СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р. Справа № 922/3059/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.,

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Довженка О.С. (вх. №2502 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Міньковським С.В., дата складання повного тексту ухвали - 17.07.2019,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Київ,

до фізичної особи-підприємця Довженка Олександра Сергійовича, смт. Орілька, Харківська область,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16 відмовлено у задоволенні заяви представника банкрута Розумної О.О. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., який проведено 04.12.2018 Центральною універсальною біржею.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, 29.07.2019 фізична особа-підприємець Довженко О.С. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16, якою відмовлено в задоволенні заяви представника банкрута Розумної О.О. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., який проведено 04.12.2018 Центральною універсальною біржею, та ухвалити нове судове рішення, яким визнати недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., який проведено 04.12.2018 Центральною універсальною біржею (36014, м.Полтава, вул. Ляхова, 1, кім. 64, ідентифікаційний код 32996161). Також просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 відкрито апеляційне провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 15.10.2019.

17.09.2019 від представника банкрута надійшло клопотання про долучення нових доказів: заяви Довженко О.С. від 27.08.2019 щодо обстеження житла; відповідь Служби у справах дітей Лозівської РДА від 29.08.2019 за вих. №12-47/701; акт обстеження житлового будинку від 29.08.2019.

02.10.2019 від ліквідатора ФОП Довженка О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

10.10.2019 від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення проти клопотання про долучення нових доказів.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І здійснено повторний розподіл судової справи № 922/3059/19 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

В судовому засіданні 15.10.2019 присутня представниця банкрута наполягала на задоволенні апеляційної скарги, наводила відповідні пояснення. Представник ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ліквідатор ФОП Довженко О.С. арбітражний керуючий Гриценко І.І. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, зазначали про відсутність правових підстав для скасування спірного аукціону.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 14.11.2019, про що повідомлено учасників справи в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019 у зв`язку з відрядженням судді Крестьянінова О.О. здійснено повторний розподіл судової справи № 922/3059/16 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.

14.11.2019 засобами електронного зв`язку до Східного апеляційного господарського суду від ліквідатора ФОП Довженко О.С. арбітражного керуючого Гриценка І.І. надійшло клопотання (вх. №10777), в якому, посилаючись на невідкладні сімейні обставини та неможливість взяти участь в судовому засіданні, просив суд перенести розгляд справи на інший день.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 14.11.2019 представник апелянта надав пояснення щодо обставин справи з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги та просив відмовити у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи.

Судова колегія, розглянувши клопотання ліквідатора ФОП Довженко О.С. арбітражного керуючого Гриценка І.І. про перенесення розгляду справи дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки на підтвердження обставин викладених в клопотанні не надано належних та допустимих доказів.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку про неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні та вирішення заявленого клопотання про доручення нових доказів, а тому ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 10.12.2019, про що повідомлено учасників справи в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.12.2019 представник апелянта підтримав клопотання про долучення нових доказів.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу покладається саме на заявника, а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.

Частиною 1, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів (частина 7 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від апелянта.

В обґрунтування заявленого клопотання заявник посилається на те, що зазначені докази об`єктивно не могли бути надані до суду першої інстанції та долучені до апеляційної скарги у зв`язку з їх відсутністю на час вчинення відповідних процесуальних дій.

Колегія суддів зазначає про те, що додані до суду апеляційної інстанції нові докази подані представником апелянта на підтвердження обставин, які фактично існували як на час постановлення оскаржуваної ухвали, так і на час звернення до апеляційного господарського суду з даною апеляційною скаргою, та не були предметом розгляду місцевим господарським судом, а заявником не доведено належними та допустимими доказами під час апеляційного розгляду справи неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, зокрема вчинення дій щодо отримання таких доказів.

Разом з тим, прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України підстав для їх прийняття фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, судова колегія долучає до матеріалів справи вищенаведені додаткові докази, однак до розгляду не приймає як такі, що подані в суд апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права.

Отже, подані нові докази не досліджуються судом апеляційної інстанції та не враховуються при перегляді ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні 10.12.2019 присутній представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив суд її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16 та ухвалити нове судове рішення, яким визнати недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., який проведено 04.12.2018 Центральною універсальною біржею.

Присутній представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (особисто), заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги, зазначили про законність та обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду, а також про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання Східного апеляційного господарського суду 10.12.2019 не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать відтиск штампу на звороті останнього аркушу ухвали суду апеляційної інстанції від 14.11.2019, підтверджується інформацією на офіційному веб-сайті "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень, а також інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду та в Єдиному державному реєстрі судових рішень, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Довженко О.С.; визнано безспірними грошові вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Спектр-Агро" в сумі 786997,92 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

В подальшому, постановою господарського суду Харківської області від 22.11.2016 визнано банкрутом фізичну особу-підприємця Довженко О.С. та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Гриценка І.І., зобов`язавши його виконати ліквідаційну процедуру (т.2, а.с. 68-72).

З метою виявлення усіх кредиторів 23.11.2016 за № 37673 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет опубліковано оголошення про визнання боржника фізичної особи-підприємця Довженко О.С. банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором майна Гриценка І.І.; встановлено граничний строк звернення кредиторів з грошовими вимогами до божника - 23.01.2017 (т.2, а.с. 73).

На адресу суду надійшла заява з грошовими вимогами до боржника від Лозівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області на загальну суму 87455,48 грн (т.2, а.с.85). Проте, ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 вказану заяву залишено без розгляду з підстав відсутності доказів сплати судового збору (т.2, а.с.97-99).

07.04.2017 відбулись збори кредиторів ФОП Довженко О.С. за участю кредитора ТОВ "Спектр-Агро" (100% голосів), оформлені протоколом від 07.04.2017 б/н, на яких прийнято рішення щодо визначення кількісного складу комітету кредиторів в кількості однієї особи: обрати членом комітету кредиторів в кількості однієї особи - ТОВ "Спектр-Агро" (т.2, а.с. 179-182).

Матеріали справи містять протокол засідання комітету кредиторів ФОП Довженко О.С. від 07.04.2017 №1, відповідно до якого головою комітету кредиторів обрано ТОВ "Спектр-Агро".

Також на цьому засіданні комітетом кредиторів прийнято рішення визнати порядок визначення ліквідатором Гриценком І.І. організатора аукціону з продажу активів ФОП Довженко О.С. таким, що відповідає вимогам IV розділу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та погодити визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута а саме: Міжнаціональну універсальну товарно-сировинну біржу «Епсілон» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 21-А, ) (т.2, а.с. 183-186).

Апеляційним господарським судом встановлено, що відповідно до повідомлення ліквідатора щодо формування ліквідаційної маси банкрута, ліквідатором сформовано склад ліквідаційної маси ФОП Довженко О.С а саме: квартира АДРЕСА_1 ; частка власності 4/5 комплексу будівель: нежитлова будівля адміністративна з гаражем літ."А", "А-1" загальною площею 233, 1кв.м; нежитлова будівля проміжного газорегуляторного пункту №3 (ПРП-3), літ."Б", загальною площею 63,0 кв.м з допоміжними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; майнові права у статутному капіталі ФГ "Любава-2015" та чотири земельні ділянки (т.4 а.с.187-189).

Матеріали справи містять акт інвентаризації майнових активів ФОП Довженко О.С. від 30.05.2017 № 1 (т.3, а.с. 169-170, т.4, а.с. 231-232).

У звітах від 09.10.2017 № 01-14/432, від 08.11.2017 № 01-14/456 ліквідатор зазначив про те, що 10.07.2017 до ліквідатора ФОП Довженко О.С. звернулась Міжнаціональна універсальна товарно-сировинна біржа «Епсілон» із заявою про неможливість провести аукціон з продажу майна боржника через відсутність технічної можливості; 13.07.2017 до ліквідатора ФОП Довженко О.С. звернулась Товарна біржа «Аукціоніст» (04053. м. Київ, вул. Обсерваторна, 21-А. ) з пропозицією участі у конкурсі відбору організатора аукціону з продажу майна боржника та запропонувала аналогічні умови участі у процедурі продажу майна боржника, що і Міжнаціональна універсальна товарно-сировинна біржа «Епсілон».

Ліквідатор зазначив, що за результатами розгляду зазначеної пропозиції, у зв`язку із неможливістю Міжнаціональною універсальною товарно-сировинною біржею «Епсілон» організувати аукціон з продажу майна ФОП Довженко С.В., ліквідатором проведено заміну організатора проведення аукціону з продажу майна боржника на Товарну біржу «Аукціоніст» (04053. м. Київ. вул. Обсерваторна. 21-А. ) (т.2, а.с. 175-178, 195-198).

В подальшому, згідно протоколу засідання комітету кредиторів ФОП Довженко О.С. від 11.08.2017 №2 комітетом кредиторів прийнято рішення визнати порядок визначення ліквідатором Гриценком І.І. організатора аукціону з продажу активів ФОП Довженко О.С. таким, що відповідає вимогам IV розділу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та погодити визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута а саме: Товарну біржу «Аукціоніст» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 21-А, ) (т.2, а.с. 187-193).

Окрім цього, з вказаного протоколу вбачається, що комітет кредиторів погодив включення до ліквідаційної маси банкрута наступного майна ФОП Довженко О.С., станом на дату проведення комітету кредиторів (11.08.2017), а саме:

- квартира: АДРЕСА_1 ;

- частка власності 4/5 комплексу будівель: нежитлова будівля адміністративна з гаражем, літ. «А». «А-1». загальною площею 233,1 кв.м; - нежитлова будівля проміжного газорегуляторного пункту №3 (ПРП-3), літ. «Б», загальною площею 63,0 кв.м з допоміжними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

- майнові права у статутному капіталі ФГ «Любава-2015» (АДРЕСА_1, );

- земельні ділянки із наступними кадастровими номерами: :02:000:0011, :02:000:0002, :02:000:0005, :02:000:0008 (т.2, а.с. 187-194).

17.08.2017 на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України розміщене оголошення (публікація №45319) про проведення 18.09.2017 аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С.: організатор аукціону - Товарна біржа «Аукціоніст», вид майна: лот №1 - ЦМК (перелік та характеристика майна у додатку №1); початковою вартістю майна цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних вимог кредиторів, що складає 786997,92 грн, без можливості зниження початкової вартості.

У додатку № 1 зазначено, що цілісний майновий комплекс складається з наступного майна: 1) квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; 2) частка власності 4/5 комплексу будівель: н7ежитлова будівля адміністративна з гаражем, літ. «А», «А-1», загальною площею 233,1 кв. м.; нежитлова будівля проміжного газорегуляторного пункту № З (ТТРП-3), літ. «Б», загальною площею 63,0 кв. м. з допоміжними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2; 3) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0011; 4) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0002; 5) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0005; 6) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0008; 7) майнові права у статутному капіталі ФГ «Любава-2015» у розмірі 100% (АДРЕСА_1, код 39830422) (т.9, а.с. 21-23)

Проте, аукціон з продажу майна банкрута не відбувся за відсутності заяв від учасників, про що також було розміщено повідомлення на вищевказаних сайтах 06.09.2017 №45742 (т. 9, а.с. 24).

20.09.2017 на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України розміщене відповідне оголошення (публікація №46068) про проведення 23.10.2017 аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С., з якого вбачається, що проводиться повторний аукціон з продажу майна у вигляді цілісного майнового комплексу з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 % початкової вартості, вказаної в цьому оголошенні; початкова вартість складає 629598,34 грн (т.9, а.с. 25-27).

Проте, за відсутності заяв від учасників перші повторні відкриті торги у формі аукціону з продажу майна банкрута також визнано такими, що не відбулися (повідомлення на сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України від 18.10.2017 №46466) (т.9, а.с. 28).

18.10.2017 розміщені відповідні оголошення на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (публікація №46467) про проведення 16.11.2017 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу, початкова вартість майна 503678,67 грн, аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості (т.9,а.с. 29-31).

30.10.2017 на сайті Вищого господарського суду України розміщене оголошення (публікація №46827) організатора аукціону Товарної біржі «Аукціоніст» про скасування аукціону з продажу майна боржника ФОП Довженко О.С., призначеного на 16.11.2017 у зв`язку з допущеними помилками при проведенні інвентаризації та включенні деякого майна до складу ліквідаційної маси (т.9, а.с. 32).

Тобто, 17.08.2017, 20.09.2017 та 18.10.2017 на замовлення ліквідатора Гриценко І.І. організатором аукціону Товарною біржею «Аукціоніст» призначалися аукціони з продажу майна ФОП Довженко О.С., до складу майна, що виставлялося на продаж були включені 4 вищезазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Аукціони, призначені на 17.08.2017 та 20.09.2017 не відбулися у зв`язку з відсутністю заявок, аукціон, призначений на 18.10.2017 був скасований організатором аукціону у зв`язку з допущенними помилками при проведенні інвентаризації та включення деякого майна до складу ліквідаційної маси.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП Довженко О.С. звернувся до ліквідатора із заявою щодо виключення зі складу ліквідаційної маси від 06.12.2017 б/н, а саме: частки власності 4/5 комплексу будівель: нежитлова будівля адміністративна з гаражем, літ «А», «А-1», загальною площею 233,1 кв.м., нежитлова будівля проміжного газорегуляторного пункту № З (ПРП-3), літ. «Б», загальною площею 63,0 кв.м. з допоміжними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровими номерами: :02:000:0011; :02:000:0002; :02:000:0005; :02:000:0008 (т.3, а.с. 36-38)

Однак, листом ліквідатора Гриценко І.І. від 19.01.2018 за вих. № 01- 14/25 було відмовлено у виключенні зазначеного майна зі складу ліквідаційної маси (т.3, а.с. 39-40) .

15.02.2018 до господарського суду надійшла скарга боржника, в якій боржник вважає неправомірними дії ліквідатора щодо включення до ліквідаційної маси банкрута: 1) 4/5 комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_2, оскільки вони отримані на підставі договору дарування та належать Довженко С.О., а не боржнику; 2) земельних ділянок із кадастровими номерами: :02:000:0011; :02:000:0002; :02:000: 0005; :02:000:0008 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які відповідно до пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України не підлягають купівлі-продажу, а тому є майном, що вилучене з цивільного обороту та не може бути включено до складу ліквідаційної маси; 3) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дана квартира є спільною власністю дружини банкрута та двох малолітніх дітей банкрута. У зв`язку з цим боржник просив суд усунути ліквідатора Гриценко І.І. від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Довженко О.С. та призначити нового ліквідатора; виключити з ліквідаційної маси банкрута частку власності 4/5 комплексу будівель та земельні ділянки (т.3, а.с. 5-7).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.06.2018 частково задоволено скаргу Довженко О.С. на дії ліквідатора. Виключено зі складу ліквідаційної маси банкрута ФОП Довженко О.С. земельні ділянки, що належать Довженко О . С . з кадастровими номерами: :02:000:0011; :02:000:0002; :02:000:0005; :02:000:0008 загальною площею 4,86 га кожна. В іншій частині скарги боржника - відмовлено (т.7, а.с. 45-50).

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що під час вирішення скарги боржника, ліквідатор визнав, що ним помилково було включено до складу ліквідаційної маси частку власності 4/5 комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_2, та зазначив, що зазначене майно належать іншій особі, а саме Довженко С.О. на підставі договору дарування від 07.11.2013, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області, а тому підлягає виключенню з ліквідаційної маси банкрута.

Окрім того, місцевим господарським судом було встановлено, що квартира АДРЕСА_1, належить виключно Довженко О.С. на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В та зареєстрованого в реєстрі за № 457 (т. 3 а.с. 156-157, 201-202), а тому визнав правомірним включення ліквідатором спірної квартири до складу ліквідаційної маси банкрута.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про виключення зі складу ліквідаційної маси ФОП Довженка О.С. зазначених вище земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0011; :02:000:0002; :02:000:0005; :02:000:0008 загальною площею 4,86 га кожна, що належать фізичній особі Довженко О.С. на праві приватної власності, оскільки такі земельні ділянки виключені з обороту до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року.

Матеріали справи містять інвентаризаційний опис необоротних активів від 01.07.2018, акт інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 01.07.2018 №01, акт інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності від 01.07.2018 №02, інвентаризаційний опис запасів від 01.07.2018, акт про результати інвентаризації грошових коштів від 01.07.2018, акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 01.07.2018 (т.7, а.с. 230-231,т.9, а.с. 184-194).

На виконання вимог Закону про банкрутство та постанови господарського суду Харківської області про визнання ФОП Довженко О.С. банкрутом під час здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором вживалися заходи щодо реалізації майна банкрута.

Зокрема, ліквідатором розміщено оголошення в газеті «Жовта Газета» від 4- 6.06.2018 №45/2259 щодо оголошення конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута (т. 10, а.с. 9-10).

У встановлений в оголошенні строк надійшла одна пропозиція від торгівельної організації - Центральної Універсальної Біржі(, 36004, м. Полтава, вул. Пушкіна, 88, тел.(0532) 69-15-45) (т.7, а.с. 72-82, 232-255, т. 10, а.с. 11-12).

За результатами розгляду зазначеної пропозиції та запропонованих умов проведення аукціону з продажу майна, ліквідатором було вирішено визначити організатором аукціону з продажу майна ліквідаційної маси боржника - Фізичної особи-підприємця Довженко Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ), справа № 922/3059/16 - Центральна Універсальна Біржа, м. Полтава (, 36004, м Полтава, вул. Пушкіна, 88, тел.(0532) 69-15-45). Вказані обставини підтверджуються протоколом проведення конкурсу на залучення організатора аукціону з продажу ліквідаційної маси ФОП Довженко О.С. від 18.06.2018 №1 (т.7, а.с. 83, 256-260).

З протоколу засідання комітету кредиторів ФОП Довженко О.С. від 05.07.2018 № 5 вбачається, що комітет кредиторів прийняв рішення визнати порядок визначення ліквідатором Гриценком 1.1. організатора аукціону з продажу майна ліквідаційної маси ФОП Довженко О.С. таким, що відповідає вимогам IV розділу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та погодити визначення організатора аукціону з продажу майна ліквідаційної маси банкрута а саме: Центральна Універсальна Біржа, м. Полтава (, 36004, м. Полтава, вул. Пушкіна 88. тел.(0532) 69-15-45) (т.9, а.с. 195-198).

Окрім цього, зміст цього протоколу свідчить, що комітет погодив включення до ліквідаційної маси банкрута наступного майна ФОП Довженко О.С.. а саме: квартири АДРЕСА_1 ; майнові права, а саме: 100% статутного капіталу ФГ «Любава-2015» (АДРЕСА_1, ).

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2018 до господарського суду надійшло клопотання від представника боржника ФОП Довженко О.С. Розумної О.О. про виключення з ліквідаційної маси майнових прав Довженко О.С. у статутному капіталі ФГ "Любава-2015", посилаючись на ч.9 ст.90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції після 19.01.2013, якою визначено, що господарський суд має право за вмотивованим клопотанням фізичної особи та інших учасників провадження у справі про банкрутство, виключити із складу ліквідаційної маси майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством може бути звернено стягнення, якщо майно є неліквідним чи дохід від реалізації якого істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів (т.7, а.с. 122-123).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 відмовлено в задоволенні клопотання банкрута про виключення майна з ліквідаційної маси.

Таким чином, після вирішення спірних питань щодо складу ліквідаційної маси ліквідатором повторно було сформовано склад ліквідаційної маси та оголошено конкурс на визначення організатора аукціонів щодо продажу майна ФОП Довженко О.С. як передбачено розділом IV Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Листом від 09.07.2018 № 01-14/236 ліквідатор Довженко О.С. арбітражний керуючий Гриценко І.І. просив організатора аукціону - Центральну Універсальну Біржу, організувати аукціон з продажу Цілісного майнового комплексу (ЦМК) ФОП Довженко О.С., зазначивши що початковою вартістю ЦМК е сукупність визнаних вимог кредиторів та складає 786997,92 грн (т.10, а.с. 114).

16.07.2018 між ліквідатором банкрута Гриценко І.І. (замовник) та Центральною Універсальною Біржею (організатор) укладений договір про проведення аукціону з продажу майна, відповідно до якого замовник доручив, а організатор зобов`язався провести аукціон, а замовник оплатити організатору обумовлену договором винагороду (т.10, а.с 98-101).

За цим договором до продажу пропонується лот № 3099 АТ/18 - Цілісний майновий комплекс ФОП Довженко О.С., а саме: 1) квартира АДРЕСА_1 ; 2) корпоративні права. 100% корпоративних прав Фермерського господарства «Любава-2015» (). Початкова вартість складає 786997,92 грн (п.1.3 договору).

Відповідно до пункту 2.1.4 замовник зобов`язаний у разі якщо аукціон не відбувся чи його результати анульовано у трьох денний термін з моменту отримання повідомлення організатора прийняти рішення щодо подальшого продажу або відкликання майна з продажу.

19.07.2018 на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України розміщене оголошення (публікація №52901) про проведення 17.08.2018 аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С.: організатор аукціону - Центральна Універсальна Біржа, вид майна: лот № 3099АТ/18 - Цілісний майновий комплекс (із визначенням переліку та характеристики зазначено майна, що увійшло до складу ЦМК); початкова вартість майна складає 786997,92 грн, без можливості зниження початкової вартості (т.9, а.с.33-37).

Проте, аукціон з продажу майна банкрута не відбувся за відсутності заяв від учасників, про що також було розміщено повідомлення на вищевказаних сайтах 27.09.2018 №54464 (т. 9, а.с.38-40).

Згідно листа від 22.08.2018 № 01-14/268 ліквідатор боржника просив організатора аукціону організувати повторний аукціон з продажу ЦМК ФОП Довженко О.С. з вартістю ЦМК, якою є сукупність визнаних вимог кредиторів занижених на 20%, а саме: 629598,34 грн (т.10, а.с. 115).

23.08.2018 між ліквідатором банкрута Гриценко І.І. (замовник) та Центральною Універсальною Біржею (організатор) укладений договір про проведення повторного аукціону з продажу майна, відповідно до якого замовник доручив, а організатор зобов`язався провести повторний аукціон без можливості зниження вартості, а замовник оплатити організатору обумовлену договором винагороду (т.10, а.с 102-105).

За цим договором до продажу пропонується лот № 3099 АТ/18 - Цілісний майновий комплекс ФОП Довженко О.С., а саме: 1) квартира АДРЕСА_1 ; 2) корпоративні права. 100% корпоративних прав Фермерського господарства «Любава-2015» (). Початкова вартість складає 629 598,34 грн (п.1.3 договору).

27.08.2018 на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України розміщене відповідне оголошення (публікація №53721) про проведення 25.09.2018 повторного аукціону з продажу ЦМК ФОП Довженко О.С., вид майна - Цілісний майновий комплекс, початкова вартість - 629598,34 грн, без можливості зниження початкової вартості (т.9,а.с. 41-49).

Однак, за відсутності заяв від учасників перші повторні відкриті торги у формі аукціону з продажу майна банкрута також визнано такими, що не відбулися (повідомлення на сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України від 17.09.2018 №54180 (т.9, а.с. 28).

Відповідно до листа від 19.09.2018 № 01-14/229 ліквідатор просив Центральну Універсальну Біржу організувати другий повторний аукціон з продажу ЦМК з вартістю, якою є сукупність визнаних вимог кредиторів занижених на 20% щодо початкової вартості відповідного попереднього аукціону, а саме: 503678,67 грн (т.10, а.с. 116).

19.09.2018 між ліквідатором банкрута Гриценко І.І. (замовник) та Центральною Універсальною Біржею (організатор) укладений договір про проведення другого повторного аукціону з продажу майна, відповідно до якого замовник доручив, а організатор зобов`язався провести другий повторний аукціон без можливості зниження вартості, а замовник оплатити організатору обумовлену договором винагороду (т.10, а.с 106-109).

За цим договором до продажу пропонується лот № 3099 АТ/18 - Цілісний майновий комплекс ФОП Довженко О.С., а саме: 1) квартира АДРЕСА_1 ; 2) корпоративні права. 100% корпоративних прав Фермерського господарства «Любава-2015» (). Початкова вартість складає 503678,67 грн (п.1.3 договору).

27.09.2018 розміщені відповідні оголошення на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (публікація №54466) про проведення 01.11.2018 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу, початкова вартість майна 503678,67 грн, без можливості зниження початкової вартості (т.9,а.с. 53-61).

Проте, ліквідатор звернувся до організатора аукціону - Центральної Універсальної Біржі з листом від 17.10.2019 № 01-14/254, в якому просив скасувати аукціон, призначений на 01.11.2018 у зв`язку з виявленими помилками допущеними під час публікування оголошення про продаж майна банкрута (т.10, а.с. 117).

22.10.2018 на сайті Вищого господарського суду України розміщене оголошення (публікація №54951) організатора аукціону Центральної Універсальної Біржі про скасування аукціону з продажу майна боржника ФОП Довженко О.С., призначеного на 01.11.2018 у зв`язку з надходженням листа від ліквідатора про скасування аукціону, організатором аукціону було прийнято рішення про скасування призначеного аукціону з продажу лоту №3099АТ/18 (т.9, а.с. 62, т.10, а.с. 14).

Ліквідатор вдруге звернувся до Центральної Універсальної Біржі та просив організувати другий повторний аукціон з продажу ЦМК з вартістю, якою є сукупність визнаних вимог кредиторів занижених на 20% щодо початкової вартості відповідного попереднього аукціону, а саме: 503678,67 грн (т.10, а.с. 118).

02.11.2018 між ліквідатором банкрута Гриценко І.І. (замовник) та Центральною Універсальною Біржею (організатор) укладений договір про проведення другого повторного аукціону з продажу майна, відповідно до якого замовник доручив, а організатор зобов`язався провести другий повторний аукціон без можливості зниження вартості, а замовник оплатити організатору обумовлену договором винагороду (т.10, а.с 41-42, 110-113).

За цим договором до продажу пропонується лот № 3099 АТ/18 - Цілісний майновий комплекс ФОП Довженко О.С., а саме: 1) квартира АДРЕСА_1 ; 2) корпоративні права. 100% корпоративних прав Фермерського господарства «Любава-2015» (). Початкова вартість складає 503678,67 грн (п.1.3 договору).

05.11.2018 розміщені відповідні оголошення на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (публікація №55287) про проведення 04.12.2018 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу, початкова вартість майна 503678,67 грн, без можливості зниження початкової вартості (т.9,а.с. 63-71).

Також, 05.11.2018 на сайті Вищого господарського суду України розміщене оголошення (публікація №55292) організатора аукціону Центральної Універсальної Біржі про скасування аукціону з продажу майна боржника ФОП Довженко О.С., призначеного на 04.12.2018 у зв`язку з допущенням помилки про суд, в якому здійснюється розгляд справи (т.9, а.с. 72).

05.11.2018 вдруге розміщені відповідні оголошення на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (публікація №55293) про проведення 04.12.2018 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу, початкова вартість майна 503678,67 грн, без можливості зниження початкової вартості (т.9, а.с. 73-81).

Матеріали справи свідчать, що на адресу Центральної Універсальної Біржі надійшла заява на участь в аукціоні № 1 від ОСОБА_3 та заява на участь в аукціоні № 2 від ОСОБА_2 , до яких заявниками додано платіжні доручення про сплату гарантійного внеску у сумі 50 367,87 грн та реєстраційного внеску у сумі 2000,00 грн (т.10, а.с. 15-32). Зазначене також підтверджується витягом з книги реєстрації заяв учасників (т.10, а.с. 38).

Відповідно до протоколу про визначення учасників з продажу майна ФОП Довженко О.С. від 30.11.2018 організатором аукціону допущено до участі та визнано учасниками аукціону по лоту з продажу майна боржника ОСОБА_3 (1) та ОСОБА_2 (2) (т.10, а.с 39).

З протоколу про результати проведення торгів з продажу майна ФОП Довженко О.С. від 04.12.2018 вбачається, що аукціон відбувся за участю ОСОБА_3 (учасник №1) та ОСОБА_2 (учасник №2), які погодились з початковою вартістю продажу лоту №3099АТ/18; ціна запропонована переможцем аукціону по цьому лоту - 528 862,61 грн без урахування ПДВ (пропозиція учасника №2).

Зі змісту вказаного протоколу свідчить, що кошти в розмірі 50 367,87 грн сплачені переможцем як гарантійний внесок; кошти в розмірі 478494,74 грн сплачуються переможцем на р/р ФОП Довженко О.С.

Згідно протоколу об`єктом продажу на вказаному аукціоні виступало наступне майно: Лот № 3099АТ/18 у вигляді Цілісного майнового комплексу ФОП Довженко О.С. у такому складі: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 76,9 кв.м; корпоративні права у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015», розмір частки 2,5 тис. грн або частка у розмірі 100% від статутного (складеного) капіталу.

Вказаний протокол засвідчує право покупця на укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та частки у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015» у розмірі 100% статутного (складеного) капіталу (т.7, а.с. 227-229, т.10, а.с. 33-36).

За результатами проведення аукціону з продажу майна банкрута 04.12.2018 між ліквідатором ФОП Довженко О.С.. (продавець) та переможцем аукціону ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна на аукціоні, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця частину лоту № 3099АТ/18, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (т.10, а.с. 57-59, 199-200).

Також, 04.12.2018 між ліквідатором ФОП Довженко О.С. (продавець) та переможцем аукціону ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015», за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця частину лоту № 3099АТ/18, а саме: корпоративні право у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015» у порядку та на умовах, передбачених договором (т.10, а.с. 60-62, 197-198).

Метою цих договорів є оформлення результатів продажу майна на другому повторному аукціоні, відповідно до протоколу про проведення аукціону по лоту № 3099АТ/18 від 04.12.2018 (розділ 1 договорів).

Відповідно до пункту 2.2. договорів право власності на об`єкт аукціону переходить до покупця з моменту сплати його повної вартості та підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту аукціону.

Розділом 3 цих договорів передбачено порядок розрахунків, відповідно до якого гарантійний внесок у сумі 50367,87 грн сплачений покупцем, зараховується до ціни продажу об`єкта аукціону; оплаті підлягають грошові кошти у сумі 478494,74 грн, які мають бути перераховані на р/р ФОП Довженко О.С.

Передача об`єкту аукціону продавцем і прийняття його покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Покупець сплатив вартість майна, яка визначена у пунктах 3.1-3.2 договорів, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на р/р продавця ФОП Довженко О.С.; гарантійний внесок в розмірі 50367,87 без ПДВ був внесений покупцем на р/р Центральної Універсальної Біржі (т.10, а.с. 213, 214).

04.12.2018 арбітражним керуючим Гриценко І.І. та ОСОБА_2 у відповідності з вказаними договорами купівлі-продажу від 04.12.2018 щодо об`єкта аукціону складено та підписано акт прийому-передачі частки у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015» та акт прийому-передачі права на нерухоме майно (т.10, а.с. 198, зворотна частина, а.с. 200 зворотна частина)

10.12.2018 на сайті Вищого господарського суду України розміщене повідомлення (публікація №56185) про результати проведення аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., призначеного на 04.12.2018. Зміст вказаного повідомлення свідчить, що другий повторний аукціон з продажу майна ФОП Довженко О.С. по лоту № 3099 АТ/18 у вигляді цілісного майнового комплексу, призначений на 04.12.2018 визнаний таким, що відбувся (т.9, а.с. 82-84).

13.12.2018 до місцевого господарського суду від представника ФОП Довженко О.С. надійшла заява про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., в якій заявник просить суд визнати недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, який проведено 04.12.2018 Центральною універсальною біржею (36014, м. Полтава, вул. Ляхова, 1, кім. 64, ідентифікаційний код 32996161) (т.9, а.с. 4-13).

В обґрунтування поданої заяви представник ФОП Довженко О.С. посилається на таке: 1) неправомірність підготовки та формування складу майна, яке виставляється на продаж, оскільки у квартирі зареєстровані дві малолітні дитини, проте ліквідатором не було отримано згоди служби у справах дітей на продаж квартири АДРЕСА_1; 2 ) порушення порядку проведення аукціонів, а саме ліквідатором було проведено шість аукціонів замість трьох можливих передбачених законодавством; 3) неправомірність обраного способу продажу майна, а саме: квартира, що використовується боржником для особистого проживання та проживання членів його сім`ї та частка у статутному капіталі фермерського господарства не можуть вважатися об`єктами, що використовуються у підприємницькій діяльності та є працюючими, тому продаж вказаних об`єктів у цілісному майновому комплексі є неможливим; 4) невідповідність оголошення про проведення аукціону відомостям, перелік яких визначений у ст. 59 Закону про банкрутство; 5) організатор аукціону не повідомляв Довженко О.С. про дату, час та місце проведення торгів, стартову ціну; 6) відсутність оголошення про продаж на нерухомому майні.

12.07.2019 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви боржника про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., який проведено 04.12.2018 Центральною універсальною біржею

При постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що продаж квартири на спірному аукціоні, правом користування якою мають діти, не свідчить про обмеження їхніх прав та законних інтересів, а також судом не встановлювалось заборони чи обмеження на продаж квартири з прилюдних торгів.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив про правомірність включення до складу ліквідаційної маси спірного майна, оскільки питання щодо формування її складу були предметом розгляду господарським судом та встановлені в судових рішеннях, які набрали законної сили.

При цьому, враховуючи передбачений Законом про банкрутство порядок продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплекс, до складу якого входять всі майнові активи боржника, зазначив про правомірність реалізації в складі ЦМК майна, перелік якого визначений судовими рішеннями.

Спростовуючи доводи боржника про порушення вимог ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство щодо необхідності повідомлення власника майна про проведення аукціону, зазначив про відсутність визначеного ліквідатором переліку осіб, відносно яких є обов`язок організатора аукціону за договором повідомляти про проведення такого аукціону. Водночас, місцевий господарський суд дійшов висновку про дотримання вимог чинного законодавства щодо такого повідомлення боржника, з огляду на розміщення на вхідних дверях оголошення про продаж квартири, в якій він проживає.

Господарський суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність порушення вимог ч. 3 ст. 58 Закону про банкрутство, оскільки матеріали справи містять докази розміщення оголошення на вхідних дверях нерухомого майна (квартири).

Окрім того, судом відхилені твердження заявника про недотримання вимог ст. 59 Закону про банкрутство, оскільки вказані положення не визначають обов`язок зазначення в оголошенні відомостей щодо зареєстрованих осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує на такі обставини: 1) реалізація на спірному аукціоні квартири, право користування якою мають діти, без згоди служби у справах дітей; 2) продаж спільного майна подружжя на аукціоні без виділення частки (щодо відчуження 100% статутного капіталу ФГ «Любава-2015»; 3) укладення договорів купівлі-продажу майна на аукціоні з фізичною особою ОСОБА_2 , тоді як реєстраційний та гарантійний внесок, оплату за придбане майна сплачено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2; 4) невідповідність укладених договорів купівлі-продажу майна боржника на відкритих торгах (аукціоні) від 04.12.2014 проекту договору купівлі-продажу, розміщеному в оголошенні; 5) відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу в порушення ч.4 ст. 50 Закону про банкрутство; 6) визначення організатора аукціону з порушенням вимог Закону про банкрутство; 7) відсутність оголошення про продаж на аукціоні на нерухомому майні в порушення ч. 3 ст. 58 Закону про банкрутство; 8) неправомірність обраного способу продажу майна у цілісному майновому комплексі; 9) продаж майна, на яке не може бути звернуто стягнення, оскільки законодавством передбачено можливість продажу ФГ «Любава-2015» як ЦМК, а не майнових прав у статутному капіталі; 10) відсутність повідомлення власника майна про проведення аукціону в порушення ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство; 11) порушення ліквідатором порядку проведення аукціонів, у тому числі вимог Закону про банкрутство щодо кількості аукціонів та необхідність продажу майна боржника частинами (т.11, а.с. 133-148).

Апелянт вказує на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, зазначаючи про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до пункту 1-1 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції від 22.12.2011 №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом.

Як вже було зазначено у цій постанові, провадження у даній справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Довженко О.С. порушено 10.10.2016, а отже, продаж майна банкрута здійснюється за редакцією Закону України №4212-VI від 22.12.2011 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), яка чинна з 19.01.2013.

Предметом даного судового розгляду є спір щодо визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з реалізації майна банкрута в ході проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 8 статті 44 Закону про банкрутство спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно із частиною 3 статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

При розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення, як того вимагають Розділи ІІІ, IV Закону про банкрутство.

Підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку формування лота - майна, що підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі з аукціону, визначення його початкової вартості, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

Отже, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Між тим, порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому.

Вирішуючи спір щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному із зазначених етапів (аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 31.07.2019 у справі № 5004/1537/12 та від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12).

Апеляційний господарський суд наголошує, що при вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати торгів або аукціону.

Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог частина 3 статті 98 Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів.

За визначенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку (ч. 1 ст. 41 Закону про банкрутство).

Частиною 2 статті 41 Закону про банкрутство передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника (ч. 2 ст. 44 Закону про банкрутство).

За змістом частини 5 статті 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Виходячи з системного аналізу положень статті 43, частин 1 та 5 статті 44 та статей 64-66 Закону про банкрутство, законодавець, з одного боку, надає ліквідатору право вибору способів продажу активів боржника, зазначаючи про те, що такий вибір повинен здійснюватися з метою забезпечення їх відчуження за найвищими цінами (частина 1 статті 44 Закону про банкрутство), з іншого (частина 5 статті 44 Закону про банкрутство) - визначає обов`язок ліквідатора застосувати, як переважний, продаж майна боржника цілісним майновим комплексом і тільки після того, якщо продати майно боржника у складі цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Відтак, продаж майна боржника цілісним майновим комплексом за сукупною вартістю визнаних вимог кредиторів (частина 1 статті 43 Закону про банкрутство) є обов`язковою умовою початку продажу майна боржника.

При цьому, Закон про банкрутство не містить визначення поняття цілісного майнового комплексу, однак, за змістом статті 33 цього Закону можна дійти висновку що під час продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу в установленому Законом порядку як в процедурі санації, так і у ліквідаційній процедурі, відчужуються всі види майна, призначеного для здійснення підприємницької діяльності боржника, у тому числі приміщення, споруди, обладнання, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, права на знаки (позначення), що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги (фірмове найменування, знаки для товарів та послуг), та інші права, які належать боржнику, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 01.11.2018 у справі №924/1708/14).

Відповідно до статті 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об`єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку (ч.1 ст. 42 Закону про банкрутство).

Тобто, законодавець визначив специфічну форму цілісного майнового комплексу в процедурі банкрутства до якого відповідно до статті 42 зазначеного Закону включаються усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що розпочинаючи продаж майна у ліквідаційній процедурі, ліквідатор зобов`язаний провести перші торги шляхом продажу майна боржника, як підприємства, цілісним майновим комплексом, включивши до складу цього комплексу усі активи боржника (права на земельну ділянку, усі об`єкти нерухомого майна, усе рухоме майно, незалежно від його вартості, майнові права), а порушення такого порядку продажу майна боржника в сукупності з встановленими судом іншими порушеннями процедури продажу майна боржника може бути підставою визнання недійсним правочину з продажу майна боржника (аналогічний висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 915/102/13).

Вищенаведене спростовує твердження апелянта щодо неправомірності обраного способу продажу майнових активів боржника у складі цілісного майнового комплексу.

Матеріалами справи підтверджується дотримання ліквідатором на першому аукціоні з продажу майна боржника вимог частини 5 статті 44 та частини 1 статті 43 Закону про банкрутство, а також статті 191 ЦК України, якими визначено необхідність включення до складу цілісного майнового комплексу усіх активів боржника (рухомого та нерухомого майна) та їх переважний продаж з аукціону у складі "цілісного майнового комплексу".

При цьому, обставини щодо формування складу ліквідаційної маси неодноразово були предметом розгляду судом першої інстанції.

Зокрема, в ухвалі Господарського суду Харківської області від 07.06.2018 місцевим господарським судом встановлено правомірність включення ліквідатором до складу ліквідаційної маси банкрута що квартира АДРЕСА_1 , яка належить Довженко О.С. на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В та зареєстрованого в реєстрі за № 457.

Крім того, ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2018 відмовлено у задоволенні клопотання банкрута про виключення з ліквідаційної маси майнових прав у статутному капіталі ФГ "Любава-2015" (АДРЕСА_1). При цьому. господарський суд зазначив про те, що об`єктом правовідносин купівлі-продажу на аукціоні у справі про банкрутство ФОП Довженко О.С. може бути частка, що належить Довженко О.С. в статутному капіталі ФГ "Любава-2015", право на яке є майновим.

Вказані судові рішення не скасовані у встановленому законом порядку, набрали законної сили, а отже, в силу приписів статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до параграфа 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 (рішення чинне з 06.11.2002) в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в рішенні Суду по справі "Брумареску проти Румунії", параграф 61).

На виконання постанови Господарського суду Харківської області від 22.11.2016 та ухвали Господарського суду Харківської області від 07.06.2018 ліквідатором було сформовано новий склад ліквідаційної маси банкрута, до якого були включені наступні активи, належні банкруту, а саме: 1) квартира АДРЕСА_1 ; 2) майнові права у статутному капіталі ФГ «Любава-2015» (АДРЕСА_1, ), які реалізовані на спірному аукціоні в порядку Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже, посилання апелянта щодо недодержання ліквідатором вимог Закону про банкрутство щодо порядку формування складу майна, що підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі з аукціону, є безпідставними.

Заява боржника про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна банкрута та апеляційна скарга обґрунтована тим, що реалізація вказаного майна Фізичної особи-підприємця Довженко О.С. на других повторних відкритих торгах у формі аукціону 04.12.2018 відбулась з порушенням правил щодо проведення прилюдних торгів (аукціону).

Порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство шляхом проведення торгів у формі аукціону визначено розділом IV Закону про банкрутство (статті 49 - 76).

За змістом частини 1 статті 49 Закону про банкрутство вбачається, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Відповідно до частин 4, 5, 6 зазначеної статті суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Аналіз положень статті 49 Закону про банкрутство свідчить, що ліквідатор банкрута визначає організатора аукціону щодо продажу майна банкрута за конкурсом умови якого визначає саме ліквідатор, з урахуванням вимог до організатора аукціону, які передбачені положеннями частини 6 статті 49 Закону про банкрутство (висновок про застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №5009/2987/12.)

Організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів (частина 5 статті 51 Закону про банкрутство).

Отже, положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено повноваження ліквідатору у справі про банкрутство обирати спосіб продажу активів боржника з метою забезпечення їх відчуження за найвищими цінами та у встановленому законом порядку самостійно визначати організатора аукціону.

У разі виникнення під час проведення ліквідаційної процедури спору відносно визначення організатора аукціону, господарський суд перевіряє порядок визначення ліквідатором організатора аукціону. В такому випадку організатор аукціону залучається судом до участі у провадженні у справі про банкрутство.

Як вже було зазначено у цій постанові, за результатами конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута ліквідатором було визначено організатором аукціону з продажу майна ліквідаційної маси боржника - Фізичної особи-підприємця Довженко Олександра Сергійовича, Центральну Універсальну Біржу, що підтверджуються протоколом проведення конкурсу на залучення організатора аукціону з продажу ліквідаційної маси ФОП Довженко О.С. від 18.06.2018 №1; комітетом кредиторів також було погоджено організатором аукціону з продажу майна ліквідаційної маси ФОП Довженко О.С. Центральну Універсальну Біржу, що підтверджується протоколом засідання комітету кредиторів ФОП Довженко О.С. від 05.07.2018 № 5.

В подальшому, ліквідатором ФОП Довженко О.С. арбітражним керуючим Гриценко І.І. з переможцем конкурсу - Центральною Універсальною Біржею (виконавець), укладений договір про проведення аукціону від 16.07.2018, відповідно до якого виконавець за рахунок замовника зобов`язався провести аукціон з продажу майна банкрута.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження оскарження результатів конкурсу з визначення організатора аукціону та наявності спору під час розгляду даної справи в суді першої інстанції щодо порядку визначення ліквідатором, в порядку частини 6 статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", організатора аукціону.

При цьому, вказана підстава не заявлялась для визнання недійсним спірного аукціону та не була предметом розгляду в суді першої інстанції

Розділ ІV "Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство" Закону про банкрутство дозволяє зробити висновок про те, що законодавцем передбачено процедуру продажу майна банкрута, яка є універсальною для всіх суб`єктів банкрутства та має ряд імперативних норм, які не можуть змінюватися за домовленістю учасників провадження у справі про банкрутство (комітету кредиторів, організатора торгів, ліквідатора).

За приписам статті 65 Закону про банкрутство, яка визначає особливості проведення повторного аукціону, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов`язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов`язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Статтею 66 Закону про банкрутство встановлено, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Отже, статтями 65 та 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено порядок проведення торгів у формі аукціону, кількість аукціонів та головні вимоги до кожного з аукціонів, у тому числі особливості проведення другого повторного аукціону та особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

При цьому, можливості проведення втретє повторного аукціону Законом про банкрутство не передбачено.

Зазначені норми є імперативними за своєю правовою природою, а процедура, регламентована ними, не може змінюватися за рішеннями окремих учасників провадження, оскільки вони є публічними торгами, які проводяться з метою залучення якнайбільшої кількості учасників, що мають право бути заздалегідь поінформованими про основні правила такої публічної процедури.

Разом з тим, у даному розділі є норми, які містять диспозицію: "якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону", що дозволяє учасникам альтернативу врегулювання певного питання в договорі про проведення аукціону.

Зокрема, такими нормами, на відміну від частини 2 статті 66 Закону про банкрутство, слід вважати частину 3 статті 66 цього Закону, яка прямо зазначає, "якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості", а також частину 3 статті 65 Закону про банкрутство, якою передбачено: "якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20% щодо початкової вартості відповідно до попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону".

Законодавцем не визначено в обов`язковому порядку проведення трьох аукціонів з продажу майна цілісним майновим комплексом.

Отже, на розсуд ліквідатора відноситься обрання подальших способів продажу майна (проводити повторний, другий повторний продаж майна у складі цілісного майнового комплексу, а далі перейти до продажу майна з першого, повторного та другого аукціонів з продажу майна окремими лотами, чи одразу перейти до продажу майна окремими лотами). Відтак, ліквідатор може продовжити продаж майна цілісним майновим комплексом із застосуванням продажу з першого та другого повторного аукціонів, відповідно до ст. 66 Закону про банкрутство, якщо дійде висновку, що такий продаж дозволить йому отримати найвищу ціну, або перейти до продажу майна частинами (лотами), якщо така реалізація буде обґрунтована можливістю отримання сумарно вищої ціни за ліквідаційні активи боржника, допоможе прискорити хід ліквідаційної процедури, строки якої обмежено законодавцем до 1 року та буде більш ефективною на предмет відновлення бізнесу майбутніми власниками (висновок про застосування норми права викладений у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 21.06.2018 у справі № 914/701/17 та у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.07.2018 у справі № 910/7266/14).

Таким чином визначальною метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, а початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення.

Згідно зі статтею 57 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим і підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону про банкрутство початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів, відтак, така вартість ЦМК ніяк не пов`язана з оцінкою (прогнозом) його дійсної вартості і, з високим ступенем вірогідності, може бути завищеною.

Повторний та другий повторний аукціон передбачені у Законі для того, щоб запобігти ситуаціям, коли майно неможливо продати через його завищену початкову вартість. Слід мати на увазі, що оцінка майна, зокрема як ЦМК, це всього лише прогноз щодо ціни, яку, можливо, можна виручити за майно, який може й не здійснитися.

Враховуючи приписи частини 5 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ліквідатор вправі продовжувати продаж майна цілісним майновим комплексом як у повторному, так і у другому повторному аукціоні, якщо дійде висновку, що такий продаж дозволить отримати найвищу ціну.

Враховуючи, що після публікації оголошення про визнання боржника банкрутом до суду та ліквідатора вимоги від інших кредиторів не надходили, початкову вартість продажу цілісного майнового комплексу банкрута у розмірі 786997,92 грн, було визначено відповідно до ухвали господарського суду від 10.10.2016, якою встановлений безспірний розмір вимог ініціюючого кредитора. Отже, початкова вартість цілісного майнового комплексу банкрута була визначена в ухвалі господарського суду від 10.10.2016, що набрала законної сили.

Як вже було зазначено у цій постанові, 17.08.2017 на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України було розміщене оголошення (публікація №45319) про проведення 18.09.2017 аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу; 20.09.2017 розміщене відповідне оголошення (публікація №46068) про проведення 23.10.2017 повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу; 18.10.2017 розміщене відповідне оголошення (публікація №46467) про проведення 16.11.2017 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу.

Згідно вказаних повідомлень організатор аукціону - Товарна біржа «Аукціоніст», вид майна: лот №1 - ЦМК (перелік та характеристика майна у додатку №1).

У додатках № 1 до цих повідомлень зазначено, що цілісний майновий комплекс складається з такого майна: 1) квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) частка власності 4/5 комплексу будівель: нежитлова будівля адміністративна з гаражем, літ. «А», «А-1», загальною площею 233,1 кв. м.; нежитлова будівля проміжного газорегуляторного пункту № З (ТТРП-3), літ. «Б», загальною площею 63,0 кв. м. з допоміжними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2; 3) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0011; 4) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0002; 5) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0005; 6) земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0008; 7) майнові права у статутному капіталі ФГ «Любава-2015» у розмірі 100% (АДРЕСА_1, код 39830422).

Проте, аукціони, призначені на 18.09.2017 та 23.10.2017, не відбулися у зв`язку з відсутністю заявок, а аукціон, призначений на 16.11.2017, був скасований організатором аукціону у зв`язку з допущенними помилками при проведенні інвентаризації та включення деякого майна до складу ліквідаційної маси.

Після вирішення в судовому порядку спорів щодо формування складу ліквідаційної маси боржника, ліквідатором повторно було сформовано склад ліквідаційної маси та оголошено конкурс на визначення організатора аукціонів щодо продажу майна ФОП Довженко О.С., як передбачено розділом IV Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2018 на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України розміщене оголошення (публікація №52901) про проведення 17.08.2018 аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу, 27.08.2018 розміщене відповідне оголошення (публікація №53721) про проведення 25.09.2018 повторного аукціону з продажу ЦМК ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу.

Проте, вказані аукціони (перший та повторний) з продажу майна банкрута не відбулись за відсутності заяв від учасників, про що також було розміщено повідомлення на вищевказаних сайтах.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону про банкрутство аукціон визнається таким, що не відбувся, у разі: відсутності учасників або наявності на торгах лише одного учасника; коли жоден з учасників не запропонував ціну, вищу за стартову (початкову вартість); несплати в установлений строк переможцем належної суми за придбане майно.

27.09.2018 розміщені відповідні оголошення на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (публікація №54466) про проведення 01.11.2018 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу. Проте, організатором аукціону було прийнято рішення про скасування призначеного аукціону у зв`язку з надходженням листа від ліквідатора про його скасування.

05.11.2018 розміщені відповідні оголошення на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (публікація №55287) про проведення 04.12.2018 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу, який 05.11.2018 скасований організатором аукціону у зв`язку з допущенням помилки про суд, в якому здійснюється розгляд справи.

Судова колегія зазначає, що відповідно до частини 1 статті 54 Закону про банкрутство, якою передбачено порядок скасування аукціону, організатор аукціону має право відмовитися від проведення аукціону не пізніше ніж за десять днів до його початку з негайним розміщенням повідомлення про це в друкованих засобах масової інформації, в яких публікувалося оголошення про проведення аукціону, із зазначенням причин.

Рішення про скасування аукціону може бути оскаржено до господарського суду (ч.4 статті 54 Закону про банкрутство).

Таким чином, враховуючи скасування організатором аукціону другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., то слід дійти висновку, що станом на 04.12.2018 майно божника два рази виставлялося на продаж на відкритих торгах у формі аукціону в складі цілісного майнового, проте не було реалізовано, оскільки аукціон з продажу майна банкрута та повторний аукціон визнано такими, що не відбулись через відсутність заяв на участь в аукціоні.

З огляду на викладене, проведення 04.12.2018 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу не суперечить вимогам Закону про банкрутство, оскільки скасування попередніх аукціонів фактично свідчить про правомірність проведення другого повторного продажу майна у складі цілісного майнового комплексу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до умов укладеного між ліквідатором банкрута Гриценко І.І (замовник) та Центральною Універсальною Біржею (організатор) договору про проведення другого повторного аукціону з продажу майна від 02.11.2018 організатор зобов`язався провести другий повторний аукціон без можливості зниження вартості; початкова вартість майна складає 503678,67 грн (т.10, а.с.110-113).

Також, відповідно до змісту оголошення від 05.11.2018 (публікація №55293) про проведення 04.12.2018 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП Довженко О.С. у вигляді цілісного майнового комплексу, початкова вартість майна 503678,67 грн, без можливості зниження початкової вартості (т.9,а.с. 73-81).

Судова колегія зазначає, що спірний аукціон відбувся з підвищенням початкової вартості учасниками аукціону, а переможцем визначено ОСОБА_2, який запропонував найвищу ціну; ціна запропонована переможцем аукціону по цьому лоту - 528 862,61 грн без урахування ПДВ.

Тобто, майно за правилами та метою аукціону було реалізовано за найвищою запропонованою на торгах ціною.

Враховуючи наведене, майно банкрута на аукціоні, що відбувся 04.12.2018, реалізовано за найвищою ціною серед запропонованих пропозицій, вартість продажу лоту - ЦМК, відповідає вимогам зниження початкової вартості, а саме пунктам 3, 4 статті 66 Закону про банкрутство, із дотримання положень договору про проведення другого повторного аукціону з продажу майна від 02.11.2018, укладеного між ліквідатором банкрута Гриценко І.І та Центральною Універсальною Біржею (організатор).

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що проведення другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу боржника без можливості зниження початкової вартості здійснено з метою реалізації майна боржника за найвищою ціною для забезпечення потреб кредиторів згідно з вимогами статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Вказані обставини не спростовано боржником під час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта про невідповідність оголошення, розміщеного на нерухомому майні, яке було продане на аукціоні, вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 58 Закону про банкрутство організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. Під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник.

Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

Частиною третьою цієї норми передбачено, що під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні.

В матеріалах справи наявне фотографічне зображення вхідних дверей нерухомого майна (АДРЕСА_1) з розміщеним на ним оголошенням про продаж майна на аукціоні та номер телефона організатора аукціону.

Представником боржника не спростовано той факт, що додані ліквідатором фотографії відображають будинок 3 за адресою: АДРЕСА_1, в якій проживає Довженко О.С .

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить окремих вимог до змісту оголошення, яке розміщається на об`єктах нерухомого майна, виставлених на аукціон в процедурі банкрутства.

Проте, такі вимоги закріплено в статті 59 Закону про банкрутство для змісту оголошення про проведення аукціону, яке розміщається на веб - сайті.

Зокрема, згідно частини першої цієї статті оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про: майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження; час та місце проведення аукціону (для електронних торгів - веб-сайт, на якому проводяться електронні торги, та період часу, протягом якого проводяться торги); початкову вартість та відомості про можливість її зниження на тому ж аукціоні; розмір та порядок внесення гарантійного внеску; можливість надання переможцю податкової накладної; продавця майна (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах; порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред`являються учасникам, до їх оформлення; порядок і критерії виявлення переможця торгів; строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі; організатора аукціону (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону. В оголошенні наводиться текст договору, що укладається на аукціоні, крім умови про ціну та зазначення особи покупця.

Отже, визначений нормами Закону про банкрутство порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону, а також вимоги до змісту оголошення про проведення аукціону на веб-сайті, направлені на забезпечення можливості прийняти участь в аукціоні з продажу майна банкрута якомога ширшому колу осіб, а також направлені на забезпечення задоволення вимог кредиторів банкрута в максимально можливому розмірі за наслідками реалізації майна банкрута за найвищою ціною.

Проаналізувавши зміст наявного в матеріалах справи повідомлення Центральної Універсальної Біржі про проведення 04.12.2018 другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С., розміщеного на веб-сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що воно відповідає вимогам статті 59 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також місцевим господарським судом обґрунтовано відхилені посилання заявника на невідповідність оголошення про проведення аукціону відомостям, перелік яких визначений у статті 59 Закону про банкрутство, оскільки не було зазначено, що правом користування квартирою мають двоє дітей, які там прописані і фактично проживають, оскільки відповідно до вимог статті 59 Закону про банкрутство та, зокрема, частини 5 цієї статті, обов`язок зазначення прописаних осіб в оголошенні відсутній.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про недоведеність обставин наявності оголошення щодо продажу на об`єкті продажу як аргумент щодо порушення порядку продажу майна на аукціоні, з огляду на те, що судом встановлені обставини щодо дотримання у спірних правовідносинах вимог статей 58, 59 Закону про банкрутство щодо порядку розміщення та змісту оголошень про проведення аукціону з продажу об`єкта, тоді як скаржником всупереч вимогам в статтях 14, 74 ГПК України (відповідно до яких на заявника покладена ініціатива з надання доказів та обов`язок з доведення вимог та стверджуваних ним обставин у справі) не спростовано, що дотриманий у цьому спорі порядок організації та проведення аукціону (розміщення оголошення з продажу Об`єкта тощо) не призвів до залучення до участі в аукціоні як мого більшої кількості потенційних покупців.

Водночас, суд апеляційної інстанції встановив, що у матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення організатором аукціону боржника про проведення 04.12.2018 другого повторного аукціону з продажу майна боржника, як того вимагають вимоги частин 1, 2 статті 58 Закону про банкрутство.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про обізнаність боржника про вжиття ліквідатором заходів щодо реалізації майна в ліквідаційній процедурі, зокрема проведення другого повторного аукціону з огляду на те, що оголошення було розміщено на дверях квартири АДРЕСА_1, в якій проживає банкрут (власник майна). Представником боржника в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 14.11.2019 підтверджено обставини щодо проживання Довженко О.С. разом зі сім`єю в цій квартирі на час підготовки та проведення спірного аукціону.

Окрім того, враховуючи розміщення відповідних оголошень на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України, неодноразові звернення ліквідатора до боржника із письмовими запитами, в яких повідомлялось про здійснення ліквідаційної процедури та необхідність продажу майна боржник, повідомлення батька Довженко О.С. ліквідатора про намір придбати спірну квартиру, яка включена до складу ліквідаційної маси.

При цьому, в заяві про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону представником боржника не заперечувались обставини щодо обізнаності боржником про проведення спірного аукціону, а лише зазначено, що організатор аукціону не повідомив боржника про дату, час та місце проведення торгів.

При цьому апелянт не назвав і не обґрунтував яким чином, за наведених обставин справи, відсутність письмового повідомлення про проведення 04.12.2018 аукціону з продажу майна банкрута вплинула на його результати.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що письмове неповідомлення організатором аукціону боржника про проведення 04.12.2018 аукціону з продажу майна не може бути підставою для визнання аукціону недійсним.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про невідповідність укладеного за результатами проведення другого повторного аукціону договору купівлі продажу майна банкрута від 04.12.2018 вимогам ч. 4 ст. 50 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою передбачене обов`язкове нотаріальне посвідчення укладеного на аукціоні договору купівлі - продажу нерухомого майна.

Разом із тим, матеріали справи свідчать, що переможець аукціону відповідно до приписів ч. 4 ст. 75 Закону про банкрутство звернувся до нотаріуса з метою оформлення результатів аукціону, зокрема нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу майна та отримання свідоцтва про придбання нерухомого майна з публічних торгів.

Проте, постановою державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.12.2018 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні на цілісний майновий комплекс ФОП Довженко О.С. у складі: квартири АДРЕСА_1 та на частку у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Любава-2015» (т.10, а.с. 63-67).

Вказане рішення було оскаржено в судовому порядку. Апеляційним господарським судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2019 у справі №629/1920/19 зобов`язано державного нотаріуса нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу майна на аукціоні 04.12.2018 та видати відповідне свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні.

Окрім цього, дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що вказана підстава не заявлялась боржником для визнання недійсним аукціону в заяві (вх. № 34766 від 13.12.2019) та не була предметом дослідження суду першої інстанції.

Відтак, підготовка, проведення аукціону та оформлення кінцевих результатів аукціону здійснені у відповідності до норм чинного законодавства, з дотриманням норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а жодних порушень вимог законодавства при проведенні аукціону, які б могли вплинути на результати аукціону, боржником не доведено. Також судами не встановлено порушень прав і законних інтересів боржника, який оспорює результати аукціону.

Щодо посилання апелянта на реалізацію на спірному аукціоні квартири, право користування якою мають дві малолітні дитини, за відсутності згоди служби у справах дітей на вчинення такого правочину, колегія суддів зазначає таке.

Зі змісту положень статей 41, 49, 50 Закону про банкрутство вбачається, що правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Виходячи із аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах (аукціоні), яка полягає в процедурі підготовки, проведення торгів, продажу майна (забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів (аукціону), та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів (аукціонів), складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, аукціон є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства (аналогічний висновок щодо правової природи процедури реалізації майна на торгах викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 24.10.2012 у справі № 6-116цс12, від 29.06.2016 у справі № 6-370цс16, від 14.12.2016 у справі № 904/9284/14 підстав для відступу від якої колегія суддів не вбачає).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

За змістом частини шостої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним.

Оцінюючи доводи щодо наявності правових підстав для визнання оскаржуваних правочинів недійсним відповідно до правил статей 203, 215 ЦК України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання; держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Таким чином, згода органів опіки та піклування необхідна лише у випадку, якщо дитина є власником (співвласником), або має право на користування жилим приміщенням, що відчужується.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року, справа № 761/4494/13-ц, провадження № 61-16448св18.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом цієї норми закону, а також статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Згідно з положеннями частин четвертої та п`ятої статті 177 СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

За таких обставин вчинення батьками неповнолітньої дитини певного правочину за відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 177 СК України заборону.

Згідно пункту 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Вказані положення стосуються розгляду звернень на вчинення саме правочинів щодо нерухомого майна дитини, тобто, за результатом добровільних звернень осіб, які мають намір розпорядитися належним дитині майном або майном, на яке у дитини є право користування, і не стосуються примусового відчуження майна.

Крім того, правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини, звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло.

Сам по собі факт відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Отже, під час вирішення цього спору визначальним є встановлення наявності порушеного права дитини у зв`язку з укладенням оспорюваного правочину

Аналогічні правові висновки, викладені Верховним Судом України у постановах від 06 квітня 2016 року у справі № 6-589цс16, від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1414цс17.

В даному випадку, арбітражний керуючий проводить ліквідаційну процедуру суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця Довженко О.С. на підставі постанови Господарського суду Харківської області у справі №922/3059/16 та у відповідності до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним в даних правовідносинах та встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Згідно відповіді Служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації від 19.10.2018 №01-42/3012, у разі вирішення в судовому порядку питання зняття з реєстрації місця проживання дитини, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Водночас, служба у справах дітей зазначила, що не вбачає підстав для звернення арбітражного керуючого за дозволом на включення майна до ліквідної маси та реалізації майна на прилюдних торгах (т.10, а.с. 71-73).

Окрім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.12.2018 року за дружиною Довженко О.С. - ОСОБА_4 , яка є матір`ю двох його неповнолітніх дітей, зареєстровано житловий будинок загальною площею 46,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Степанчук О.Ю. 26.07.2017 року (т.9, а.с. 205-206).

Отже, наявність іншого житла у батьків для проживання дітей на момент продажу вказаної квартири на аукціоні не порушує, не звужує права таких дітей та є підставою для продажу вказаного нерухомого майна аукціону без наявності дозволу органу опіки та піклування.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що продаж квартири на спірному аукціоні, правом користування якою мають діти, не свідчить про обмеження їхніх прав та законних інтересів, а також судом під час вирішення даного спору не було встановлено наявності будь-яких заборон чи обмежень на продаж квартири з прилюдних торгів.

Щодо інших доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, а саме: продаж спільного майна подружжя на аукціоні без виділення частки (щодо відчуження 100% статутного капіталу ФГ «Любава-2015» (розділ 3); укладення договорів купівлі-продажу майна на аукціоні з фізичною особою ОСОБА_2 , тоді як реєстраційний та гарантійний внесок, оплату за придбане майна сплачено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (розділ 4); невідповідність укладених договорів купівлі-продажу майна боржника на відкритих торгах (аукціоні) від 04.12.2014 проекту договору купівлі-продажу, розміщеному в оголошенні (розділ 5); відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу в порушення ч.4 ст. 50 Закону про банкрутство (розділ 6); визначення організатора аукціону з порушенням вимог Закону про банкрутство (розділ 7); продаж майна, на яке не може бути звернуто стягнення, оскільки законодавством передбачено можливість продажу ФГ «Любава-2015» як ЦМК, а не майнових прав у статутному капіталі (розділ 10).

Судова колегія звертає увагу на те, що викладені в апеляційній скарзі нові підстави для визнання спірного аукціону недійсним та наведені відповідні обставини, не заявлялись боржником під час звернення до суду із заявою про визнання недійсними результатів аукціону та не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1, 2 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з імперативними приписами частини 5 статті 269 ГПК України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Метою суду апеляційної інстанції є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи по суті повторно, з урахуванням обмежень, встановлених приписами процесуального закону.

Судова колегія зазначає, що відмінність у застосуванні колегіями суддів принципу диспозитивності, передбаченого статтею 14 ГПК України, що застосовується у позовному провадженні, та принципу повноти судового контролю процедур банкрутства, який реалізується у процедурах банкрутства та забезпечує дотримання балансу інтересів боржника, кредиторів та інших учасників справи про банкрутство, зокрема, й щодо реалізації майна боржника в ліквідаційній процедурі, відповідно до приписів статей 42, 44, 98 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зумовлено різними фактичними обставинами у кожній справі, з яких виходить суд при прийнятті кожного окремого судового рішення, будь- то справа позовного провадження або справа про банкрутство.

Ані чинним законодавством, ані судовою практикою не врегульовано єдині критерії застосування принципу судового контролю під час розгляду спорів щодо визнання недійсними результатів аукціонів у справі про банкрутство, отже, судам слід використовувати принцип судового контролю у поєднанні із дотриманням принципу балансу інтересів не тільки боржника та кредиторів, а також і переможця аукціону.

Сформована стала практика про застосування спеціальних принципів, що притаманні інституту банкрутства, у поєднанні з принципами господарського судочинства не повинні перешкоджати досягненню як цілей банкрутства, так і ефективному захисту прав та інтересів всіх без винятку учасників провадження у справі про банкрутство.

При цьому, вплив порушень законодавства при проведенні аукціону на результати торгів слід розглядати також через призму статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює принцип мирного володіння своїм майном, адже визнання торгів недійсними має своїм наслідком повернення майна до ліквідаційної маси банкрута, що безпосередньо впливає не лише на права та інтереси самого боржника, а й учасника торгів, який придбав таке майно та мав певні законні очікування.

Стосовно визначення меж апеляційного перегляду справ про банкрутство з метою судового контролю за процедурою підготовки та проведення аукціонів з продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі з урахуванням приписів статей 42, 44, 49-75, 98 Закону про банкрутство, слід відзначити, що такі межі чітко встановлено у статті 269 ГПК України та не підлягають розширеному тлумаченню.

Судова колегія вважає, що принцип судового контролю за належним проведенням ліквідатором процедур банкрутства, зокрема, процедур продажу майна банкрута хоча і є спеціальним, однак повинен застосовуватися до спірних правовідносин з продажу майна боржника з аукціону, не порушуючи основні принципи господарського судочинства, зокрема, принцип змагальності сторін та принцип диспозитивності господарського судочинства.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не встановлено, а скаржником не доведено, що спірне майно було відчужене з порушенням правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, що є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому, судова колегія не вбачає підстав для відступу від принципу застосування диспозитивності судом апеляційної інстанції виключно в межах заяви боржника про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженка О. С.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки вказані обставини взагалі не наводились у заяві боржника, то вони не були і не могли бути предметом розгляду місцевим господарським судом, а отже, вони виходять за межі судового розгляду суду першої інстанції, а відтак і за межі апеляційного перегляду справи, оскільки в апеляційному суді не розглядаються вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Посилання апелянта на неналежне повідомлення його про час та місце розгляду справи судом першої інстанції судова колегія Східного апеляційного господарського суду вважає безпідставним та таким, що спростовується матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.12.2018 призначено до розгляду в судовому засіданні заяву представника боржника ФОП Довженко О.С. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Довженко О.С. Проте, судове засідання не відбулось, в зв`язку з надісланням справи до Східного апеляційного господарського суду на оскарження (т.9, а.с. 100-101).

В подальшому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2019 призначено заяву про визнання недійсним результатів аукціону на 02.04.2019; ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.04.2019 відкладено розгляд вказаної заяви на 25.04.2019; ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.04.2019 відкладено розгляд заяви на 21.05.2019; в судовому засіданні 21.05.2019 постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 19.06.2019; ухвалою Господарського суду Харківської області від. 19.06.2019 відкладено розгляд справи на 02.07.2019; 02.07.2019 в судовому засіданні постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви на 12.07.2019 на 10.00 год. (т.9, а.с. 117-118, 217-219, т.10. а.с. 79-81, 151, 272-275, т.11, а.с. 10)

Вказані ухвали вручено боржнику в порядку приписів статті 242 ГПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.9, а.с. 123, 224, т.10, а.с. 82, 153, т.11, а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2019 судове засідання по розгляду заяви представника ФОП Довженко О.С. про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону було перенесено з 10:00 години до 14:00 години у зв`язку з повідомленням про замінування господарського суду, тобто з незалежних від суду обставин. Вказане підтверджується, актом про неможливість проведення судових засідань за підписом керівника апарату суду Полякова О.В., заступника керівника апарату суду Гаєвського А.С., начальника відділу державних закупівель та матеріально-технічного забезпечення суду Кулькіна М.А.

Проте, в судове засідання о 14:00 годині представник ФОП Довженко О.С. адвокат Розумна О.О. не з`явилась, хоча як зазначив місцевий господарський суд про перенесення судового засідання була особисто повідомлена, про що свідчить явочний лист від 12.07.2019.

Окрім того, зі змісту оскаржуваної ухвали та протоколу судового засідання вбачається, що розгляд заяви боржника про визнання недійсними результатів аукціону відбувся за участі представника залученої особи ОСОБА_2, ліквідатора та залученої особи ОСОБА_1 , а отже судом було повідомлено учасників справи про перенесення судового засідання на 14.00 год. Доказів на спростування наведеного апелянтом не надано, зокрема не надано доказів повідомлення судом про перенесення розгляду справи на інший день.

Відповідно, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються доводами викладеними у мотивувальній частині постанови.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Довженка О.С. без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16 - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Довженка О.С. залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.07.2019 у справі №922/3059/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.12.2019

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель