. у період з 8 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 2 672,68 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 8 травня 2019 року № 267 в розмірі 18 471,77 грн. у період з 8 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 1 589,35 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 17 травня 2019 року № 291 в розмірі 11 339,16 грн. у період з 17 червня 2019 року по 16 листопада 2019 року; 229,61 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу за видатковою накладною від 11 червня 2019 року № 368 в розмірі 1 976,10 грн. у період з 12 липня 2019 року по 16 листопада 2019 року.

Водночас у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 24,06 грн. пені слід відмовити.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару, останній просив суд стягнути з ТОВ "Емпайр Компані" штраф у розмірі 3 539,63 грн.

За частиною 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 230 ГК України згідно з якою під штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 6.9 договору сторони також погодили, що у разі порушення покупцем умов оплати згідно з пунктом 6.2 договору більш, ніж на 30 календарних днів, покупець окрім пені згідно з пунктом 11.1 договору сплачує постачальнику за кожні наступні тридцять днів прострочення штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу.

Оскільки заявлений ТОВ "Профітрейд Плюс" до стягнення розмір штрафу є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовна вимога про стягнення з відповідача вказаного штрафу в розмірі 3 539,63 грн. підлягає задоволенню.

За таких обставин вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у своєму позові ТОВ "Профітрейд Плюс" просило суд стягнути з відповідача суму понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 серпня 2018 року між ТОВ "Профітрейд Плюс" та адвокатським об`єднанням "Майстер Права" було укладено договір про надання правничої допомоги № 0208-1/18, за умовами якого останнє зобов`язалося надавати позивачу правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним правочином, з питань, визначених додатком № 1 до даного договору.

У додатку від 16 вересня 2019 року № 1 до цього договору його сторонами було погоджено питання, що потребують вирішення шляхом надання правничої допомоги. Так, до вказаних питань віднесено ведення судової справи щодо стягнення з ТОВ "Емпайр Компані" заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов договору поставки від 11 квітня 2019 року № 11/04/2019-1, а саме: вивчення матеріалів справи та, за необхідності, діючого законодавства, судової практики з аналогічних спорів та аналіз справи на предмет визначення її судової перспективи; надання консультацій та роз`яснень клієнту щодо шляхів вирішення питання; визначення орієнтовної вартості послуг та підготовка договору про надання правничої (правової) допомоги (500,00 грн.), а також підготовка претензії, розрахунок штрафних санкцій, позовної заяви та подача документів до суду (2 500,00 грн.).

З матеріалів справи також вбачається, що 2 жовтня 2019 року між ТОВ "Профітрейд Плюс" та адвокатським об`єднанням "Майстер Права" було підписано та скріплено їх печатками відповідний акт виконання вищенаведених робіт на загальну суму 3 000,00 грн.

На підтвердження того, що голова адвокатського об`єднання "Майстер Права" Зудінов Олександр Сергійович, який представляв інтереси позивача під час розгляду даної справи, є адвокатом, позивачем до його позовної заяви було долучено копії відповідного свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15 лютого 2018 року серії ЗР № 21/1348, посвідчення адвоката України від 15 лютого 2018 року № 21/1348, а також довіреності від 1 серпня 2019 року № 2, що підтверджує повноваження наведеного адвокатського об`єднання "Майстер Права" (його голови) на представництво інтересів позивача в суді.

Судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення від 17 жовтня 2019 року № 695 ТОВ "Профітрейд Плюс" сплатило на користь адвокатського об`єднання "Майстер Права" суму вартості наданих останнім юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 2 серпня 2018 року № 0208-1/18 у розмірі 3 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведені обставини, зважаючи на обґрунтованість заявленого до стягнення з відповідача розміру витрат на оплату послуг з професійної правничої допомоги та підтвердження цього розміру належними доказами, беручи до уваги відсутність клопотання відповідача про зменшення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у зв`язку, зокрема, з їх неспіврозмірністю, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про покладення на ТОВ "Емпайр Компані" 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Водночас відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Емпайр Компані" (03194, місто Київ, бульвар Кольцова, будинок 14-Д, офіс 610; ідентифікаційний номер 41923539) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Профітрейд Плюс" (08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Нова, будинок 6, квартира 36; ідентифікаційний номер 40257894) 35 397 (тридцять п`ять тисяч триста дев`яносто сім) грн. 30 коп. основного боргу, 5 029 (п`ять тисяч двадцять дев`ять) грн. 80 коп. пені, 3 539 (три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 63 коп. штрафу, 437 (чотириста тридцять сім) грн. 99 коп. трьох процентів річних, 1 919 (одну тисячу дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 96 коп. судового збору, а також 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Профітрейд Плюс" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Емпайр Компані" 24,06 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16 грудня 2019 року

Суддя Є.В. Павленко