ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

18 грудня 2019 року Справа № 912/2851/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянувши заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження від 13.12.2019 (вх .№ 37881/19 від 13.12.2019) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро"

про стягнення 152 411,41 грн,

встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" про стягнення 117 729,26 грн основного боргу, 29 432,32 грн штрафу та 5249,83 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем умов Договору складського зберігання Вз № 1607/89637 від 16.07.2019 в частині своєчасної сплати за отримані послуги зберігання.

Ухвалою від 21.10.2019 господарський суд відкрив провадження у справі, постановив розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження 18.11.2019; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; надав право відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду письмовий відзив на позов; надав право позивачу протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов, але завчасно до початку розгляду справи по суті, подати до суду відповідь на відзив; надав право відповідачу протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив, але завчасно до початку розгляду справи по суті, подати до суду заперечення на відповідь на відзив.

13.12.2019 до господарського суду надійшло заперечення відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку статті 250 Господарського процесуального кодексу України).

Так відповідач стверджує, що дана справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин. Також відповідач вказує, що станом на сьогодні сторони мають можливість врегулювати спір мирним шляхом, тобто відвантаження товару на адресу позивача в рахунок заборгованості за Договором зберігання. Як, наслідок, відповідач вважає, що відповідні правовідносини потребують бухгалтерського звіряння між сторонами. Отже, відповідач зазначає, що підстави виникнення боргу потребують ретельного дослідження, натомість матеріали справи не містять доказів визнання відповідачем заявленої до стягнення заборгованості, тому заявлена до стягнення сума не є безспірною.

Відповідач наголошує, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи.

При розгляді заперечення відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження господарський суд враховує наступне.

Стаття 247 Господарського процесуального кодексу України визначає порядок визначення справ, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, відповідно до ч. 1 наведеної вище норми у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Водночас відповідно до ч. 2 цієї ж статті у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, частина 1 визначає обов`язковість розгляду малозначних справ у порядку спрощеного позовного провадження, за винятком тих, що зазначені в ч. 4 цієї ж статті, відповідно до якої у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи:

1) про банкрутство;

2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій);

4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції;

6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю);

7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна;

8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Дана справа про стягнення 152 411,47 грн, з яких 117 729,26 грн основного боргу, 29 432,32 грн штрафу та 5 249,83 грн пені, у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов"язань (договір зберігання) не підпадає під жодну із категорій справ, зазначених у ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 7 наведеної вище процесуальної норми, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

Отже, станом на 2019 рік, малозначною є справа, у якої ціна позову не перевищує 192100 грн і така справа має розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України без врахування позицій сторін, враховуючи, крім вищезазначеного також й наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Отже, можливість вибору щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні чи в загальному можливий лише у випадках, визначених у ч. 2 ст. 247 Господарського кодексу України, тоді як частина 1 цієї статті передбачає безальтернативний розгляд малозначної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Аналогічно у ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача на подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яка, в поєднанні із попередніми частинами цієї статті є продовженням і також стосується виключно справ, які судом вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України і не може стосуватись малозначних справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження згідно ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, що відповідачем не було враховано.

З огляду на наведене вище, заперечення відповідача від 13.12.2019 не відповідають нормам процесуального закону, а тому є безпідставними, з огляду на що господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 233-235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи № 912/2851/19 у порядку загального позовного провадження (вх. № 37881/19 від 13.12.2019) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Копії ухвали направити:

позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" за адресою: 45240, Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Липляни, вул. Козацька, 22;

відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Агро" за адресою: 45045 Волинська область, Ковельський р-н, с. Козлиничі, вул. Нова буд. 3.

Суддя Л.С. Вавренюк