ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Справа №902/121/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.

суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

заявника: не з`явився

апелянта: не з`явився

боржника: не з`явився

арбітражного керуючого: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 03 вересня 2019 року, суддя Тісецький С.С., м. Вінниця, у справі

за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут"

про банкрутство

Заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2018 року, АТ "ВТБ Банк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою №5221/1-2 від 07 вересня 2018 року про відмову від забезпечення, на підставі п.2 ч.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій заявник просить суд задоволити заяву про відмову від забезпечення за наступними договорами:

- Іпотечним договором від 01 липня 2008 року №3864

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/185з-08 від 01 липня 2008 року;

- Договором застави №100.2.3-01/187з-08з від 01 липня 2008 року;

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/186з-08 від 01 липня 2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 (майновий поручитель);

- не враховувати майно, що передане в заставу ОСОБА_1 , який не є учасником справи про банкрутство та майно якого не потрапляє в ліквідаційну масу,

а також розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" в наступній черговості: 518 716 603,57 грн. - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника; 423 267 704,90 грн. - четверта черга задоволення вимог кредитора; 7 784 248,00 грн. - шоста черга задоволення вимог кредитора (всього вимоги у розмірі 949 768 556,47 грн.); 3 200,00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

03 вересня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області, зокрема, було залишено без розгляду заяву ПАТ "ВТБ Банк" про відмову від забезпечення, в порядку п.2 ч.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у даній справі.

ПАТ "ВТБ Банк" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким задоволити його заяву щодо відмови від забезпечення та щодо розподілення по черговості його грошових вимог до банкрута, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми процесуального права, оскільки суд ухилився від з`ясування усіх обставин справи, на які посилався банк у заяві, не надав оцінку його доводам та виніс рішення з суттєвими порушеннями норм процесуального права, не розглянувши заяви, а формально залишивши її без розгляду.

02 грудня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було поновлено АТ "ВТБ Банк" строк на оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 03 вересня 2019 року, відкрито апеляційне провадження за скаргою банку, призначено її розгляд на 18 грудня 2019 року.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, які не забезпечили явку повноважних представників.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

08 лютого 2017 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Вінніфрут", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ющенко В.М.

11 травня 2017 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було визнано грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" до боржника у розмірі: 949 768 556,47 грн., як такі, що забезпечені майном боржника; 3 200,00 грн. - судового збору, як перша черга задоволення вимог кредиторів.

11 вересня 2018 року, АТ "ВТБ Банк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою №5221/1-2 від 07 вересня 2018 року про відмову від забезпечення, в порядку п.2 ч.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій заявник просить суд задоволити заяву про відмову від забезпечення за наступними договорами:

- Іпотечним договором від 01 липня 2008 року №3864;

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/185з-08 від 01 липня 2008 року;

- Договором застави №100.2.3-01/187з-08з від 01 липня 2008 року;

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/186з-08 від 01 липня 2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 (майновий поручитель);

- не враховувати майно, що передане в заставу ОСОБА_1 , який не є учасником справи про банкрутство та майно якого не потрапляє в ліквідаційну масу, а також розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" в наступній черговості:

- 518 716 603,57 грн. - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника;

- 423 267 704,90 грн. - четверта черга задоволення вимог кредитора;

- 7 784 248,00 грн. - шоста черга задоволення вимог кредитора (всього вимоги у розмірі 949 768 556,47 грн.);

- 3 200,00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів. (т.15 а.с.65)

19 листопада 2018 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області заяву АТ "ВТБ Банк" було призначено до розгляду і зобов`язано банк надати до суду докази, на підтвердження доводів щодо дублювання в договорах забезпечення заставного майна та належності майна Гончарука А.І. (т.15 а.с.159-160)

21 грудня 2018 року, АТ "ВТБ Банк" надало до Господарського суду Вінницької області докази, які вимагалися судом з додатковими пояснення по заяві про відмову від забезпечення, в яких заявник просить суд задоволити заяву про відмову від забезпечення за наступними договорами:

- Іпотечним договором від 01 липня 2008 року №3864

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/185з-08 від 01 липня 2008 року

- Договором застави №100.2.3-01/187з-08з від 01 липня 2008 року

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/186з-08 від 01 липня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_1 (майновий поручитель), а також розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" в наступній черговості:

- 586 900 168,75 грн. - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника;

- 423 267 704,90 грн. - четверта черга задоволення вимог кредитора;

- 7 784 248,00 грн. - шоста черга задоволення вимог кредитора (всього вимоги у розмірі 1 017 952 121,65 грн.); та

- 3 200,00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів. (т.18 а.с.1-144)

25 червня 2019 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було зобов`язано АТ "ВТБ Банк" надати до суду письмове пояснення щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку (949 768 556,47 грн.) від суми, що заявлена у заяві про відмову від забезпечення (1 017 952 121,65 грн.).(т.18 а.с.245-246)

03 вересня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області, зокрема, заяву АТ "ВТБ Банк" про відмову від забезпечення, в порядку п.2 ч.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у даній справі було залишено без розгляду, відповідно до п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки заявником не надано докази, що витребовувались судом.(т.19 а.с.109-111)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, з наступних підстав.

Згідно п.17 ч.1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Законом).

Відповідно до ч.6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 ст. 8 цього Закону передбачено, що в апеляційному порядку, зокрема, можуть бути оскаржені усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що АТ "ВТБ Банк" звернувся до Господарського суду Вінницької області з заявою від 11 вересня 2018 року про відмову від забезпечення, в якій просив задоволити заяву про відмову від забезпечення за Іпотечним договором та договорами застави, а також розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" на загальну суму 949 768 556,47 грн. та 3 200,00 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області заяву АТ "ВТБ Банк" від 19 листопада 2018 року було призначено до розгляду і зобов`язано банк надати до суду докази, на підтвердження доводів щодо дублювання в договорах забезпечення заставного майна та належності майна Гончарука А.І.

Згідно ч.2 ст. 74 ГПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

На виконання ухвали Господарського суду Вінницької області від 19 листопада 2018 року, АТ "ВТБ Банк" надало докази на підтвердження зазначеної заяви (копії договорів щодо забезпечення кредитних зобов`язань на 137 арк.) та додаткові пояснення до заяви про відмову від забезпечення і просило суд задоволити заяву про відмову від забезпечення за Іпотечним договором та договорами застави та розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" у розмірі 1 017 952 121,65 грн. та 3 200,00 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області заяву АТ "ВТБ Банк" від 25 червня 2019 року було зобов`язано банк надати до суду письмове пояснення щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку (949 768 556,47 грн.) від суми, що заявлена у заяві про відмову від забезпечення (1 017 952 121,65 грн.), а 03 вересня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було залишено без розгляду заяву АТ "ВТБ Банк" про відмову від забезпечення, відповідно до п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки заявником не надано докази, що витребовувались судом.

Банк, звертаючись з скаргою, зазначив, що суд ухилився від з`ясування усіх обставин справи, на які посилався банк у заяві та не надав оцінку його доводам.

Відповідно до ч.1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, господарський суд в своїй ухвалі від 25 червня 2019 року, після наданих банком доказів, не наполягав на додаткових доказах, а зобов`язував банк надати суду письмове пояснення щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку (949 768 556,47 грн.) від суми, що заявлена у заяві про відмову від забезпечення (1 017 952 121,65 грн.), а не докази.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, письмове пояснення щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку не може слугувати доказом по справі.

Представник заявника був присутній у судовому засіданні та надавав необхідні пояснення.

Крім того, АТ "ВТБ Банк", на вимогу ухвали Господарського суду Вінницької області від 19 листопада 2018 року, надало до своєї заяви про відмову від забезпечення наявні у нього докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме копії:

- Договору про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №10-0604/205к від 31 травня 2006 року;

- Іпотечного договору № 3745 від 31 травня 2006 року;

- Договору застави майнових прав №10-0604/206з від 31 травня 2006 року;

- Договору застави майнових прав №10-0604/207з від 31 травня 2006 року;

- Договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3- 01/184к-08 від 01 липня 2008 року;

- Іпотечного договору №3864 від 01 липня 2008 року;

- Договору застави майнових прав №100.2.3-01/185з-08 від 01 липня 2008 року;

- Договору застави №100.2.3-01/231з-08з від 14 серпня 2008 року;

- Договору застави №100.2.3-01/187з-08з від 01 липня 2008 року;

- Договору застави майнових прав № 100.2.3-01/186з-08 від 01 липня 2008 року;

- Договору застави №100.2.3-01/23ІЗ-08 від 14 серпня 2008 року.

Щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку (949 768 556.47 грн.) від суми, що заявлена у заяві про відмову від забезпечення (1 017 952 121,65 грн.), то ухвалою господарського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року, у цій справі, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 червня 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 07 листопада 2017 року, було задоволено заяву АТ "ВТБ Банк" та визнано його грошові вимоги до боржника у розмірі: 949 768 556,47 грн., як такі, що забезпечені майном боржника і 3 200,00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів та зобов`язано розпорядника майно внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави. У задоволенні грошових вимог банку в сумі 248 284 611,97 грн. було відмовлено.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що місцевим господарським судом було безпідставно не розглянуто по суті заяву АТ "ВТБ Банк" про відмову від забезпечення та не визначено порядок розподілу (не розподілено) грошових вимог цього банку, та залишено її без розгляду, що порушує права заявника та перешкоджає подальшому провадженню у справі про банкрутство, тому дана ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до господарського суду першої інстанції для вирішення її по суті.

Відповідно до вимог п.6 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню по справі, і направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття ухвали судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу АТ "ВТБ Банк" слід задоволити частково, ухвалу господарського суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року в частині залишення без розгляду заяви про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог банку скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви банку в цій частині.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ВТБ Банк" - задоволити.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 03 вересня 2019 року у справі № 902/121/17 в частині залишення без розгляду заяви про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог Акціонерного товариства "ВТБ Банк" - скасувати.

Справу №902/121/17 повернути господарському суду Вінницької області для розгляду по суті заяви Акціонерного товариства "ВТБ Банк" №5221/1-2 від 07 вересня 2018 року про відмову від забезпечення, в порядку п.2 ч.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та розподілення по черговості грошових вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "19" грудня 2019 р.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.