ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2685/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2685/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-інвест" /08054, Київська обл., Макарівський р-н, с. Соснівка, вул. Соборна, буд. 30, /

до відповідача Селянського-фермерського господарства "Прогрес" /66150, Одеська обл., Балтський р-н, с. Бендзарі, вул. Миру, буд. 46, /

про стягнення 831 927,30 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-інвест" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Селянського-фермерського господарства "Прогрес" заборгованості у розмірі 831 927,30 грн., та судового збору у розмірі 12 478,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №14/04-101 від 14.04.2015р. щодо своєчасної оплати поставленого товару.

У відзиві за вх.№20599/19 від 08.10.2019р. відповідач просить суд застосувати позовну давність в порядку ч.3 ст.267 ЦК України та відмовити у задоволенні позову у зв`язку з спливом позовної давності. При цьому відповідач зазначає, що позивач звернувся до господарського суду з позовом через 4 роки 5 місяців після поставки товару відповідачу, а тому пропущений строк звернення до суду щодо стягнення заборгованості за договором поставки №14/04-101 від 14.04.2015р., який сплинув 14.04.2018р.

Ухвалою суду від 08.11.2019р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 12.11.2019р.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті оголошувалася перерва до 04.12.2019р., про що судом постановлено відповідну ухвалу, яку одержано позивачем 19.11.2019р. та відповідачем - 04.12.2019р.

Позивач у судове засідання не з`явився та надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за вх..№25048/19 від 04.12.2019р.

Відповідач також у судове засідання не з`явився та про причини свого нез`явлення суд не повідомив.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 04.12.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено:

14.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-інвест" (Продавець, позивач) та Селянським-фермерським господарством "Прогрес" (Покупець, відповідач) укладений договір поставки №14/04-101, згідно з яким Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупця (поставити) товар (добрива з мікроелементами для позакореневого під живлення, засоби захисту рослин), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п.1.4 договору факт поставки та передачі товару від Продавця до Покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів приймання-передавання) повноважними представниками сторін. З моменту підписання сторонами накладних до Покупця переходить право власності на товар та ризики його випадкового знищення або пошкодження..

Згідно з п.2.2 договору Покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок Продавця. Банківські реквізити сторін для здійснення взаєморозрахунків вказані в договорі.

Відповідно до п.2.5 договору оплата товару проводиться в терміни, які вказані в Специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п.3.3 договору Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару в установлені терміни та у визначеному порядку.

Згідно з п.7.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.7.2 договору усі правовідносини, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосованими до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Також господарським судом встановлено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 831 927,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №60 від 14.04.2015р. та актом приймання-передачі продукції від 14.04.2015р., які підписані сторонами та скріплена печатками сторін.

На оплату поставленого товару позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату товару №76 від 14.04.2015р., який відповідачем не оплачений.

Несплата відповідачем поставленого позивачем товару стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір поставки №14/04-101 від 14.04.2015р., згідно з яким позивач зобов`язався поставляти відповідачу товар, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі його оплачувати.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором поставки щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем у сумі 831 927,30 грн.

Водночас у відзиві за вх.№20599/19 від 08.10.2019р. відповідачем заявлено застосування наслідків спливу позовної давності до вимог про стягнення боргу в розмірі 831 927,30 грн.

Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За вимогами ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином, враховуючи приписи ч.5 ст.261 ЦК України, з 15.04.2015р., тобто з наступного дня після поставки товару відповідачу, розпочався перебіг позовної давності за зобов`язанням відповідача оплатити товар, який поставлений позивачем за видатковою накладною №60 від 14.04.2015р. і сплинув цей строк відповідно 15.04.2018р.

З позовом до суду позивач звернувся 04.09.2019р., про що свідчать поштова квитанція та відмітка органу поштового зв`язку на описі вкладення поштового відправлення до господарського суду Одеської області.

Таким чином позивачем пропущений строк позовної даності на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за товар, який поставлений за видатковою накладною №60 від 14.04.2015р. При цьому, жодних причин поважності пропуску строку позовної давності позивачем не наведено.

З урахуванням вищевикладеного, та приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-інвест" про стягнення з Селянського-фермерського господарства "Прогрес" боргу в сумі 831 927,30 грн., у зв`язку зі спливом позовної давності.

На підставі п.2 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 12 478,93 грн. покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-інвест" у задоволенні позову.

2. Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 12 478,93 грн. покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-інвест".

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець