ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Справа №902/422/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідачів: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року, м. Вінниця, суддя Маслій І.В., повний текст складено 23 жовтня 2019 року, у справі

за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вілар"

ОСОБА_1

про стягнення 1 280 666,91 грн.

Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2019 року, АТ "ОТП Банк" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ "Торговий дім "Вілар" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 1 280 666,91 грн. за Договором про надання банківських послуг №СR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року.

21 жовтня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області провадженння у даній справі було закрито, у зв`язку з порушенням справи №902/561/19 про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Вілар", на підставі ст. 2 ч.10, ст. 17, ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п.2 ч.1 ст. 175, п.3 ч.1 ст. 231, ст. 234, ст. 235 ГПК України.

АТ "ОТП Банк" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми процесуального права, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали суд повинен був керуватися положеннями Кодексу України з процедур банкрутства щодо позовних вимог банку до ТОВ "Торговий дім "Вілар", а не Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який втратив свою чинність з 21 жовтня 2019 року.

Вважає помилковим використання Господарським судом Вінницької області приписів п.2 ч.1 ст. 175 та п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України при прийнятті рішення про закриття провадження щодо позовних вимог до ОСОБА_1 , оскільки не існувало такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між AT "ОТП Банком" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг №CR 13- 280/В00-4 від 24 липня 2013 року, або судового наказу, що набрав законної сили за тими самими вимогами. При цьому, наявність справи про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Вілар", згідно положень ст. 231 ГПК України, також не могла вважатися підставою для закриття провадження щодо позовних вимог до ОСОБА_1 .

На думку апелянта, внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 був безпідставно звільнений судом від виконання свого обов`язку по поверненню коштів, а позивач - позбавлений свого основоположного права на судовий захист. У зв`язку з постановленням оскаржуваної ухвали, банку буде відмовлено у відкритті провадження за окремим позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг №CR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року.

Відповідачі у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважають її доводи та вимоги необґрунтованими і такими, що не відповідають обставинам справи, а ухвалу прийнятою у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Щодо закриття справи в частині вимог відносно ОСОБА_1 , то зазначає, що такі вимоги не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, а підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки Вовна В.Д. не є ні юридичною особою, ні фізичною особою-підприємцем, а тому справа в цій частині підлягала закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 175 та п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

25 листопада 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду АТ "ОТП Банк" було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року, відкрито провадження за скаргою банку, призначено її до розгляду на 11 грудня 2019 року.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, які не забезпечили явку повноважних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

23 травня 2019 року, АТ "ОТП Банк" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ "Торговий дім "Вілар", як боржника, і до ОСОБА_1 , як поручителя, про стягнення заборгованості в розмірі 1 280 666,91 грн. за Договором про надання банківських послуг №СR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року. (т.1 а.с.4-13)

03 червня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було відкрито провадження за позовом АТ "ОТП Банк" та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. (т.1 а.с.1-3)

13 серпня 2019 року, відповідачі звернулись до господарського суду Вінницької області з клопотанням про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" позовне провадження у справі має бути закрито, оскільки ухвалою господарського суду Вінницької області від 01 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі №902/561/19 - про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Вілар". (т.2 а.с.14-23)

13 серпня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про закриття провадження у справі, провадження у справі №902/422/19 зупинено відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та роз`яснено позивачу ч.4 ст. 23 цього Закону. (т.1 а.с.39-42)

04 жовтня 2019 року, суддя господарського суду Вінницької області Лабунська Т.І. надіслала лист з копією ухвали від 19 вересня 2019 року (справа №902/561/19 за заявою ТОВ "Торговий дім "Вілар" про визнання банкрутом), якою, зокрема, АТ "ОТП Банк" було визнано забезпеченим кредитором ТОВ "Торговий дім "Вілар" з сумою грошових вимог у розмірі 1 280 666,91 грн., з яких 1 250 000,00 грн. - заборгованість по кредиту за Договором про надання банківських послуг №СR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року, 8 312,43 грн. - заборгованість по відсотках, нарахованих за період з 25 лютого по 06 березня 2019 року, 22 354,48 грн. - пені та включено їх до реєстру вимог кредиторів, і повідомила, що станом на 03 жовтня 2019 року дана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась. (т.2 а.с.55-57)

08 жовтня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було поновлено провадження у справі 902/422/19 та призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2019 року. (т.2 а.с.58-59)

21 жовтня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області провадження у даній справі було закрито у зв`язку з порушенням справи №902/561/19 про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Вілар" на підставі ст. 2 ч.10, ст. 17, ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п.2 ч.1 ст. 175, п.3 ч.1 ст. 231, ст. 234, ст. 235 ГПК України. (т.2 а.с.64-69)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній на момент звернення з позовною заявою) /надалі - Закону/, у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред`явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону, про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз`яснити позивачу зміст ч.4 ст. 23 Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону, якщо позивач не звернувся у 30-денний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство з заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення 30-денного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

Як встановлено з матеріалів справи, 23 травня 2019 року, АТ "ОТП Банк" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ "Торговий дім "Вілар", як боржника, та до ОСОБА_1 , як поручителя, про стягнення заборгованості в розмірі 1 280 666,91 грн. за Договором про надання банківських послуг №СR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року, у зв`язку з невиконанням ТОВ "Торговий дім "Вілар" умов Кредитного договору про надання банківських послуг №СR 13 280/В00-4 від 24 липня 2013 року, укладеного між банком та боржником та Договором поруки №SR 13-312/В00 від 24 липня 2013 року, укладеним між банком та засновником позичальника ОСОБА_1 ..

В той же час, на розгляді господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/561/19 за заявою ТОВ "Торговий дім "Вілар" про визнання банкрутом, провадження по якій відкрите ухвалою від 01 серпня 2019 року, якою товариство було визнано банкрутом та здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури в мережі Інтернет.

Тому, господарський суд першої інстанції, вірно застосував процедуру, передбачену ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та ухвалою від 13 серпня 2019 року, зупинив провадження у даній справі для надання можливості позивачу звернутися до банкрута з заявою про визнання його вимог у справі про банкрутство, яким останній скористався, звернувшись з відповідною заявою від 15 серпня 2019 року.

В подальшому, 19 вересня 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області, було, зокрема, задоволено заяву АТ "ОТП Банк" №В00-12-4-10/191 від 15 серпня 2019 року про визнання грошових вимог до боржника, та визнано банк забезпеченим кредитором з сумою грошових вимог у розмірі 1 280 666,91 грн., з яких 1 250 000,00 грн. - заборгованість по кредиту за договором про надання банківських послуг №СR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року, 8 312,43 грн. - заборгованість по відсотках, нарахованих за період з 25 лютого по 06 березня 2019 року, 22 354,48 грн. - пені та включено їх до реєстру вимог кредиторів.

Окрім того, судом встановлено, що 25 грудня 2013 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Торговий дім "Вілар" було укладено Іпотечний договір №РL 13/779/В00, відповідно до умов якого, для забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором клієнт передав в іпотеку банку належну товариству будівлю овочесховища літ. "Е, Е1", загальною площею 980,9 м2, що знаходиться по провулку 50 років СРСР, 2 в м. Гайсині, Вінницької області.

Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону, у разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином, з`ясувавши наявність факту задоволення заяви АТ "ОТП Банк" і визнання його грошових вимог до ТОВ "Торговий дім "Вілар" у розмірі 1 280 666,91 грн. (як банкрута у справі №902/561/19), які утворились унаслідок порушення товариством умов Договору про надання банківських послуг №СR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року, що одночасно є підставою даного позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог банку до ТОВ "Торговий дім "Вілар".

Посилання апелянта на те, що з 21 жовтня 2019 року вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства, а тому у даному випадку застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безпідставними колегією суддів оцінюється критично і відхиляються як помилкові, оскільки ще 19 вересня 2019 року, під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвалою господарського суду Вінницької області, було, зокрема, задоволено заяву АТ "ОТП Банк" №В00-12-4-10/191 від 15 серпня 2019 року та визнано його забезпеченим кредитором з сумою грошових вимог у розмірі 1 280 666,91 грн. за Договором про надання банківських послуг №СR 13-280/В00-4 від 24 липня 2013 року, і з того часу виникли підстави для закриття провадження у справі №902/422/19 в частині щодо вимог банку до ТОВ "Торговий дім "Вілар".

АТ "ОТП Банк", також, просив стягнути солідарно кредитний борг з ОСОБА_1 на підставі укладеного між ним, як засновником позичальника, та банком Договору поруки №SR 13-312/В00 від 24 липня 2013 року.

Проте матеріали справи не містять підтвердження того, що відносно ОСОБА_1 було порушено провадження у справі про банкрутство, як і того, що є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між AT "ОТП Банком" та ОСОБА_1 про стягнення з нього, як з поручителя, заборгованості за Договором про надання банківських послуг №CR 13- 280/В00-4 від 24 липня 2013 року, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами, а тому суд дійшов передчасного висновку про можливість застосування норм п.2 ч.1 ст. 175 та п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України до позовних вимог стосовно ОСОБА_1 та закриття провадження у справі в цій частині.

Безпідставними є доводи представника відповідачів про те, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства через порушення суб`єктності, оскільки Вовна В.Д. не є ні юридичною особою, ні фізичною особою-підприємцем, оскільки Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31 жовтня 2018 року (у справі №161/12771/551-ц) зазначила, що ГПК України у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, передбачає, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (п.1 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Однак, з 15 грудня 2017 року (з моменту вступу у дію нової редакції господарського процесуального кодексу України) господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення наявності юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Така юрисдикція визначається, враховуючи суб`єктний склад сторін основного зобов`язання.

Пунктом 6 ч.1 ст. 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття ухвали судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу АТ "ОТП Банк" слід задоволити частково, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року скасувати в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог до ОСОБА_1 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк" - задоволити частково.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року у справі №902/422/19 - скасувати в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог до ОСОБА_1 .

Справу №902/422/19 повернути господарському суду Вінницької області для продовження її розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "16" грудня 2019 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.