УХВАЛА

м. Київ

06.12.2019Справа № 910/16886/19

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Дослідне Господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова Компанія "Самобранка"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітленд"

про визнання недійсним договору факторингу та частково недійсним рішення засновника

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Самобранка»; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал»; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітленд» визнання недійсним договору факторингу та частково недійсним рішення засновника

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з позовної заяви, остання не містить відомостей, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 162 ГПК України, зокрема, не вказано поштові індекси відповідачів 2 та 3.

Крім того, згідно з приписами статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано ксерокопію платіжного доручення № 42 від 21.11.2019 на суму 3842,00 грн. з відміткою "Копія вірна", яка засвідчена печаткою адвоката Кримчака О.А.

Проте, суд зазначає, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому, пунктами 2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" який носить виключно рекомендаційний та роз`яснювальний характер зазначено наступне: чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, додана позивачем до позовної заяви копія платіжного доручення № 42 від 21.11.2019 про сплату судового збору в сумі 3842,00 грн, не є належним доказом сплати судового збору.

Аналогічної правової позиції дотримуються і Верховний Суд в ухвалах від 14.02.2019 у справі № 918/702/18, від 23.01.2019 у справі № 904/1081/18, від 12.02.2019 у справі № 924/491/17 та багатьох інших.

Також, частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Отримання позовної заяви та доданих до неї документів усіма учасниками процесу є обов`язковою передумовою розгляду справи судом.

В якості доказів відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів позивачем надано описи вкладення у цінний лист та накладні від 27.11.2019.

Суд відзначає, що за змістом п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках; на примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

На доданих до позовної заяви примірниках опису вкладення не зазначено номерів поштових відправлень, що викликає сумнів у пов`язаності цих описів вкладення з накладними, наданими відділенням поштового зв`язку.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що копії позовної заяви та доданих до неї документів були направлені на адресу відповідачів.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» залишити без руху.

2. Встановити Державному підприємству «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити Державному підприємству «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- оригіналу платіжного доручення № 42 від 21.11.2019 на суму 3842,00 грн;

- письмової заяви із виконанням приписів пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України в частині визначення поштових індексів відповідачів-2,3;

- належних і достовірних доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідачів листом з описом вкладення.

4. Роз`яснити Державному підприємству «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Привалов