РІШЕННЯ

17 грудня 2019 року Справа № 913/575/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 25.09.2019

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001);

до відповідача Фізичної особи - підприємця Спіріденка Олега Валентиновича (адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення 112207 грн 67 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою б/н від 25.09.2019 до відповідача Фізичної особи - підприємця Спіріденка Олега Валентиновича (далі - Відповідача), в якій просить стягнути з Відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.04.2013 в загальній сумі 112207 грн 67 коп., з яких: заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 33880 грн 00 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 11.04.2014 по 23.09.2019 в сумі 73237 грн 67 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 5090 грн 00 коп.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на те, що рішенням рішенням Господарського суду Луганської області від 04.08.2015 у справі №913/392/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», задоволено повністю та стягнуто з фізичної особи-підприємця Спіріденка Олега Валентиновича заборгованість за кредитом в сумі 15000 грн 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 26.12.2013 по 10.04.2015 в сумі 7910 грн 52 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 12.02.2014 по 10.04.2015 в сумі 5317 грн 85 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 10.04.2015 в сумі 1754 грн 99 коп., судовий збір в сумі 1827 грн 00 коп., всього 29983 грн 36 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.10.2019 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2013 Фізичною особою-підприємцем Спіріденком Олегом Валентиновичем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (а.с.18).

Згідно цієї заяви Відповідач приєднався до "Умов та Правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 11.04.2013 та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Відповідно до умов договору Позивачем 12.04.2013 було встановлено Відповідачу кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та Правилами надання банківських послуг" (далі - Умови).

Відповідно до п.3.18.1.16. Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі).

Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п.3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п.3.18.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п.3.18.1.8 Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п.3.18.1.6. Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до розділу 3.18.4. Умов, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта, здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

На виконання умов договору позивач встановив відповідачу кредитний ліміт в загальній сумі 15000 грн 00 коп.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором б/н від 11.04.2013 в сумі 29983 грн. 36 коп., а саме: заборгованості за кредитом у розмірі 15000 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7910 грн. 52 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором у розмірі 5317 грн. 85 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1754 грн. 99 коп.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 04.08.2015 у справі №913/392/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», задоволено повністю та стягнуто з фізичної особи-підприємця Спіріденка Олега Валентиновича заборгованість за кредитом в сумі 15000 грн 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 26.12.2013 по 10.04.2015 в сумі 7910 грн 52 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 12.02.2014 по 10.04.2015 в сумі 5317 грн 85 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 10.04.2015 в сумі 1754 грн 99 коп., судовий збір в сумі 1827 грн 00 коп., всього 29983 грн 36 коп.

Як стверджує позивач, відповідач заборгованість за рішенням Господарського суду Луганської області від 04.08.2015 у справі №913/392/15 не сплатив, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду про додаткове стягнення 33880 грн 00 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 73237 грн 67 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 5090 грн 00 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 ГК України, при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з сайту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (https://privatbank.ua/terms), документи, розміщені на цьому сайті - це публічна оферта, що містить умови і правила надання послуг банком і його партнерами, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділенні банку.

Таким чином, підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тобто уклали відповідний договір, який містить умови щодо надання кредиту.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України).

За правилами частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред?явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником. Згідно частини 2 цієї статті, якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Факт видачі позивачем фізичній особі-підприємцю Спіріденку Олегу Валентиновичу грошових коштів за договором банківського обслуговування б/н від 11.04.2013 встановлено рішенням Господарського суду Луганської області від 04.08.2015 у справі №913/392/15.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Приписами ст. 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов?язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішенням Господарського суду Луганської області від 04.08.2015 у справі №913/392/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», задоволено повністю та стягнуто з фізичної особи-підприємця Спіріденка Олега Валентиновича заборгованість за кредитом в сумі 15000 грн 00 коп заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 26.12.2013 по 10.04.2015 в сумі 7910 грн 52 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 12.02.2014 по 10.04.2015 в сумі 5317 грн 85 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 10.04.2015 в сумі 1754 грн 99 коп., судовий збір в сумі 1827 грн 00 коп. Доказів сплати заборгованості за рішенням Господарського суду Луганської області від 04.08.2015 у справі №913/392/15 суду надано не було.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Приймаючи до уваги невиконання вказаного вище рішення Позивач звернувся до господарського суду із вимогами про стягнення з Відповідача 112207 грн 67 коп. заборгованості за договором б/н від 11.04.2013, з яких: заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 33880 грн 00 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 11.04.2014 по 23.09.2019 в сумі 73237 грн 67 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 5090 грн 00 коп.

Судом було перевірено розрахунок заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 та розрахунок заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 та встановлено, що він є арифметичні вірним.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 5090 грн 00 коп. та заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 33880 грн 00 коп. є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо заявленої позивачем пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 12.02.2014 по 23.09.2019 в сумі 73237 грн 67 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

При нарахуванні пені позивач посилається на пункт 3.18.5.1. Умов, відповідно до якого при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п.3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п.3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторонни є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки сторонами було визначено інший період нарахування штрафних санкцій, то нарахування пені протягом трьох років, з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано не суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Луганської області від 04.08.218 у справі №913/392/15 стягнуто з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором банківського обслуговування б/н від 11.04.2013 за період з 12.02.2014 по 10.04.2015, з урахуванням п.3.18.5.4 Умов, кінцевим строком для нарахування пені є 12.02.2017.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 11.04.2015 по 12.02.2017 є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково в сумі 26105 грн 18 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 5090 грн 00 коп. , заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 11.04.2015 по 23.09.2019 в сумі 33880 грн 00 коп. та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 11.04.2015 по 12.02.2017 в сумі 26105 грн 18 коп. є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1114 грн 09 коп.

Керуючись ст.ст.75, 129, 232, 233, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Спіріденка Олега Валентиновича (ідент. Код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001) заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 33880 (тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят) грн 00 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 5090 (п`ять тисяч дев`яносто) грн 00 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 26105 (двадцять шість тисяч сто п`ять) грн 18 коп. та судовий збір в сумі 1114 (одна тисяча сто чотирнадцять) грн 09 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2019

Суддя С.В. Масловський