ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/511/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Принцевська Н.М.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання - Щербатюк О.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від співвідповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

на ухвалу Господарського суду Херсонської області про забезпечення позову

від 05 листопада 2019 року (повний текст складено 05.11.2019р.)

по справі № 923/511/19

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ",

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД",

до співвідповідача: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 2 028 603,35 грн. за договором про надання кредиту у формі овердрафту, -

суддя суду першої інстанції: Литвинова В.В.,

час та місце винесення ухвали: 05.11.2019р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 18.12.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019р. Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (позивач, Банк, АБ «Укргазбанк»), звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом, в якому просить солідарно стягнути з ТОВ "ВІТАНА", ТОВ "ВІТАНА-ОІЛ", ТОВ "ВКФ "ВОСХОД" заборгованість у розмірі 2 028 603,35 грн. за договором про надання кредиту у формі овердрафту №129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О від 03.04.2019р.

04.11.2019 до суду першої інстанції надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Душина Віктора Володимировича - будинок садибного типу загальною площею 96,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , який має реєстраційний номер майна 9985820, в межах ціни позову, а саме 2 028 603,35 грн.; накладення арешту на частку ОСОБА_1 в статутному капіталів ТОВ "ВІТАНА" - 65 відсотків, що в грошовому еквіваленті становить 139 100,00 грн.; заборони органам державної реєстрації та державним реєстраторам, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо частки ОСОБА_1 в статутному капіталі ТОВ "ВІТАНА". Крім того, позивач просив суд вирішити питання про зустрічне забезпечення у сумі 5 000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що виконання зобов`язань за договором про надання кредиту у формі овердрафту від 03.04.2019р. №129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О, укладеного між ТОВ «ВІТАНА» та АБ "Укргазбанк", було забезпечено порукою фізичної особи ОСОБА_1 (поручитель). Тому, заявник зазначає, що поручитель може вільно розпорядитися до відкриття виконавчого провадження нерухомим майном та часткою в статутному капіталі ТОВ "ВІТАНА", на які можна звернути стягнення та в подальшому за рахунок їх примусової реалізації виконати судове рішення. На думку позивача, в разі невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане нерухоме майно поручителя, а також, заборони здійснювати певні дії (заборона здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо частки поручителя в статутному капіталі ТОВ "ВІТАНА"), можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.11.2019р. по справі №923/511/19 (суддя Литвинова В.В.) в задоволенні заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про забезпечення позову відмовлено; у задоволенні клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" про застосування зустрічного забезпечення відмовлено.

У вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що заява позивача не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому у разі невжиття таких заходів, а припущення позивача щодо потенційної можливості вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на реалізацію майна, без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Оскільки судом відмовлено у забезпеченні позову, застосування заходів зустрічного забезпечення не є доцільним, а тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2019р. по справі №923/511/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі Банк наполягає на тому, що застосування судом забезпечення позову має упереджувальний характер, який є необхідним заходом для забезпечення позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду у спорі, стороною у якому є і заявник. А надання позивачем доказів того, що ОСОБА_1 вчиняються дії щодо відчуження або зміни складу учасників втрачає смисл, адже позивач може отримати таки докази лише з відкритих джерел, таких як, наприклад, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та лише за вже фактом такої зміни.

На думку позивача, зазначене фактично нівелює функцію правового інституту забезпечення позову як засобу, що спрямований на запобігання можливого порушення майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, вжиття, яких у подальшому гарантуватиме виконання судових актів та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Більш детально доводи Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду Херсонської області про забезпечення позову від 05.11.2019 року по справі №923/511/19, розгляд справи призначено на 18 грудня 2019 року.

В судове засідання 18.12.2019 року представники учасників процесу не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а їх явка обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності останніх за наявними у справі доказами.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", вивчивши матеріали оскарження, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо. Крім того, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, з метою забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, своєю чергою, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

Одночасно, заходи щодо забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі №910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі №916/10/18, від 23.06.2018р. у справі №916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі №910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі №922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі №909/526/18, від 21.01.2019р. у справі №916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі №925/288/17, від 26.09.2019р. у справі №904/1417/19 тощо.

Таким чином, апеляційна колегія зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову, заявник повинен обов`язково надати докази щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.01.2019р. у справі № 915/870/18).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості у сумі 2 028 603,35 грн., заявлена до відповідача (боржника) та майнових поручителів перед позивачем за виконання ТОВ «ВІТАНА» зобов`язань за договором про надання овердрафту від 03.04.2019р. №129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О. В той же час, просив застосувати заходи забезпечення позову лише відносно одного із них, а саме: співвідповідача - ОСОБА_1 .

При цьому, нерухомим майном, на яке позивач просить накласти арешт є будинок садибного типу загальною площею 96,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., що належить на праві власності поручителю - ОСОБА_1 .

Але, судова колегія зазначає, що накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2019р. у справі №915/870/18 та від 05.09.2019р. у справі №911/527/19), тому, зв`язок між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позову у даній справі - відсутній.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в поданих суду матеріалах відсутні будь-які докази, які б підтверджували наведені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини, якими останній обґрунтовує необхідність вжиття судом заходів до забезпечення позову у справі.

Навпаки, з доданих до заяви про забезпечення позову та до апеляційної скарги документів не вбачається, що майно, яке є у ОСОБА_1 на момент пред`явлення позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Крім того, апеляційним господарським судом встановлено, що позивачем не наведено у заяві про забезпечення позову і обставин на підтвердження вчинення відповідачами конкретних дій, спрямованих на реалізацію належного йому майна, безпідставного витрачання ним коштів тощо.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого господарського суду, що посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачами певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення чи зменшення їх майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Окремо, судова колегія звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги даного висновку не спростовують.

По суті, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідачів від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, з якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2019р. по справі №923/511/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» - без задоволення.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2019р. у справі №923/511/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 19.12.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Разюк Г.П.