РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2019Справа № 910/8329/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Максимець В.О. розглянув в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в

інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління

Міністерства оборони України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове

будівництво та реконструкція»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача: Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області

про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору підряду.

за участі представників:

позивача - Шпірук М.В.,

відповідача1 - Богдан М.С.,

відповідача2 - Дмитраш В.К.,

третьої особи - не з`явились,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України 26 червня 2019 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове будівництво та реконструкція» про визнання недійним рішення тендерного комітету Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління, оформленого протоколом засідання тендерного комітету №10 від 27.02.2019, яким визнано переможцем закупівлі №UA-2019-01-18-003599-c Товариство з обмеженою відповідальністю «Нове будівництво та реконструкція» та про визнання недійним договору підряду №1ж/1 на виконання робіт із будівництва «Будівництво гуртожитку, військове містечко №25, вул.Шевченко, 105, м.Чернігів» від 15.03.2019 (із змінами згідно додаткової угоди від 08.04.2019 №1/89), укладеного між Північним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нове будівництво та реконструкція».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 повернуто позовну заяву і додані до неї документи заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 року у справі №910/8329/19 скасовано, справу №910/8329/19 направлено для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та призначено підготовче засідання на 29.10.2019.

За результатами проведення 04.10.2019 повторного автоматизованого розподілу справу №910/8329/19 передано для розгляду судді Кирилюк Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду суддею Кирилюк Т.Ю., та призначено підготовче засідання на 29.10.2019.

Відповідачем2 через відділ діловодства 23.10.2019 надано суду відзив, яким заперечено вимоги позову повністю з огляду на їх необґрунтованість.

Відповідачем1 через відділ діловодства 28.10.2019 надано суду відзив, яким заперечено вимоги позову повністю з огляду на відсутність правових та фактичних підстав.

Третьою особою на стороні позивача 14.11.2019 надано суду письмові пояснення, якими підтримано позовні вимоги повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

За результатами підготовчого засідання судом оголошено ухвалу без виходу в нарадчу кімнату про закриття підготовчого провадження та призначено судовий розгляд справи по суті у судовому засіданні 17.12.2019.

У судовому засіданні 17.12.2019 позивач підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідача1 та відповідача2 проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, зазначених у відзивах на позовну заяву.

У судовому засіданні 17.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Військовою прокуратурою Центрального регіону України за результатом опрацювання веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель з`ясовано, що 18.01.2019 Північним територіальним квартиро-експлуатаційним управлінням оголошено про проведення публічної закупівлі за процедурою відкритих торгів робіт з будівництва гуртожитку у військовому містечку №25 по вулиці Шевченко 105 у місті Чернігів.

Переможцем проведеного електронного аукціону визнано відповідача2, яким запропоновано найбільш вигідну цінову пропозицію серед тринадцяти осіб, що прийняли участь у проведених торгах.

Відповідачем1 укладено з переможцем аукціону 15.03.2019 договір підряду №1ж/1 про виконання будівельних робіт загальною вартістю 33 008 229,70 грн.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальних громад врегульовано Законом України «Про публічні закупівлі».

Частиною 28 статті 1 цього Закону визначено, що тендером (торгами) є здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, установленими цим Законом (крім переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про публічні закупівлі» для організації та проведення процедур закупівель замовник утворює тендерний комітет (комітети) або визначає уповноважену особу (осіб). Тендерний комітет діє на засадах колегіальності та неупередженості. Членство в тендерному комітеті або визначення уповноваженої особи (осіб) не повинно створювати конфлікт між інтересами замовника та учасника чи між інтересами учасників процедури закупівлі, наявність якого може вплинути на об`єктивність і неупередженість прийняття рішень щодо вибору переможця процедури закупівлі. Уповноважена особа (особи) під час організації та проведення процедур закупівель повинна забезпечити об`єктивність та неупередженість під час процесу організації та проведення процедур закупівлі в інтересах замовника.

За визначенням частини 31 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерний комітет - службові (посадові) та інші особи замовника, призначені відповідальними за організацію та проведення процедур закупівлі згідно із цим Законом.

Керівництво роботою тендерного комітету здійснює його голова. Голова тендерного комітету призначається замовником, організовує роботу комітету та несе персональну відповідальність за виконання покладених на комітет функцій (частина друга статті 11 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерний комітет планує закупівлі, складає та затверджує річний план закупівель, здійснює вибір процедури закупівлі, проводить процедури закупівель, забезпечує рівні умови для всіх учасників, об`єктивний та чесний вибір переможця, забезпечує складання, затвердження та зберігання відповідних документів з питань публічних закупівель, визначених цим Законом, забезпечує оприлюднення інформації та звіту щодо публічних закупівель відповідно до Закону та здійснює інші дії, передбачені Законом.

Таким чином, Законом України «Про публічні закупівлі» питання проведення процедури закупівлі та вибору переможця віднесені до виключної компетенції тендерного комітету замовника.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про публічні закупівлі» за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, розробленими відповідно до цього Закону, члени тендерного комітету замовника, уповноважена особа (особи), члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України. За порушення вимог, установлених цим Законом в частині прийнятих рішень, вибору і застосування процедур закупівлі, відповідальність несуть члени тендерного комітету або уповноважена особа (особи) персонально.

Звертаючись з даним позовом до відповідачів прокурор стверджує, що рішення тендерного комітету, оформлене протоколом №10 від 27.02.2019 та укладений на підставі цього рішення договір підряду №1ж/1 від 15.03.2019 підлягають визнанню недійсними.

В якості підстави цього твердження прокурором наведено висновки аудиторів Північного офісу Держаудитслужби (електронна адреса висновку https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-01-18-003599-c), за якими тендерна пропозиція відповідача2 не відповідала умовам тендерної документації за наступними позиціями:

1) в укладеному відповідачем2 та наданий у складі пропозиції договір про надання завантажувально-розвантажувальних робіт за допомогою шести кранів окремо не зазначено об`єкт будівництва гуртожитку у військовому містечку №25 по вулиці Шевченко 105 у місті Чернігів;

2) відповідачем2 не підтверджено власність орендодавця шести з семи одиниць техніки за договором №01/12-18 від 03.12.2018;

3) відсутність підтвердження наявності автогудронатора, автогрейдера та асфакльтоукладальника;

4) невірність дати кінцевого строку подання пропозицій у наданій відповідачем2 банківській гарантії.

Крім того, за твердженням прокурора, відповідачем1 невірно визначено умови конкурсу з огляду на вимоги Податкового кодексу України в частині визначення об`єкту податку на додану вартість, що ввело в оману усіх учасників торгів.

Відповідачами заперечено доводи позовної заяви як безпідставні. Зокрема, відповідачем1 у відзиві спростовано висновки прокурора з огляду на вимогу пункту 5.3 тендерної документації, за якою учасник закупівлі мав надати підтвердження наявності не менше 10 найменувань будівельної техніки та обладнання, у той час як відповідачем надано у переліку більш як 90 одиниць 31 найменування.

Пунктом 5.3 розділу третього тендерної документації визначено перелік документів, які вимагаються для підтвердження відповідності учасників встановленим кваліфікаційним критеріям та вимогам, згідно законодавству, та подаються у складі тендерної пропозиції: 1) Довідка, яка містить інформацію про наявність в учасника обладнання (у тому числі будівельної техніки та (або) обладнання у кількості не менше 10 найменувань) та матеріально-технічної бази (у тому числі офісне та складське приміщення), за встановленою формою. Для підтвердження зазначеної у довідці інформації про наявність обладнання учасник повинен надати копії інвентарних карток обліку основних засобів або нотаріально завірену копію договору/договорів оренди (чи лізингу) обладнання (договір повинен бути чинний на дату подання пропозиції і термін його дії повинен бути не меншим ніж до 31 серпня 2020 року), або інші документи, які підтверджують наявність обладнання.

Для підтвердження інформації зазначеної у довідці про наявність матеріально-технічної бази учасник повинен надати копію документа, який підтверджує його право власності на матеріально-технічну базу, або нотаріально завірену копію договору/договорів оренди матеріально-технічної бази (договір повинен бути чинний на дату подання пропозиції і термін його дії повинен бути не меншим ніж до 31 серпня 2020 року).

Таким чином, підтвердження прав на техніку у орендодавця умовами закупівлі від учасників не вимагалось.

Відповідно до наданої відповідачем2 довідки вих. №0102/19-20 від 01.02.2019 (у складі тендерної пропозиції) останнім задекларовано наявність 32 одиниць будівельної автотехніки.

Суд погоджується з висновком відповідача1, що у даному випадку не повне підтвердження права користування до фактичного власника (яке не вимагалось умовами торгів взагалі) дев`яти з тридцяти двох одиниць техніки не надавало тендерному комітету права відхилити тендерну пропозицію відповідача2.

Суд погоджується і з доводами відповідачів, що до моменту завершення процедури публічної закупівлі та укладення договору підряду на виконання будівельних робіт у місті Чернігів, у відповідача2 були відсутні будь-які підстави стверджувати чи вважати про наявність відповідного будівельного майданчику та вносити зміни у договір про виконання завантажувально-розвантажувальних робіт.

Допущена банківською установою технічна помилка в частині дати кінцевого подання тендерних пропозицій учасників не має правовим наслідком недійсність банківської гарантії і, відповідно, не надає підставу відповідачу1 відхилити конкурсну пропозицію учасника торгів на підставі неподання необхідного забезпечення.

Відповідно до умови пункту 1.5 розділу третього тендерної документації тендерна пропозиція не буде відхилена у разі допущення учасником торгів формальних (несуттєвих) помилок, пов`язаних з оформленням тендерної пропозиції та які не впливають на зміст пропозиції, наприклад: відсутність нумерації сторінок, підписів на окремих документах, технічні помилки та описки.

Виходячи з наведеного, судом встановлено недоведеність позивачем наявності фактичних підстав для визнання рішення тендерного комітету, оформленого протоколом №10 від 27.02.2019, недійсним.

Крім того, позивачем не доведено, що мала місце помилка в обчисленні відповідачем1 об`єкту оподаткування податком на додану вартість і що ця помилка мала прямим фактичним наслідком спотворення результату закупівлі.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 30 Закону України «Про державні закупівлі» замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо учасник не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону чи не надав забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником; тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації.

Позивачем не доведено суду, що у даному випадку дійсно мало місце порушення відповідачем1 зазначених вимог Закону.

За відсутності доведеного «поза розумним сумнівом» факту порушення тендерним комітетом відповідача1 імперативних приписів Закону, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом №10 від 27.02.2019.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 627 та 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суперечність договору положенням чинного законодавства означає врегулювання правовідносин сторін всупереч імперативним нормам законодавства.

Вирішуючи спори про визнання договорів недійсними, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання їх недійсними та настання відповідних наслідків, а саме відповідність змісту договору вимогам закону, моральним засадам суспільства, правоздатність сторін договору, у чому конкретно полягає неправомірність та інші обставини, що є істотними для правильного вирішення спору.

Заявляючи вимогу про визнання у судовому порядку недійсним укладеного відповідачами договору прокурором наведено загальні вимоги цивільного законодавства щодо права суду визнати правочин недійсним та правові наслідки такого рішення.

Проте, визнання судом правочину недійсним можливе лише на певній правовій підставі та за наявності відповідних фактичних підстав для її застосування.

В якості правової підстави прокурором визначено правовий припис статті 207 Господарського кодексу України (абзац 2 сторінки 7 позовної заяви).

Суд відхиляє наведену позивачем правову підставу позову, оскільки статтю 207 Господарського кодексу України виключено на підставі Закону України №2275-VIII від 06.02.2018.

Недійсність норми Закону на час виникнення спірних правовідносин унеможливлює її застосування до цих відносин.

Крім того, позивачем не доведено суду і факту існування ряду фактичних обставин, у тому числі підривання фінансово-економічних принципів функціонування державних органів, грубого порушення відповідачем1 вимог Закону України «Про публічні закупівлі», нанесення реальної майнової шкоди тощо.

Оскільки позивачем не доведено суду наявність як фактичних так і правових підстав, суд відмовляє у задоволенні вимоги про визнання недійсним укладеного відповідачем1 та відповідачем2 договору №1ж/1 від 15.03.2019.

Встановивши відсутність покладених в основу позову фактичних і правових підстав, суд відмовляє у його задоволенні повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове будівництво та реконструкція» про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору підряду відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.12.2019

Суддя Т.Ю.Кирилюк