ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 Справа № 917/1802/19

м. Полтава

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова 2а, м. Полтава, 36008

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобуд Еліт", вул. С.Ковпака, 39, м. Полтава, 36007

про стягнення 62470,68 грн.

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі - позивач/ ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобуд Еліт" (далі - відповідач/ ТОВ "Енергобуд Еліт") 62470,68 грн., в тому числі 60450,00 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 841,34 грн. річних та 1178,79 грн. інфляційних втрат. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про поступове погашення боргу від 10.10.2018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку визначеному ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Основним напрямком діяльності Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів на території м. Полтави та районів Полтавської області.

Позивач є суб`єктом природної монополії (суміжного ринку) та діє на підставі виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ліцензій на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування і постачання теплової енергії.

Також відповідно до чинного законодавства, позивач є теплогенеруючою, теплопостачальною та теплотранспортуючою організацією в розумінні ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», як суб`єкт господарської діяльності, який має у власності або у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

ТОВ «Енергобуд Еліт» є власником нежитлових приміщень на першому поверсі житлового будинку по вул. Соборності, 76 в м. Полтава, площею 246,3 м.кв., на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2016 (копія договору купівлі-продажу від 22.11.2016 - в матеріалах справи)

Позивач зазначає, що у зв`язку з проведеною 17.11.2017 перевіркою системи теплопостачання житлового будинку по вул. Соборності, 76 комісією в складі представників позивача в присутності голови ОСББ "Капітал, 76", виявлено, що нежитлові приміщення, які належать ТОВ «Енергобуд Еліт» підключені до внутрішньо-будинкової системи опалення, опалювальні прилади наявні, зафіксувати відключення не є можливим у зв`язку з тим, що трубопроводи (стояки) системи опалення зашиті оздоблювальними матеріалами. За результатами перевірки складено акт перевірки системи теплопостачання від 17.11.2017, який підписано двома працівниками позивача та головою ОСББ "Капітал, 76" (копія акту - в матеріалах справи).

Таким чином, позивач вказує, що ТОВ «Енергобуд Еліт» є споживачем теплової енергії, яку постачає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Як зазначає позивач, після перевірки системи теплопостачання в нежитлових приміщеннях відповідача, позивачем підготовлено та направлено на адресу ТОВ «Енергобуд Еліт» проект договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 4472 «С», який залишився без розгляду та підпису. Копія вказаного договору та докази його направлення відповідачу в матеріалах справи відсутні.

За твердженням позивача опалення нежитлових приміщень відповідача протягом опалювального сезону 2017-2018 здійснювалося без укладання договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води. Тобто, актом від 17.11.2017 встановлено факт бездоговірного споживання теплової енергії на опалення приміщень відповідача. За даним актом були проведені відповідні нарахування вартості спожитої без договору теплової енергії за період з 01.10.2017 по 09.04.2018 на суму 60450,00 грн.

Вказана сума заборгованості розрахована із застосуванням тарифів на теплову енергію, які встановлюються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Положення про НКРЕКП, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 № 715, Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» та на підставі Постанови НКРЕКП від 31.03.2016 № 528 «Про затвердження Процедури встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання», Постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 377 «Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води».

Протягом спірного періоду з 01.10.2017 по 09.04.2018 діяли наступні тарифи на теплову енергію, встановлені ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» НКРЕКП, а саме:

- тариф 1513,28 грн./Гкал без ПДВ, встановлений Постановою НКРЕКП № 151 від 01.02.2017;

- тариф 1558,93 грн./Гкал без ПДВ встановлений Постановою НКРЕКП № 1529 від 28.12.2017.

Вказані постанови є у вільному доступі на сайті НКРЕКП за посиланням: http://www.nerc.gov.ua. Вказана інформація є загальнодоступною та загальновідомою.

Щодо обсягів теплової енергії та даних, які були взяті для їх визначення (показники теплового навантаження, фактичної температури зовнішнього повітря, покази приладу обліку тощо), позивач зазначає наступне.

Обсяг теплової енергія, яка споживається мешканцями житлових приміщень та власниками/користувачами нежитлових приміщень в межах будинку № 76 по вул. Соборності в м. Полтава, визначається на підставі показів загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії, який встановлено в будинку та взято на комерційний облік ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 02.06.2017, що підтверджується відповідним актом допуску до експлуатації комерційного вузла обліку теплової енергії (копія акту допуску до експлуатації комерційного вузла обліку теплової енергії рег. № 831 Ж - в матеріалах справи).

Так, показники загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії розподіляються між усіма споживачами, які перебувають/проживають у будинку № 76 по вул. Соборності в м. Полтава пропорційно до займаної ними площі.

Показники приладу обліку теплової енергії щомісяця знімаються представником ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та представником мешканців будинку № 76 по вул. Соборності, яким є голова правління ОСББ «Капітал 76». Вказані показники фіксуються у відомостях зняття показників загальнобудинкового теплового лічильника. Копії відомостей зняття показників загальнобудинкового теплового лічильника за адресою: вул. Соборності, 76 за жовтень 2017 року - лютий 2018 року додані позивачем до матеріалів справи.

Також позивач зазначає, що факт постачання теплової енергії протягом спірного періоду до будівлі № 76 по вул. Соборності підтверджується актами перевірки системи теплопостачання, в яких зафіксовано дати подачі теплоносія у систему та припинення його подачі, а також рішеннями виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про початок опалювального сезону 2017- 2018» та «Про закінчення опалювального сезону 2017-2018» (копії вказаних актів від 20.10.2017 та від 09.04.2017, а також копії рішень виконавчого комітету Полтавської міської ради № 220 від 19.10.2017 та № 74 від 04.04.2018 про початок та закінчення опалювального сезону - в матеріалах справи).

Крім цього, позивач вказує, що факт відпущення відповідачу теплової енергії у спірний період підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії, які направлялися разом з рахунками на адресу відповідача, що підтверджується щомісячними реєстрами згрупованих поштових відправлень рахунків та актів. До позовної заяви додано копії актів приймання-передачі теплової енергії № АВ-22206 за період листопад 2017 року - квітень 2018 року, які підписані лише позивачем. Також в матеріалах справи наявні копії рахунків на оплату за вказані періоди.

Позивач стверджує, що фактично отриману без договору теплову енергію відповідач всупереч вимогам чинного законодавства на підставі виставлених рахунків не оплачував. Відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві, так і на теплопостачальній організації, не звільняє відповідача від сплати вартості фактично отриманої від позивача теплової енергії.

Також позивач зауважує, що 10.10.2018 між ним (теплопостачальна організація) та відповідачем (споживач) було укладено договір про поступове погашення боргу (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Згідно пункту 1 Договору теплопостачальна організація та споживач прийшли до згоди розстрочити заборгованість споживача за отриману теплову енергію у вигляді гарячої води на опалення нежитлових приміщень по вул. Соборності, 76, що склалася за період з 01.10.2017 по 09.04.2018 загальною сумою 60450,55 грн., строком на рік з помісячними платежами по 2037,55 грн. кожного місяця з жовтня 2018 року по серпень 2019 року та 2037,50 грн. у вересні 2019 року.

Згідно п. 2 Договору споживач зобов`язується проводити оплату розстроченої заборгованості не пізніше останнього дня місяця в якому вона має бути здійснена.

Позивач зазначає, що всупереч зазначеним вище умовам Договору відповідачем не виконано свого обов`язку щодо оплати розстроченої суми боргу за отриману теплову енергію, в результаті чого за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 60 450,00 грн.

Згідно п. 5 Договору у випадку порушення споживачем своїх зобов`язань за цим Договором теплопостачальна організація в порядку, передбаченому чинним законодавством України, звертається до суду з позовом щодо стягнення основної заборгованості з нарахуванням інфляційних витрат та 3 % річних.

На підставі п. 5 Договору та ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 01.11.2018 по 02.10.2019 на суму 841,34 грн. та інфляційні втрати за період з листопада 2018 року по серпень 2019 року на суму 1178,79 грн.

Вказані суми основного боргу, річних та інфляційних втрат позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач підписавши Договір про поступове погашення боргу від 10.10.2018 тим самим визнав наявність у нього заборгованості за отриману від позивача теплову енергію у вигляді гарячої води на опалення нежитлових приміщень по вул. Соборності, 76, що склалася в період з 01.10.2017 по 09.04.2018 на суму 60450,55 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної суми боргу. Строк вказаних зобов`язань відповідача настав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 60450,55 грн. боргу за спожиту теплову енергію є обґрунтованими та підтвердженими належними і достатніми доказами, а отже підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних за період з 01.11.2018 по 02.10.2019 на суму 841,34 грн. та інфляційних втрат за період з листопада 2018 року по серпень 2019 року на суму 1178,79 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно п. 5 Договору у випадку порушення споживачем своїх зобов`язань за цим Договором теплопостачальна організація в порядку, передбаченому чинним законодавством України, звертається до суду з позовом щодо стягнення основної заборгованості з нарахуванням інфляційних витрат та 3 % річних.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат і встановив їхню правильність.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 841,34 грн. 3% річних та 1178,79 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобуд Еліт" (вул. С.Ковпака, 39, м. Полтава, 36007; ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова 2а, м. Полтава, 36008; ) 60450 грн. 00 коп. основного боргу, 841 грн. 34 коп. 3% річних, 1178 грн. 79 коп. інфляційних втрат, 1921 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук