ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. Справа№ 910/22933/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Демидової А.М.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2019

у справі № 910/22933/15 (суддя О.В. Мандриченко)

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсо"

про визнання недійсним договору.

у справі № 910/22933/15

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта банк" Кадирова В.В.;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький";

треті особи Публічне акціонерне товариство "Омега-банк" (третя особа 1);

Міністерство культури України (третя особа 2);

Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

(третя особа 3);

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Тверська Інесса Володимирівна (третя особа 4);

ОСОБА_1 (третя особа 5);

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа 6);

Національний банк України (третя особа 7);

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта банк" Кадирова В.В.;

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/22933/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсо» і додані до неї документи повернуто.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кавицький" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/22933/15 про повернення позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами ТОВ «Корсо» про визнання Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013 між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення прав та обов`язків за Іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 545), укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 недійсним. Направити справу № 910/22933/15 до суду першої інстанції для повторного розгляду та вирішення питання про відкриття провадження за заявою третьої особи із самостійними вимогами ТОВ «Корсо» про визнання Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013 між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення прав та обов`язків за Іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 545), укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 недійсним.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що в межах даної справи про звернення стягнення на предмет іпотеки буде встановлюватися судом фактичний розмір заборгованості боржника за кредитним договором, що безпосередньо вплине на розмір зобов`язань поручителя за даним кредитним договором, а тому ТОВ «Корсо» має право на участь у даній справі з метою захисту своїх прав та інтересів, а також судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя), судді:Демидова А.М., Корсак В.А.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд встановив, що оскаржувана ухвала постановлена Господарським судом міста Києва 13.11.2019 без виклику сторін.

Згідно ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи (ч. 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 у справі № 910/22933/15 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" на ухвалу Господарського суду міста Києва 13.11.2019. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" на ухвалу Господарського суду міста Києва 13.11.2019 у справі № 910/22933/15 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" (далі по тексту - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.05.2010, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за реєстровим №545.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.07.2005 між ЗАТ "ТАС-ІНВЕСТБАНК" (правонаступником якого є ПАТ "ОМЕГА-БАНК") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 378-Ф (надалі - кредитний договір), за умовами якого кредитор (банк) надав позичальникові кредит в сумі 1600000,00 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,5 % річних.

13.05.2011 укладено договір про переведення боргу ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №1, посвідченого 18.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим №1358, право вимоги по кредитному договору перейшло до АТ «Дельта Банк».

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 378-Ф від 27.07.2005, укладено іпотечний договір від 13.05.2010, між ТОВ "Кавицький" та ПАТ «Светбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за реєстровим №545.

Підставою наявності у АТ «Дельта Банк» права вимоги за іпотечним договором є укладання Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013 між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення права та обов`язків за іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 545).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 прийнято до провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький", треті особи - Публічне акціонерне товариство "Омега-банк", Міністерство культури України, Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесса Володимирівна, ОСОБА_1, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про визнання договору недійсним.

19.10.2015 до Господарського суду міста Києва від ТОВ "Кавицький" надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним іпотечного договору від 13.05.2010, укладеного між ТОВ "Кавицький" та ПАТ «Светбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за реєстровим №545.

Зустрічний позов мотивований тим, що рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 18.11.1986 № 1107 предмет іпотеки визнано пам`яткою архітектури місцевого значення та присвоєно охоронний номер 199-Кв, а також його визнано пам`яткою архітектури, історії та містобудування місцевого значення на підставі Наказу Міністерства культури і туризму України від 13.07.2009 № 521/0/16-09 та внесений до Реєстру об`єктів культурної спадщини.

Однак, при укладенні іпотечного договору, за твердженням відповідача (позивача за зустрічним позовом), не було отримано погодження (згоди) відповідного органу на передачу предмета іпотеки в іпотеку, що є порушенням норм чинного законодавства, зокрема, ст. 18 Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 зустрічну позовну заяву ТОВ "Кавицький" прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018 у справі призначена судова експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, у зв`язку з чим провадження по справі №910/22933/15 зупинено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2019 справу № 910/22933/15 прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О.В., поновлено провадження у справі та призначено розгляд клопотання експерта на 26.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 зупинено провадження у справі № 910/22933/15 до закінчення проведення повторної оціночно-будівельної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018.

На адресу господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судових експертів разом з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 12.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 підготовче засідання відкладено до 26.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 замінено третю особу Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

До господарського суду від позивача за первісним позовом надійшла заява про зміну предмету позову, в якій заявник просив змінити предмет, викладений у позовній заяві від 27.08.2015 № 863, а саме змінити п. 2 та п. 3 прохальної частини позовної заяви, шляхом викладення їх тексту у такій редакції:

" 2. В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 378-Ф від 27.07.2005 в сумі:

36 763 737,43 грн. (тридцять шість мільйонів сімсот шістдесят три тисячі сімсот тридцять сім гривень) 43 коп., що складається з:

- суми заборгованості за кредитом - 29 841 764,07 грн.

- суми заборгованості за відсотками - 4 350 356,89 грн.

- пені - 2 449 018,32 грн.

- 3% річних - 122 598,15 грн.

- звернути стягнення за Іпотечним договором від 13.05.2010 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В. за реєстровим № 545(зі змінами) , предметом якого є нежилі приміщення з № 1 (один) по № 9 (дев`ять), № 9а (дев`ять "а"), з № 10 (десять) по № 24 (двадцять чотири) (групи приміщень № 51 (п`ятдесят один)) ( в літ. "Г") загальною площею 273,8 (двісті сімдесят три цілих вісім десятих) кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Петра Сагайдачного, будинок 16;

- встановити спосіб звернення стягнення шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" та з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій".

У судовому засіданні 01.10.2019 прийнято до розгляду заяву позивача за первісним позовом про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 відкладено підготовче засідання до 15.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 відкладено підготовче засідання до 31.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.11.2019.

05.11.2019 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсо" надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в якій заявник просить визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013, укладений між ПАТ "Омега Банк" та ПАТ "Дельта Банк" в частині відступлення прав та обов`язків за іпотечним договором від 13.05.2010 року (за реєстровим № 545), укладеним між ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1

Обґрунтовуючи вказану заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корсо" зазначило, що предметом первісних позовних вимог АТ «Дельта Банк» у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 545) в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 378-Ф, укладеним 27.05.2005 між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та ОСОБА_2 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ). Підставою наявності у АТ «Дельта Банк» права вимоги за іпотечним договором є укладання Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013 між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення права та обов`язків за іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 545). На забезпечення виконання Кредитного договору № 378-Ф ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 11-5130434 від 24.07.2013, укладений між ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 (позичальник) та ТОВ «Корсо» (поручитель). Тобто, ТОВ «Корсо» поручилось перед кредитором за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № 378-Ф. Таким чином, у разі не виконання ОСОБА_1 обов`язків за кредитним договором кредитор має право пред`явити вимоги до поручителя ТОВ «Корсо». Окрім того, в межах даної справи про звернення стягнення на предмет іпотеки буде встановлюватися судом фактичний розмір заборгованості боржника за кредитним договором, що безпосередньо вплине на розмір зобов`язань поручителя за даним кредитним договором, а тому ТОВ «Корсо» вважає, що рішення суду у даній справі безпосередньо впливатиме на його права та обов`язки та з метою захисту яких ТОВ «Корсо» звернулося до суду в межах даної справи із самостійними вимогами про визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013 між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення прав та обов`язків за Іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 545), укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/22933/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсо» і додані до неї документи повернуто.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсо» і додані до неї документи, враховуючи наступне.

Згідно з приписами статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі-позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу; позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу; відповідачами є особи, яким предявлено позовну вимогу.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу в справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався (до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження), подавши позов до однієї або декількох сторін, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові, у зв`язку з чим судом першої інстанції вірно зазначено, що аргументи заявника про обмеження його права на суд є безпідставними.

Частиною 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вимогою за первісним позовом у даній справі є звернення стягнення за іпотечним договором від 13.05.2010, укладеним між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Кавицький". Предметом зустрічного позову у справі є визнання недійсним іпотечного договору від 13.05.2010.

Натомість Товариство з обмеженою відповідальністю "Корсо", у своїй позовній заяві заявило вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 18.06.2013, укладеного між ПАТ "Омега Банк" та ПАТ "Дельта Банк" в частині відступлення прав та обов`язків за іпотечним договором від 13.05.2010 (за реєстровим № 545), укладеним між ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1 .

Заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Корсо" позов не взаємопов`язаний з первісним позовом, адже вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовані нормами зобов`язального права, це унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом.

За змістом процесуального законодавства треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб`єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

Самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути заявлена через подання самостійного позову.

Тобто обов`язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - є єдиний предмет спору.

Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом, позов третьої особи не може бути прийнятий, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Умовою для спільного розгляду із первісним позовом заяви третьої особи з самостійними вимогами є спільний предмет спору у справі.

Місцевим господарським судом правильно встановлено, що самостійні вимоги третьої особи безпосередньо не спрямовані на предмет спору між позивачем і відповідачем, а також не є тотожними вимогам за основним позовом.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що спільний розгляд заяви, третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсо» з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., є недоцільним, що виключає можливість їх об`єднання в одне провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсо», з урахуванням приписів ч.5 ст.49, ст.ст.174, 180 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не відповідають вищенаведеним приписам норм процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/22933/15 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавицький" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/22933/15 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кавицький".

3. Матеріали справи № 910/22933/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

А.М. Демидова