ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2003/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ (02160, м. Київ, Харківське шосе, 50, )

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства ВИНОГРАДАР (67751, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Садове, вул. Радгоспна, буд. 23, )

про стягнення заборгованості в розмірі 148 371,55 грн., з якої 129 897,00 грн. сума основного боргу, 13 563,38 грн. інфляційні втрати, 4 911,17 грн. 3 % річних

Представники:

Від позивача Хекало О.О. (довіреність від 25.09.2018).

Від відповідача не з`явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства ВИНОГРАДАР (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 148 371,55 грн., з якої 129 897,00 грн. сума основного боргу, 13 563,38 грн. інфляційні втрати, 4 911,17 грн. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31.07.2019.

Протокольною ухвалою від 31.07.2019 оголошено перерву до 30.08.2019.

Протокольною ухвалою від 30.08.2019 задоволено клопотання представника Позивача про витребування доказів та постановлено витребувати у Відповідача наступні документи: 1) реєстр виданих та отриманих податкових накладних за період березень - квітень 2018, 2) податкову декларацію з ПДВ за період 01.03.2018 - 31.03.2018 з додатком № 5. Встановлено строк для виконання протокольної ухвали до 13.09.2019.

Протокольною ухвалою від 30.08.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 13.09.2019.

Протокольною ухвалою від 13.09.2019 задоволено клопотання представника позивача та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Також, суд протокольною ухвалою суду від 13.09.2019 призначив підготовче засідання на 04.10.2019.

04.10.2019 за вх. № 2-4812/19 представник позивача надав суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2019 задоволено клопотання представника позивача та постановлено витребувати у Білгород-Дністровської ДПІ Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області інформацію у письмовій формі, чи була податкова накладна № 30032 від 30.03.2018 (складена ТОВ ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ) відображена в податковій декларації, та на яку суму був відображений та використаний, відповідно, податковий кредит ПСП ВИНОГРАДАР та надати копію податкової декларації ПСП ВИНОГРАДАР включно з додатком №5, за період, в якому має бути відображена податкова накладна № 30032 від 30.03.2018.

Протокольною ухвалою від 04.10.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 22.10.2019.

Протокольною ухвалою від 22.10.2019 відкладено підготовче засідання на 05.11.2019.

Протокольною ухвалою від 05.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 22.11.2019.

Протокольною ухвалою від 22.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2019.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 525, 526, 530, 625, 692 Цивільного кодексу України, статті 193, 230 Господарського кодексу України обґрунтовані несплатою Відповідачем за поставлений товар.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Як випливає зі змісту виписки з офіціального сайту ДП Укрпошти, відповідно до якої відправлення за трек номером 968, яким було надіслано Відповідачу ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 у справі № 916/2003/19, якою повідомлено його про судове засідання, яке відбудеться 09.12.2019, вручено.

30.07.2019 на адресу господарського суду надійшов Відзив на позовну заяву від 30.07.2019 (вх. № 15195/19 від 30.07.2019) в якому Відповідач просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Високий врожай» в задоволенні позову повністю. Відповідач зазначає, що ПСП «ВИНОГРАДАР» не отримувало від Позивача товару, та вказує на те, що ТОВ «ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ» не надано документів, які б свідчили про його поставку.

30.08.2019 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив від 27.08.2019 № 71 (вх. № 17414/19 від 30.08.2019).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в :

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як випливає зі змісту Заяви свідка ОСОБА_1 , щодо відправки товару на адресу ПСП «ВИНОГРАДАР» , на суму 129 897,00 грн., він виконуючи трудові обов`язки на посаді водія ТОВ «ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ», , здійснює відправку товару покупцям через поштову службу «Нова пошта». Товар для Відповідача був сформований по видатковій накладній № 71 від 30.03.2018, яка разом із товаром та іншими товаросупровідними документами була відправлена 30.03.2018 на адресу ПСП «ВИНОГРАДАР» за експрес-накладною Нової пошти № 7724 /а.с. 110/.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що на прохання керівника ПСП "Виноградар" - Мовчан Віталія ОСОБА_2 він був зазначений як контактна особа для приймання товару. Вартітсь доставки в сумі 4 705,00 грн., сплатив ТОВ "Високий врожай". З керівником ПСП "Виноградар" ОСОБА_3 було усно узгоджено всі умови договору поставки, на виконання якого була здійснена поставка товару на суму 129 897,00 грн. Всі товаросупровідні документи були передані разом із товаром. За інформацією сервісу Нова пошта товар був прийнятий без зауважень, щодо відсутності будь-яких документів, комплектності або якості товару, керівником ПСП "Виноградар" ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 334 Цивільного кодексу України переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Судом встановлено, що як випливає зі змісту експрес-накладної Нової пошти № 51 9980 6086 7724 від 30.03.2018 ТОВ "Високий врожай" відправило на адресу ОСОБА_3 138 каністр /а.с. 69/.

Позивачем було сформовано Видаткову накладну від 30.03.2018 № 71 на загальну суму 129 897,00 грн. щодо поставки товару (а.с. 10), а саме:

- агростимулін + Сu (1 каністра 10л) у кількості 46 каністр;

- Емістим С + Мn (1 каністра 10л) у кількості 39 каністр;

- Зеастимулін + Zn (1 каністра 10л) у кількості 53 каністри.

Також ТОВ «ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ» було сформовано Рахунок-фактуру від 16.03.2018 № 16/03-1 на загальну суму 129 897,00 грн /а.с. 11/.

Крім того, між Позивачем та Відповідачем складено та підписано уповноваженими особами Акт звірки взаємних розрахунків станом на 30.06.2018 у якому зафіксована за ТОВ «ВИНОГРАДАР» заборгованість у розмірі 129 897,00 грн.

Як випливає зі змісту відповіді Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вх. № 25228/19 від 06.12.2019) та Додатку 5 до податкової декларації на додану вартість, наявних в матеріалах справи, згідно ЄРПН та АІС "Податковий блок" підсистема "ОБРОБКА ПЗ ТА ПЛАТЕЖІВ", ПСП "ВИНОГРАДАР" () включив суму операції від постачальника ТОВ "ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ" () в податкову накладну за № 30032 від 30.03.2018 до Додатку 5 Податкової декларації з податку на додану вартітсь за звітний податковий період березень 2018 року, в свою чергу подану в електронному вигляді до Білгород - Дністровської ДПІ Чорноморського управління ГУ ДПС в Одеській області (код ДПІ - 1512) за № від 19.04.2018. Також, у відповідності з ЄРПН по податковій накладній № 30032 від 30.03.2018, в означеному звіті, ПСП "ВИНОГРАДАР" вказав суму обсягу постачання 108 247,50 грн. та суму ПДВ за основною ставкою 21 649,50 грн.

Отже з урахуванням наведеної сукупності наданих Позивачем доказів на підтвердження поставки товару, суд вважає їх вірогідними, тобто такими, що підтверджують обставини, якими обгрунтовано позовні вимоги. При цьому, Відповідачем не надано жодних доказів на спростування цих обставин.

З огляду на наведене, суд не приймає довід Відповідача щодо неотримання ним товару.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Отже, оскільки судом встановлено, що Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму в розмірі 129 897,00 грн., обов`язок Відповідача зі сплати поставленого товару виник з моменту прийняття товару.

Докази оплати Відповідачем поставлено товару в сумі 129 897,00 грн. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати товару за період з 31.03.2018 по 03.07.2019 складають суму в розмірі 4 911,17 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
129 897.0031.03.2018 - 03.07.20194603 %4 911.17

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати товару за періоди з квітня 2018р. по травень 2019р. складають суму

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
31.03.2018 - 31.05.2019129 897.001.10413 563.38143 460.38

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 148 371,55 грн., з якої 129 897,00 грн. сума основного боргу, 13 563,38 грн. інфляційні втрати, 4 911,17 грн. 3 % річних.

Відповідно до частини десятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 202, частиною першою статті 207, частиною першою статті 208, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною другою статті 530, статтею 629, частиною першою статті 692, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства ВИНОГРАДАР (67751, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Садове, вул. Радгоспна, буд. 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ (02160, м. Київ, Харківське шосе, 50, ) 129 897,00 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень 00 коп.) суму основного боргу, 13 563,38 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят три гривні 38 коп.) інфляційних втрат, 4 911,17 грн. (чотири тисячі дев`ятсот одинадцять гривень 17 коп.) - 3 % річних та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 225,57 грн. (дві тисячі двісті двадцять п`ять гривень 57 коп.).

3. Нараховувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВИСОКИЙ ВРОЖАЙ (02160, м. Київ, Харківське шосе, 50, ) на суму боргу у розмірі 129 897,00 грн. 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України до моменту виконання рішення суду.

4. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати (понесені у справі судові витрати) на 23.12.2019 о 17 год. 15 хв. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 530 (5 поверх), тел.0(482)307-986, явка учасників не обов`язкова.

5. Позивачу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі надати докази понесення у справі судових витрат.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 грудня 2019 р.

Суддя Ю.А. Шаратов