ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2019 р.м. Одеса № 916/3664/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали вх. № 3774/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Дубовик Олени Сергіївни ( АДРЕСА_1 );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Горяц-Т" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 143);

про стягнення 159087,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 09.12.2019 року позивач - Фізична особа-підприємець Дубовик Олена Сергіївна звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. №3774/19) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Горяц-Т", в якій просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 159087,73 грн., а також покласти судові витрати на відповідача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:

По-перше, за приписами п. 10 ч. 3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, серед іншого, повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, подана позивачем позовна заява, в порушення вказаних вимог ст.162 Господарського процесуального кодексу України, не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

По-друге, відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Водночас додані до позовної заяви копії документів не засвідчені позивачем.

Більш того, суд зазначає, що копії доказів, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви у неналежній якості, оскільки не можливо дослідити їх зміст, зокрема, договір та видаткові накладні.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви Фізичної особи-підприємця Дубовик Олени Сергіївни без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та належним чином засвідчених доказів, відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 та ст. 91 Господарського процесуального кодексу Україн6и, згідно вимог ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 91, 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Дубовик Олени Сергіївни - залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 16.12.2019 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Невінгловська