ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 грудня 2019 року Справа № 916/2591/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: М.А. Мишкіної

суддів К.В. Богатиря, І.Г. Філінюка

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №379 від 05.07.2019р., розпорядження в.о. керівника апарату суду №615 від 23.08.2019р. та протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019р. та від 23.08.2019р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» - не з`явився;

від прокуратури - Стоянов О.Г. - прокурор відділу прокуратури Одеської області;

від Одеської міської ради - Степанишина А.С. - за довіреністю;

від державного реєстратора прав на нерухоме майно Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича - не з`явився;

від ПП «Н.А.Ш.Н.А.П» - Демінська К.В. - директор

Розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про зупинення провадження у справі при розгляді апеляційної скарги Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»

на рішення господарського суду Одеської області від 12 березня 2019 року

у справі №916/2591/18

за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до:

- Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»;

- державного реєстратора прав на нерухоме майно Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Приватне підприємство «Н.А.Ш.Н.А.П»

про скасування рішення державного реєстратора

встановив:

20.11.2018р. заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (надалі - відповідач, Спілка автомобілістів), державного реєстратора прав на нерухоме майно Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича (надалі - відповідач, держреєстратор Пенчев К.Л.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Приватне підприємство «Н.А.Ш.Н.А.П», в якому просив суд скасувати рішення завідувача Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича (індексний номер 26864243 від 08.12.2015) про реєстрацію виправлень до об`єкта нерухомого майна, а саме: автостоянки №42, яка розташована за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова , 103/1.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що 29.04.2009р. на підставі свідоцтва про право власності за Спілкою автомобілістів було зареєстроване право власності на автостоянку №42, загальною площею 89,2кв.м., як розташована на земельній ділянці 18700км. 08.12.2015р. держреєстратором Пенчевим К.Л. проведено державну реєстрацію виправлень до об`єкта нерухомого майна - автостоянки №42, в результаті чого змінено загальну площу автостоянки з 89,2 на 9403кв.м.; 07.03.2018р. Спілка автомобілістів передала 167/1000 часток автостоянки № 42, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 103/1, а саме: літ. «А» - диспетчерська, літ. «Б» - туалет та літ «Г-1» - навіс в оренду Приватному підприємству «Н.А.Ш.Н.А.П.».

Проте жодних підстав для проведення виправлень до об`єкта нерухомого майна - автостоянки №42 держреєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зазначено. Так, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлено, що за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, будинок 103/1 за громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» зареєстровано право власності на автостоянку № 42 (надалі - Автостоянка №42), загальною площею 9403кв.м, складовими частинами якої є: диспетчерська, А; адміністраторська, Б; туалет, В, навіси автомобільні, Г1-Г12. Проте навіси гаражі під літ. «Г1-Г12» не є капітальними спорудами, про що свідчить опис основних конструкцій елементів, з яких вбачається відсутність фундаменту тощо. законодавством порядок реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, що є підставою для захисту інтересів держави у судовому порядку. Так, на підставі спірного рішення реєстратора фактично зареєстровано право власності на споруди, які взагалі не підлягають державній реєстрації, оскільки є некапітальними спорудами. Крім того, оскільки рішення Одеською міськрадою з приводу розпорядження земельною ділянкою не приймалися та інформація щодо оформлення будь-який правоустановчих документів на земельну ділянку за адресою: м . Одеса, проспект Маршала Жукова, 103/1 відсутня, можливо дійти до висновку, що збільшення площі спірного об`єкта нерухомості відбулося за рахунок земель Одеської міської ради, всупереч діючого законодавства.

Одеською міською радою не вжито жодних заходів на захист інтересів територіальної громади м.Одеси щодо вищезазначеної земельної ділянки, в тому числі щодо оскарження рішення державного реєстратора, у зв`язку із чим прокурор у відповідності до приписів ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», ст.53 ГПК України звернувся до суду із даним позовом.

З посиланням на норми ст.ст.2,5,10, ч.4 ст.18, ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.6,6 Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою кабінету міністрів України №1127 від 25.12.2015р., ч.2 ст.78, ст.ст.82,83, 116, 152 (ч.2), 153 (ч.1) ЗК України, п.34 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», прокурор просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

29.11.2018р. Одеська міська рада подала суду пояснення, в яких просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та, зокрема, зазначила, що збільшення площі об`єкта нерухомого майна оскаржуваним рішенням зареєстровано неправомірно, за відсутності документів, які дають право проводити відповідну реєстрацію таких змін, на земельній ділянці, що не відводилася для цієї мети, чим порушено інтереси територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міськради, яка позбавлена можливості розпоряджатися земельною ділянкою за адресою:м.Одеса , пр-т М.Жукова, 103/1.

Ухвалою місцевого господарського суду від 06.12.2018р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спілки автомобілістів Приватне підприємство «Н.А.Ш.Н.А.П».

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.03.2019р. (суддя О.А.Демешин) позов задоволено частково - скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №26864243 від 08.12.2015р.; стягнуто з державного реєстратора прав на нерухоме майно Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича на користь прокуратури Одеської області 1762грн. судового збору на рахунок прокуратури Одеської області; в частині позовних вимог до ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» у задоволенні позову відмовлено.

Рішення обґрунтоване посиланням на нормич.1 ст.2, ч.2 ст.3, ч.1 ст.5, ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.80,83,12,152 ЗК України, п.34 ч.1 ст.26, ч.ч.1,5 ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.319, 321 ЦК України та вмотивоване наступним. Як вбачається з технічного паспорту від 07.02.2009р., автостоянка за адресою: проспект Маршал Жукова, 103/1 складається з наступних об`єктів: літ. «А» - диспетчерська, загальною площею 25,8 кв.м., літ «Б» - адміністраторська, загальною площею 50,1 кв.м., туалету літ. «В», загальною площею 1 кв.м., літ. «Г1-Г12» - гаражі, загальною площею 9 325,7 кв.м., що не є капітальними спорудами, оскільки відсутній фундамент. Отже, на підставі спірного рішення державного реєстратора зареєстровано право власності на споруди, які не підлягають державній реєстрації, оскільки не є капітальними. А відтак, рішення державного реєстратора від 08.12.2015р. №26864243 ухвалене в порушення норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Дослідженням реєстраційної справи №1 на Автостоянку №42 судом встановлено, що в ній відсутні будь-які правовстановлюючі документи, якими в установленому порядку було б змінено загальну площу об`єкту нерухомого майна з 89,2кв.м. на 9430кв.м. З огляду на те, що Одеська міська рада не приймала рішень щодо передачі Спілці автомобілістів у власність або користування земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова 103/1, вбачається що ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» користується земельною ділянкою без правовстановлюваних документів. А відтак, державною реєстрацією права власності на об`єкт нерухомого майна - Автостоянку №42 порушені права територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради, як власника відповідної земельної ділянки. Оскільки позов заявлено з підстав неправомірності прийняття рішення про реєстрацію виправлення до права власності об`єкта нерухомості, належним відповідачем за цим позовом є державний реєстратор Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчев К.Л. та у задоволенні позовних вимог до Спілки автомобілістів слід відмовити; позовні ж вимоги до держреєстратора підлягають задоволенню.

11.05.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», в якій скаржник просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Також в апеляційній скарзі містилась заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції під час розгляду справи не вжито достатніх заходів для встановлення істини у справі та не надано оцінки доказам, наявним у матеріалах справи; рішення підлягає скасуванню з огляду наступного:

- ані у позовній заяві, ані у оскаржуваному рішенні не згадано про первісні підстави, відповідно до яких Апелянт набув права власності на автостоянку №42 (договір оренди земельної ділянки від 30.07.1999р., розпорядження Овідіопольської райдержадміністрації від 19.02.2002р. №99). Зазначені документи судом не досліджувались, позивач не надавав їх до позовної заяви, а Одеська міська рада, не вжила жодний дій, щодо сприяння у виконанні ухвали суду від 29.01.2019р. щодо витребування в Управління державної реєстрації Юридичного департаменту ОМР належним чином засвідченої копії реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1, а саме: автостоянку № 42, загальною площею: 9403 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, будинок 103/1. Зазначений факт свідчить про упереджене ставлення суду до розгляду спору, що стало підставою для винесення необґрунтованого рішення, в результаті неповного судового розгляду;

- прокурор жодним чином у своїй позовній заяві не вказує, ким, з яких підстав та з якою метою отримувались відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо майна, належного апелянтові, що апелянт вважає безпідставним втручанням прокуратури у діяльність громадської організації;

- прокурором не вказуються обставини, з яких виникла необхідність у зверненні до суду із позовною заявою, не вказується яким чином та у якому розмірі, внесеними змінами до інформації щодо об`єкту нерухомого майна у вигляді автостоянки №42, завдано шкоди Державі, захистом інтересів якої покликана займатись прокуратура;

- ані судом, ані Позивачем по справі не були прийняті до уваги норми Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 27 (надалі за текстом - Інструкція), яка визначає механізм проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна всіх форм власності, що здійснюють суб`єкти господарювання, і діє на всій території України;

- жодною із норм чинного законодавства України не заборонена державна реєстрація прав на об`єкти некапітальної забудови, крім того, на підставі скасованого рішення державного реєстратора в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була відображена дійсна картина технічної інвентаризації складної речі - об`єкта нерухомого майна у вигляді автостоянки № 42, а тому підстав для скасування законного рішення у суду не було;

- посилання суду на те, що Одеською міською радою не приймались рішення щодо передачі апелянтові у власність або в користування земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), 103/1, з чого суд робить упереджений та необ`єктивний висновок, що апелянт користується земельною ділянкою без правовстановлювальних документів, є недоцільним, оскільки судом у ході судового розгляду справи жодним чином не піднімалось питання щодо статусу зазначеної земельної ділянки, і ані позивачем, ані Одеською міською радою до суду не надано жодних документів щодо права власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на зазначену земельну ділянку;

- значним недоліком оскаржуваного рішення і той факт, що судом першої інстанції взагалі не прийнято до уваги безпідставності звернення до суду із позовом заступником прокурора Одеської області;

- в даному спорі, прокуратура Одеської області прагнучи представляти в суді Одеську міську раду та подаючи позов від її імені, здійснила захист інтересів територіальної громади, а не держави, при чому ані у позовній заяві, ані у самому рішенні суду так і не вказано у чому ж полягає порушення прав Одеської міської ради, Держави, або прокуратури Одеської області, на думку апелянта саме тому, що такого порушення - не було.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді К.В.Богатир, І.Г.Філінюк):

- від 16.05.2019р. апеляційну скаргу залишено без руху та витребувано з господарського суду Одеської області матеріали справи №916/2591/18.;

- від 07.06.2019р. поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»; запропоновано учасникам справи подати відзиви на апеляційну скаргу та клопотання з процесуальних питань у строк до 18.06.2019р.; зупинено дію рішення господарського суду Одеської області від 12.03.2019р. у справі №916/2591/18;

13.06.2019р. Одеська міськрада подала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. В обґрунтування своєї позиції позивач, зокрема, вказує, що збільшення площі об`єкта нерухомого майна - Автостоянки №42 зареєстровано неправомірно, за відсутності документів, які дають право проводити відповідну реєстрацію таких змін, на. земельній ділянці, що не відводилася для цієї мети, чим порушено інтереси територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, яка позбавлена можливості розпоряджатися земельною ділянкою. Держреєстратором прийнято спірне рішення в частині збільшення площі об`єкта нерухомого майна за рахунок об`єктів, право власності на які не підлягає державній реєстрації - автомобільних навісів, які розташовані на земельній ділянці комунальної власності, яка не була надана Одеською міською радою відповідачу Спілці автомобілістів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2019р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні 08.07.2018р.

19.06.2019р. до суду поштою надійшов відзив на апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області, в якому прокурор просив залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відзиві, зокрема (крім доводів наведених у позовній заяві), зазначено, що доводи апелянта про те, що жодною із норм чинного законодавства України не заборонена державна реєстрація права власності на об`єкти некапітальної забудови є безпідставними та необґрунтованими. Державна реєстрація виправлень внесених до об`єкта нерухомого майна, який перебуває у власності ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 103/1, проведена з порушенням положень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначені протиправні дії порушують встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, що і стало підставою для захисту інтересів держави у судовому порядку на підставі ст.23 ЗУ «Про прокуратуру». Так, на підставі рішення реєстратора фактично зареєстровано право власності на споруди, які взагалі не підлягають державній реєстрації оскільки є некапітальними тимчасовими спорудами.

Підставою для звернення прокуратури області до суду з даною позовною заявою з метою представництва відповідних інтересів держави в суді послугувало нездійснення захисту таких інтересів уповноваженим органом - Одеською міською радою. Таким чином, невжиття заходів реагування органом, що виконує відповідні функції у спірних правовідносинах щодо усунення обставин, якими спричинено порушення інтересів держави, є обставинами що виправдовують втручання прокурора у справу.

У зв`язку із перебуванням судді К.В.Богатиря у відпустці з 08.07.2019р. по 04.08.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №379 від 05.07.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2591/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, І.Г. Філінюк.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2019р. прийнято справу до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, І.Г. Філінюк, розпочато розгляд справи спочатку та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 27.08.2019р.

У зв`язку із перебуванням судді В.В. Бєляновського у відпустці з 27.08.2019р., розпорядженням в.о. керівника апарату суду №615 від 23.08.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2591/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, І.Г. Філінюк.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.08.2019р. прийнято справу до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, І.Г. Філінюк. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019р. зупинено апеляційне провадження у справі №916/2591/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №587/430/16-ц Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою суду від 25.11.2019р. провадження у справі поновлено із призначенням справи до розгляду у судовому засіданні 16.12.2019р.

В засіданні суду апеляційної інстанції 16.12.2019р. судом на обговорення поставлене питання про зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду (розглядається виключна правова проблема щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором).

Прокурор, представники Одеської міськради та ПП «Н.А.Ш.Н.А.П» у судовому засіданні не заперечували проти зупинення апеляційного провадження у справі.

ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» та державний реєстратор прав на нерухоме майно Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчев К.Л. в своїх представників в судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в порядку ст.120 ГПК України.

Розглянувши питання про зупинення апеляційного провадження, колегія суддів дійшла наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі №916/2591/18 порушено за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради.

Вимоги прокурора щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді засновані на правових нормах п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України, ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

Статтею 23 ЗУ «Про прокуратуру» закріплено умови представництва прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді, у тому числі підстави такого представництва.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, висновки колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо необхідності передачі справи №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду обґрунтовані тим, що за нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 ГПК України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", рішеннями Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017, від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019, від 20 червня 2019 року № 6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: - додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; - обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

У контексті зазначених питань колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на правовий висновок, викладений у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07 грудня 2018 року у справі №924/1256/17 про те, що з метою підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів, прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Колегія суддів зазначає, що цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц стосовно відсутності необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але зауважує, що у справі, що переглядається, на відміну від справи № 587/430/16-ц, розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Також касаційним господарським поставлено питання щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Ухвалою від 07.11.2019р. Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №912/2385/18 та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24.03.2020р.

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що при касаційному розгляді справи №912/2385/18 Великою Палатою Верхового Суду вирішується виключна правова проблема стосовно необхідності доведення (підтвердження) прокурором підстав представництва інтересів держави в суді та процесуальних наслідків у разі встановлення відсутності підстав для такого представництва, за результатами чого будуть сформовані висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» та положень ГПК України (в частині процесуального аспекта результатів вирішення справ при відсутності підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді).

Процесуальна позиція скаржника у розглядуваній справі поряд із обґрунтуванням матеріально-правових підстав для задоволення його апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення включає також і заперечення підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Одеської міської ради в господарському суді при розгляді даної справи, при цьому таким аргументам сторони спору відповідно до п.п. «в» п.3 ч.1 ст.282 ГПК України має бути надана оцінка (прийняття чи відхилення) апеляційним господарським судом в його постанові.

Згідно із п.7 ч.1 та ч.3 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, при перегляді судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Оскільки як у справі №912/2385/18, так і у справі №916/2591/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, судова колегія вважає за необхідне зупинити провадження у справі №916/2591/18 до закінчення перегляду справи №912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду на підставі п.7 ч.1 ст. 228, п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 232-236, 240, 270, 281, 287,288 ГПК України, колегія суддів, ухвалила:

Зупинити апеляційне провадження у справі №916/2591/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст.235 ГПК України.

Згідно ст.286, п.3 ч.1 ст.287 ГПК України судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно ч.1 ст.288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2019 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя К.В. Богатир

Суддя І.Г. Філінюк