ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" грудня 2019 р. м. Київ Справа№ 927/88/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 19.12.2019

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019 (повний текст рішення складено 13.05.2019)

у справі №927/88/19 (суддя Оленич Т. Г.)

за позовом Керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (відповідач 1)

Фермерського господарства "Маяк" (відповідач 2)

Фермерського господарства "Давидок" (відповідач 3)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1

про скасування наказу та визнання недійсним договору оренди

В судовому засіданні 19.12.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019 у справі №927/88/19 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор 04.06.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги прокурора в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 апеляційну скаргу прокурора передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №927/88/19, розгляд справи призначено на 18.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 зупинено провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №587/430/16-ц.

Зазначена ухвала мотивована необхідністю формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", що є предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №587/430/16-ц.

Від заступника прокурора міста Києва та від заступника прокурора Чернігівської області надійшли клопотання про поновлення провадження у справі, які обґрунтовані тим, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі, усунуті та повідомили суд, що Великою Палатою Верховного Суду 26.06.2019 за результатами розгляду касаційної скарги прийнято постанову у справі №587/430/16-ц.

Як вбачається із відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц касаційну скаргу заступника прокурора Сумської області задоволено, рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці з 04.11.2019 по 13.11.2019 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.12.2019.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Позов подано прокурором в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з посиланням на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019 справу №912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90577,26 грн. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 справу №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 прийнято до розгляду, справу призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24 березня 2020.

У своїй ухвалі Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 ГПК України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", рішеннями Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 № 4-рп/2008, від 20 грудня 2017 № 2-р/2017, від 05 червня 2019 № 4-р(II)/2019, від 20 червня 2019 № 6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

У контексті зазначених питань колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на правовий висновок, викладений у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07 грудня 2018 у справі № 924/1256/17 про те, що з метою підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів, прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Колегія суддів зазначає, що цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 26 червня 2019 у справі №587/430/16-ц стосовно відсутності необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але зауважує, що у справі, що переглядається, на відміну від справи № 587/430/16-ц, розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Право на справедливий суд, визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 (далі - Конвенція), також пов`язане з вимогами єдиного застосування закону. Розбіжності в тлумаченні правових норм можуть сприйматися як невід`ємна риса судової системи, що складається з певної мережі судів. Тобто різні суди можуть дійти неоднакових, але водночас раціональних та обґрунтованих висновків стосовно подібного юридичного питання, з подібними фактичними обставинами. Однак за певних обставин суперечливі рішення національних судів, особливо найвищих інстанцій, можуть становити порушення вимоги щодо справедливого суду, яку сформульовано в пункті 1 статті 6 Конвенції. У цьому контексті треба проаналізувати: чи глибинні та довготривалі розбіжності в судовій практиці національних судів, чи національне право пропонує засоби для подолання таких розбіжностей, чи ці засоби застосовуються, і якщо застосовуються, то якими є наслідки (рішення ЄСПЛ у справі "Томіч та інші проти Чорногорії", заява N 18650/09, у справі "Шахін і Шахін проти Туреччини", заява N 13279/05).

Верховний суд повинен забезпечувати єдність судової практики, щоб виправляти непослідовності та в такий спосіб підтримувати громадську довіру до судової системи (рішення ЄСПЛ "Альбу та інші проти Румунії", заява N 34796/09).

Наявність глибоких та довгострокових розходжень в судовій практиці, неспроможність правової системи держави подолати їх, призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд. Розгляд Великою Палатою Верховного Суду подібних справ свідчить про те, що питання застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є важливим для правозастосовної практики України.

Враховуючи, що під час перегляду справи в апеляційній інстанції вирішується питання щодо застосування норм ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, а також з метою дотримання принципу правової визначеності (зокрема, щодо застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"), колегія суддів, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №927/88/19 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18, з опублікуванням повного тексту постанови в означеній справі (аналогічна позиція щодо доцільності зупинення провадження у справі з наведених підстав викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 01.11.2019 у справі №916/2871/17).

Разом з цим суд враховує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 29.10.2019 у справі №925/1095/18 також дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Керуючись ст. ст. 228, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження у справі №927/88/19 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та опублікування повного тексту судового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено 21.12.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова