РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2019Справа № 910/17649/18
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді - Князькова В. В.,

за участю секретаря судового засідання Скокіна О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті», м. Київ

про стягнення 1 110 111,22 грн,

За участю представників:

від позивача: Скорик Ю.Б.;

від відповідача: Яценко С.А;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» про стягнення 1 110 111,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 в частині оплати за фактично виконані позивачем як виконавцем робіт, а також сплати авансу, що стало підставою для нарахування пені в сумі 13 463,66 грн, 3 % річних в сумі 23 963,66 грн та інфляційних втрат в сумі 85 386,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 (суддя ОСОБА_2 ) залишено без руху позовну заяву подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

23.01.2019 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі на 13.03.2019.

Відповідач у відзиві на позов, поданому до суду 22.02.2019, заперечує щодо стягнення заборгованості в розмірі 379 185,00 грн та нарахування на дану суму інфляційних втрат та 3% річних. Обгрунтовуючи свої заперечення, відповідач вказує на те, що позивачем передчасно заявлено вимогу про стягнення цих коштів, оскільки роботи зазначені в акті №21 від 16.04.2018 не були узгоджені відповідачем як замовником та до того ж виконані з недоліками. На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті», обов`язок щодо оплати виконаних робіт може виникнути після того, як позивачем (виконавцем за договором) буде розглянуто заперечення відповідача (замовника за договором). При цьому, відповідач у відзиві частково визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості щодо сплати авансу в розмірі 608 112,44 грн.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 № 05-23/403, у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/17649/18.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.03.2018 справу передано для розгляду судді Князькову В. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 прийнято справу №910/17649/18 до провадження у новому складі суду, призначено підготовче засідання у справі на 03.04.2019.

12.03.2019 через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» про стягнення збитків в сумі 107 727 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» повернуто заявнику на підставі ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (у зв`язку з пропуском процесуального строку для подання зустрічного позову, встановленого ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України).

01.04.2019 через відділ діловодства суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 у справі № 910/17649/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 зупинено провадження у справі № 910/17649/18 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва після перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 в порядку апеляційного провадження.

03.04.2019 позивачем подано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» заперечує факт отримання листа №10/10-02 від 10.10.2018 в якому містяться заперечення щодо підписання Акту № 21 від 16.04.2018.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 у справі №910/17649/18 залишено без змін.

18.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» подано касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019. Згідно з відомостями з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» матеріали справи № 910/17649/18 разом з касаційною скаргою направлені до Верховного Суду 26.06.2019.

01.07.2019 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову у справі № 910/17649/18 шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідач ігнорує вимоги про погашення спірної заборгованості і, одночасно з цим, вчиняє дії спрямовані на затягування розгляду даної судової справи. Також позивач вказав, що на теперішній час у провадженні господарського суду перебувають інші справи, у яких відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті», а позивачами - інші юридичні особи (зокрема, справи № 910/17650/18, № 910/16680/18, № 910/10296/18, № 910/17650/18, № 910/4001/19). Окрім цього, позивач посилався на обставини покладення на відповідача зобов`язань перед ПАТ «ТАСКОМБАНК» за договором іпотеки 11.08.2017, укладеним в забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором на суму 3 500 000,00 доларів США та відсутність у відповідача іншого майна, за рахунок якого може бути виконане рішення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» про забезпечення позову до повернення матеріалів справи № 910/17649/18 до Господарського суду міста Києва та поновлення провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» повернуто скаржнику.

29.07.2019 відповідач повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019. Ухвалою Верховного Суду від 16.08.2019 у відкритті касаційного провадження відмовлено.

02.09.2019 матеріали справи № 910/17649/18 отримано Господарським судом міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 поновлено провадження у справі № 910/17649/18 та призначено підготовче засідання на 25.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на грошові кошти в межах заявленої ціни позову в сумі 1 110 111,22 грн., що обліковуються на рахунках відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2019.

09.10.2019 через відділ діловодства суду представником відповідача подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи. Мотивуючи необхідність призначення у даній справі експертизи, відповідач посилається на необхідність встановлення якості виконаних робіт та їх відповідності затвердженому проекту.

У судовому засіданні 09.10.2019 оголошено перерву до 16.10.2019.

15.10.2019 на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про поновлення строку подання клопотання про призначення судової будівель-технічної експертизи.

Оскільки судове засідання, призначене на 16.10.2019, не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Князькова В.В. на лікарняному ухвалою суду від 23.10.2019 призначено судове засідання на 13.11.2019.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 про забезпечення позову у справі №910/17649/18 скасовано. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» про забезпечення позову - відмовлено.

12.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача на клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. В обґрунтування своїх заперечень позивач посилається на те, що відповідачем не надано доказів неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» робіт по договору. Окрім того, позивач вказує на порушення відповідачем строків, встановлених статтею 182 Господарського процесуального кодексу України щодо призначення експертизи, після постановлення судом ухвали про закриття підготовчого провадження. Також позивач наголошує на тому, що у суду відсутні підстави для визнання поважними причини пропуску та поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» строку на подання клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

У судовому засіданні 13.11.2019 судом розглянуто клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» про поновлення строку на подання клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Судом, за результатами розгляду клопотань відповідача, ухвалено без виходу до нарадчої кімнати, задовольнити клопотання про поновлення строку на подання клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, з мотивів того, що нормами чинного Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості зупинення провадження на стадії розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 13.11.2019 оголошено перерву до 27.11.2019.

У судовому засіданні 27.11.2019 представниця позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні надав заперечення проти заявлених позовних вимог, просив суд у позові відмовити, водночас, не спростував доводів викладених у відзиві на позов щодо визнання заборгованості перед позивачем щодо сплати авансу на виконання умов договору в розмірі 608 112,44 грн та нараховані на дану заборгованість інфляційні втрати в розмірі 78 940,44 грн та 3% річних у розмірі 22 841,69 грн.

Відповідно до вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України судом під час розгляду справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва встановив наступні фактичні обставини справи.

01.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» (виконавець) укладено договір № 02-12-16/ОС-КД, за умова пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання на свій ризик, своїми силами, а також необхідними матеріалами та обладнанням виконати, згідно проекту, монтажні та пусконалагоджувальні роботи по системі охоронної сигналізації та контролю доступом на об`єкті: «Реконструкція приміщень адміністративної будівлі з влаштуванням додаткових нежитлових приміщень в горищному просторі під медичний центр» за адресою: вул. Кудряшова, 9 у Солом`янському районі міста Києва (далі- роботи), у відповідності до проектної документації у встановлений термін, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити виконані роботи.

Відповідно до пункту 2.1. договору загальна вартість виконання робіт по даному договору становить 3 486 067,50 грн, крім того ПДВ 20% - 697 213,50 грн, разом 4 183 281,00 грн (чотири мільйона сто вісімдесят три тисячі двісті вісімдесят одна гривна 00 копійок), у т.ч.:

2.1.1. Вартість обладнання та матеріалів становить 2 630 700,00 грн, крім того ПДВ 20% - 526 140,00 грн, разом - 3 156 840,00 грн (три мільйона сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок). Перелік та кількість обладнання та матеріалів визначаються у Специфікації № 1 до договору, що оформлена у вигляді Додатку № 2 до цього договору, та є його невід`ємною частиною.

2.1.2. Вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт визначається згідно з Додатком № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною, і становить 855 367,50 грн, крім того ПДВ 20% - 171 073,50 грн, разом 1 0264 441,00 грн (один мільйон двадцять шість тисяч чотириста сорок одна гривня 00 копійок).

За умовами пункту 2.3 договору перегляд вартості робіт по цьому договору обґрунтовується розрахунками й оформлюється сторонами шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно пункту 3.1. договору замовник зобов`язується перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця, згідно Додатку № 3 аванс по договору, що становить 3 137 460,00 грн, крім того ПДВ 20% - 627 492,00 грн, разом - 3 764 952,00 (три мільйона сімсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 00 копійок).

У відповідності до пункту 3.2. договору остаточний розрахунок за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно договору, що становить 348 607,50 грн, крім того ПДВ 20% - 69 721,50 грн, разом 418 329,00 (чотириста вісімнадцять тисяч триста двадцять дев`ять гривен 00 копійок) здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання Сторонами акту приймання виконаних робіт).

У пункті 4.2. договору сторонами погоджено, що після закінчення робіт сторони підписують акт приймання виконаних робіт. А також виконавець проводить навчання персоналу замовника. Кількість учнів надає замовник. Терміни навчання обговорюються окремо.

За умовами пункту 4.3. договору акт приймання виконаних робіт готує виконавець і передає замовнику, а замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів перевіряє достовірність акту в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє обґрунтоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт приймання виконаних підрядних робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Згідно пункту 5.2. договору на недоробки, що виявлені у гарантійний строк, складається дефектний акт за підписом обох сторін. В акті наводиться перелік недоробок і строки їх усунення. Якщо виконавець відмовився від складання акту, він оформляється із залученням фахівців спеціалізованих установ. Виконавець відповідає за недоробки, що зумовлені його діяльністю. За несправності, зумовлені неправильною експлуатацією встановлених систем охоронної сигналізації та контролю доступом, несе відповідальність замовник.

У пунктах 6.1. та 6.2 договору сторони передбачили відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а саме: за несвоєчасне завершення робіт з вини виконавця, останній на вимогу замовник сплачує за кожен прострочений день пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно виконаних робіт; замовник за несвоєчасне виконання своїх платіжних зобов`язань на вимогу виконавця сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен прострочений день.

Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 7.1 договору).

На виконання умов договору сторонами погоджено та підписано Додаток № 1 до договору «Протокол погодження договірної ціни на виконання робіт» відповідно до умов якого сторони домовились про те, що вартість робіт по договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 вважається динамічною, формується з вартості монтажних та пусконалагоджувальних робіт систем охоронної сигналізації та контролю доступом. Загальна вартість виконання робіт по даному договору становить: 855 367,50 грн, крім того ПДВ 20% - 171 073,50 грн, разом - 1 026 441,00 грн (один мільйон двадцять шість тисяч чотириста сорок одна гривня 00 копійок).

Сторонами також погоджено та підписано Специфікацію № 1 «На обладнання та матеріали систем охоронної сигналізації та контролю доступом» яка оформлена Додатком № 2 до договору. Відповідно до умов Специфікації №1 загальна вартість обладнання та матеріалів до даної Специфікації до договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 становить: 2 630 700,00 грн, крім того ПДВ 20% - 526 140,00 грн, разом - 3 156 840,00 грн (три мільйона сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот сорок гривен 00 копійок).

У додатку № 3 «Графік фінансування за обладнання, матеріали та роботи для систем охоронної сигналізації та контролю доступом» до договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 сторони погодили порядок розрахунків за виконанні роботи, обладнання та матеріали:

1.1 перший платіж здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання договору (п. 10.3) у розмірі: 313 746,00 грн, крім того ПДВ 20% - 62 749,20 грн, разом - 376 495,20 грн (триста сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривен 20 копійок).

1.2 Наступні платежі здійснюються кожної робочої неділі у понеділок та четвер у розмірі: 313 746,00 грн, крім того ПДВ 20% - 62 749,20 грн, разом - 376 495,20 грн (триста сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривен 20 копійок). згідно п. 3.1.

2. вартість авансу у розмірі 90 (дев`яносто) відсотків від вартості договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 становить 3 137 460,00 грн, крім того ПДВ 20% - 627 492,00 грн, разом 3 764 952,00 грн (три мільйона сімсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві гривни 00 копійок). (п. 3.1.)

3. Остаточний розрахунок у розмірі 10 (десяти) відсотків за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно договору, що становить: 348 607,50 грн, крім того ПДВ 20% - 69 721,50 грн, разом - 418 329,00 грн (чотириста вісімнадцять тисяч триста двадцять дев`ять гривен 00 копійок), здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт. (п. 3.2).

01.08.2017 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 за умовами якої, у зв`язку із внесенням змін до проектної документації замовник і виконавець погодились збільшити кількість обладнання та матеріалів та відповідно, змінити вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт, виклавши п.п. 2.1, 2.1.1 та 2.1.2 договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 у наступній редакції:

« 2.1. загальна вартість обладнання та матеріалів становить: 2 873 118,00 грн, крім того ПДВ 20% - 574 623,60 грн, разом - 3 447 741,60 грн (три мільйона чотириста дев`яносто п`ять тисяч тридцять вісім грн 60 коп), у т.ч.:

2.1.1. вартість обладнання та матеріалів становить: 2 873 118,00грн, крім того ПДВ 20% - 574 623,60 грн, разом - 3 447 741,60 грн (три мільйона чотириста сорок сім тисяч сімсот сорок одна грн 60 коп.). Перелік та кількість обладнання та матеріалів визначаються у Специфікації № 1 (Додаток № 2) та Специфікації № 2 (Додаток № 5) до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

2.1.2. вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт визначається згідно з Додатком № 1 та Додатком № 4 до договору, які є його невід`ємними частинами, і становить: 872 747,50 грн, крім того ПДВ 20% - 174 549,50 грн, разом - 1 047 297,00 (один мільйон сорок сім тисяч двісті дев`яносто сім грн. 00 коп.)»

« 3.3. замовник зобов`язується перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця, згідно Додатку № 6, аванс що становить 242 418,00 грн, крім того ПДВ 20% - 48 483,60 грн, разом - 290 901,60 грн (двісті дев`яносто тисяч дев`ятсот одна гривня 60 копійок).

3.4. остаточний розрахунок за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно Додатку № 4, що становить 17 380,00 грн, крім того ПДВ 20% - 3 476,00 грн, разом 20 856,00 (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривен 00 копійок) здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання Сторонами акту приймання виконаних робіт».

« 4.4. забезпечення матеріалами повністю покладається на виконавця, який несе відповідальність за їх якість та збереження до моменту здачі виконаних робіт. Право власності на обладнання та матеріали згідно з переліком та за цінами, визначеними в Специфікації № 1 (Додаток № 2) та Специфікації № 2 (Додаток № 5) переходить від виконавця до замовника після підписання ними акту приймання виконаних робіт».

На виконання умов Додаткової угоди №1 до договору сторонами погоджено та підписано Додаток № 4 «Протокол погодження договірної ціни на виконання робіт» відповідно до умов якого сторони домовились про те, що вартість додаткових робіт по договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 вважається динамічною, формується з вартості монтажних та пусконалагоджувальних робіт систем охоронної сигналізації та контролю доступом. Загальна вартість виконання додаткових робіт по даному договору становить: 17 380,00 грн, крім того ПДВ 20% - 3 476,00 грн, разом - 20 856,00 грн (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривен 00 копійок).

Сторонами також погоджено та підписано Специфікацію № 2 «На обладнання та матеріали систем охоронної сигналізації та контролю доступом» яка оформлена Додатком № 5 до договору. Відповідно до умов Специфікації №2 загальна вартість обладнання та матеріалів до даної Специфікації до договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 становить: 242 418,00 грн, крім того ПДВ 20% - 48 483,60 грн, разом - 290 901,60 грн (двісті дев`яносто тисяч дев`ятсот одна гривня 60 копійок).

У додатку № 6 «Графік фінансування за обладнання, матеріали та роботи для систем охоронної сигналізації та контролю доступом» до договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 сторони погодили порядок розрахунків за виконанні роботи, обладнання та матеріали:

1.1 перший платіж здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання Додаткової угоди у розмірі 70 (сімдесяти) відсотків: 169 962,60 грн, крім того ПДВ 20% - 33 938,52 грн, разом - 203 631,12 грн (двісті три тисячі шістсот тридцять одна гривня 12 копійок).

1.2 Наступний платіж здійснюються протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання Додаткової угоди у розмірі 30 (тридцяти) відсотків: 72 725,40 грн, крім того ПДВ 20% - 14 545,08 грн, разом - 87 270,48 грн (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот одна гривня 48 копійок).

2. Загальна сума авансу згідно п. 3.3 договору становить 242 418,00 грн, крім того ПДВ 20% - 48 483,60 грн, разом 290 901,60 грн (двісті дев`яносто тисяч дев`ятсот одна гривня 60 копійок).

3. Остаточний розрахунок за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно п. 3.4 договору, що становить: 17 380,00 грн, крім того ПДВ 20% - 3 476,00 грн, разом - 20 856,00 грн (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривен 00 копійок), здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт.

З виписки з банківського рахунку позивача за період з 01.01.2016 по 15.11.2018 вбачається, що відповідачем сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» авансові платежі у загальному розмірі 3 447 741,60 грн., а саме:

- 15.12.2016 сплачено 376 000,00 грн;

- 25.01.2017 сплачено 376 990,40 грн;

- 23.03.2017 сплачено 200 000,00 грн;

- 25.04.2017 сплачено 70 000,00 грн;

- 04.05.2017 сплачено 106 495,20 грн;

- 15.05.2017 сплачено 700 000,00 грн;

- 07.07.2017 сплачено 60 000,00 грн;

- 27.09.2017 сплачено 500 000,00 грн;

- 14.12.2017 сплачено 500 000,00 грн;

- 22.12.2017 сплачено 300 000,00 грн;

- 22.01.2018 сплачено 258 256,00 грн.

Як вказує позивач, на дату звернення до суду відповідачем не повністю виконано зобов`язання щодо сплати авансу в розмірі 608 112,00 грн та порушено зобов`язання з прийняття та оплати виконаних робіт за договором у розмірі 379 185,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором на суму 987 297,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення основної заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3 % відсотків річних.

Розглянувши доводи позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та відповідні заперечення відповідача, господарський суд зазначає наступне.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) ає право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип презумпції правомірності правочину, суд приймає договір № 123125 від 213.12.2015 як належну підставу, у розумінні норм статті 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, що, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

У Додатку № 3 та Додатку № 6 до договору «Графік фінансування за обладнання, матеріали та роботи для систем охоронної сигналізації та контролю доступом» сторонами погоджено, що вартість авансу у розмірі 90 (дев`яносто) відсотків від вартості договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016 становить 4 055 853,60 грн (3 764 952,00 грн + 290 901,60 грн), остаточний розрахунок у розмірі 10 (десяти) відсотків за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно договору, що становить: 439 185,00 грн (418 329,00 + 20 856,00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п. 1.1 та п. 1.2 додатку № 3 «Графік фінансування за обладнання, матеріали та роботи для систем охоронної сигналізації та контролю доступом» до договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016, аванс у розмірі 3 764 952,00 грн відповідач (замовник) зобов`язався сплатити у строк до 05.01.2017.

Згідно п. 1.1 та п. 1.2 додатку № 6 «Графік фінансування за обладнання, матеріали та роботи для систем охоронної сигналізації та контролю доступом» до договору № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016, аванс у розмірі 203 631,12 грн відповідач (замовник) зобов`язався сплатити у строк до 04.08.2017, аванс у розмірі 87 270,48 грн сплатити у строк до 15.07.2017.

Судом встановлено, що всупереч у мовам договору та Додаткової угоди до договору, відповідачем сплачено аванс у розмірі 3 447 741,60 грн, що підтверджується банківською випискою (карткою рахунку: 361 ТОВ «Торговий дім - Адванс» сформованою щодо контрагента: ТОВ «Ай Сі Ті» за період з 01.01.2016 по 15.11.2018, не оплаченим залишилась 608 112,00 грн.

У відзиві на позов, відповідач визнав позовні вимоги щодо сплати авансу на виконання умов договору в розмірі 608 112,44 грн (а. с. 117 том 1), однак відповідачем не було надано суду доказів вчинення ним будь-який дій, спрямованих на виконання ним свого обов`язку зі сплати авансу у наведеній вище сумі.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Ураховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 608 112,00 грн авансу за договором № 02-12-16/ОС-КД підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

За перерахунком суду, сума 3 % річних за прострочення відповідачем сплати авансу в сумі 608 112,00 грн за період з 16.08.2017 по 15.11.2018 становить 22 841,69 грн, а тому відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Здійснюючи перевірку наданого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, судом враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 № 904/7401/16.

При перевірці наданого позивачем розрахунку суми інфляційних втрат на суму неоплаченого авансу в розмірі 608 112,00 грн, судом встановлено, що такий розрахунок є вірним, а сума інфляційних втрат 78 940,75 грн.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно договору у розмірі 379 185,00 грн.

Частиною четвертою статті 882 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

У пункті 3.2 договору визначено, що обов`язок відповідача здійснити остаточний розрахунок за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно договору виникає після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт.

Позивачем (виконавцем) було складено Акт здачі-приймання виконаних робіт від 16.04.2018 за №21 до договору № 02-12-16/ОС-КД та Додаткової угоди №1 згідно якого вартість робіт складає 4 435 038,60 грн, сума авансових платежів складає 3 447 741,60грн, до сплати 987 297,00 грн.

Умовами п. 4.3. договору сторони погодили, що акт приймання виконаних робіт готує виконавець і передає замовнику, а замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів перевіряє достовірність акту в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє обґрунтоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт приймання виконаних підрядних робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Торговий дім - Адванс» вказує на те, що товариством як виконавцем за договором неодноразово вчинялися дії щодо вручення Акта здачі-приймання виконаних робіт № 21 відповідачу (замовнику). Водночас, відповідальні особи відповідача ухилялись від його отримання, у зв`язку із чим позивач 01.10.2018 супровідним листом направив Акт здачі-приймання виконаних робіт за № 21 на адресу відповідача поштою. Зазначений лист ТОВ «Ай Сі Ті» отримано 03.10.2018, проте, в передбачені договором строки відповідачем не підписано акт виконаних робіт та не надано вмотивованих заперечень щодо виконаних робіт.

Статтею 853 Цивільного кодексу України передбачено, обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Водночас судом встановлено, що Акт здачі-приймання виконаних робіт за № 21 від 16.04.2018 ТОВ «Ай Сі Ті» отримано 03.10.2018.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на неналежність виконання позивачем робіт за договором № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016.

До відзиву на позов відповідачем додано лист вих. №10/10-02 від 10.10.2018, за змістом якого відповідач навів заперечення щодо виконаних позивачем робіт та відмовився від підписання акту № 21 здачі-приймання робіт від 16.04.2018, посилаючись на те, що виконані роботи не були узгоджені у встановленому договором порядку та виконані неякісно. Окрім того виконавцем (позивачем) встановлено не те обладнання, яке обумовлено сторонами у Специфікаціях №1 та №2 до договору.

В підтвердження направлення вказаного листа на адресу позивача, відповідачем додано до матеріалів справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 726, описів вкладення у цінний лист від 10.10.2018 та квитанції про оплату поштових послуг та витяг з офіційного вебсайту "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення № 726. Згідно з матеріалами справи, поштове відправлення з направлення листа вих. № 10/10-01 від 10.10.2018 повернулося на адресу відповідача за закінченням терміну зберігання.

В матеріалах справи відсутні інші докази повідомлення та прийняття замовником виконаних робіт. Отже, суд дійшов висновку, що замовник відмовив виконавцю у підписанні акту приймання, обґрунтувавши причини своєї відмови, а зазначені в Акті № 21 роботи не прийняв.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що на вимогу відповідача була призначена експертиза з метою вирішення між сторонами спору про наявність недоліків у роботах, повну вартість яких враховано у Акті № 21 від 16.04.2018.

Статтею 844 ЦК України передбачено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У пункті 2.3 договору сторонами погоджено, що перегляд вартості робіт по цьому договору обґрунтовується розрахунками й оформлюється сторонами шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

У пункті 5.1 договору сторонами визначено, що виконавець гарантує якість виконаних робіт.

Отже, оскільки відповідач, шляхом затвердження Додатків № 2 та № 5 надав згоду на використання на об`єкті конкретного обладнання, при цьому, в матеріалах справи відсутні докази погодження на установку обладнання зазначеного в Акті № 21, господарський суд дійшов висновку, що позивачем порушено умови договору в частині погодження із замовником обладнання яке не передбачено Специфікаціями № 1 та № 2.

Як вбачається із Акту здачі-приймання виконаних робіт за №21, вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт становить 987 297,00 грн.

Разом з тим, сторонами у договорі та Додатковій угоді №1 погоджено, що вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт становить 1 047 297,00 грн.

Враховуючи викладене, вартість монтажних робіт, які були виконані позивачем та зазначені в Акті № 21, не відповідають вартості робіт, узгодженому сторонами «Протоколу договірної ціни» (Додаток № 1 та Додаток №4 до договору), встановлене обладнання не відповідає тому, що узгоджено сторонами в Специфікації «На обладнання та матеріали систем охоронної сигналізації та контролю доступом» (Додатків № 2 та № 5 до договору).

При цьому суд зазначає, що перевірка доводів відповідача щодо неналежного виконання відповідачем робіт з монтажу та пусконалагоджуванню системи охоронного відеонагляду на об`єкті: «Реконструкція приміщень адміністративної будівлі з влаштуванням додаткових нежитлових приміщень в горищному просторі під медичний центр» за адресою: вул. Кудряшова, 9 у Солом`янському районі міста Києва та перевірка обставин, на які відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень, не може бути здійснена судом самостійно та потребує спеціальних знань.

Відповідно до частин першої та другої статті 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Разом з тим, позивач під час розгляду справи заперечував щодо задоволення клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а відповідачем подано до суду відповідне клопотання з порушенням строків, встановлених статтею 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, відповідно, заявивши вимоги про стягнення вартості виконаних робіт за актом № 21 від 16.04.2018, з яким відповідач не погоджується, як в частині обсягу, так і вартості виконаних робіт, позивач має довести ті обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ст. 76, 77, 79 ГПК України).

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні статей 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України факт належного виконання зобов`язань за договором № 02-12-16/ОС-КД від 01.12.2016.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно договору у розмірі 379 185,00 грн та відповідно стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» пені в сумі 13 463,66 грн, інфляційних втрат в сумі 6 446,15 грн та 3% річних в сумі 1 121,97 грн не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено факту належного виконаня робіт та погодження вартості встановленого обладнання на об`єкті, у встановленому договором порядку.

Згідно з практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сорін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка всього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. (Постанова КСЦ ВС від 13.02.2019 справа № 369/13976/15-ц; Постанова КЦС ВС від 27.03.2019 справа № 1806/2-1093/2011).

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Адванс» в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Сі Ті» авансу за договором № 02-12-16/в сумі 608 112,00 грн, 3 % річних в сумі 22 841,69 грн, інфляційних втрат в сумі 78 940,75 грн.

Інша частина позовних вимог (про стягнення заборгованості за фактично виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно договору у розмірі 379 185,00 грн, пені в сумі 13 463,66 грн, 3% річних в сумі 1 121,97 грн та інфляційних втрат в сумі 6 446,15 грн) не підлягає задоволенню з викладених вище підстав.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 10 648,74 грн. Судовий збір за розгляд вимог, які залишено судом без задоволення, в сумі 6 002,34 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст. 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - Адванс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ СІ ТІ" про стягнення 1 110 111,22 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ СІ ТІ" (03035, м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 9; ідентифікаційний код 39988890) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - Адванс" (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, буд. 34, корпус 1, четвертий поверх; ідентифікаційний код 36644897) заборгованість у сумі 608 112 (шістсот вісім тисяч сто дванадцять) грн 44 коп., інфляційні витрати у розмірі 78 940 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок) грн 75 коп., 3% річних у сумі 22 841 (двадцять дві тисячі вісімсот сорок одна) грн 69 коп. та судовий збір в розмірі 10 648 (десять тисяч шістсот сорок вісім) грн 74 коп.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

4. Залишити за позивачем судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, в сумі 6 002 (шість тисяч дві) грн 34 коп.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.12.2019.

Суддя В. В. Князьков