ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/1955/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д., за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

до 1) Фізичної особи-підприємця Щербакова Сергія Євгенійовича

2) ОСОБА_1

про стягнення 1 140 953,07 грн.

За участю представників:

позивача: Пилип В.М.

вiдповiдача1: не з`явився;

вiдповiдача2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (позивач) до Фізичної особи-підприємця Щербакова Сергія Євгенійовича (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2) про стягнення 1 140 953,07 грн., з яких заборгованості по кредиту на суму 370 000,00 грн., заборгованості за процентами на суму 488 035,07 грн., 154 224,89 грн. пені та 128 693,12 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням першим відповідачем зобов`язань за Кредитним договором № 38-2013 від 19.11.2013 та неналежним виконанням другим відповідачем зобов`язань за договором поруки № 23-2013-1п від 19.11.2013.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі № 911/1955/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.09.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 911/1955/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2019 року.

30.09.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» про залучення до участі у справі третьої особи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.10.2019 розгляд справи було відкладено на 12.11.2019.

03.10.2019 на адресу Господарського суду Київської області від позивача надійшли заперечення на клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк».

У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Кошика А.Ю. від здійснення правосуддя та з метою забезпечення подальшого розгляду справи, на підставі ч. 9 ст. 32 ГПК України був здійснений повторний автоматизований розподіл справи № 911/1955/19.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019 р., справу № 911/1955/19 передано на розгляд судді Лилаку Т.Д.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2019 року суддею Лилаком Т.Д. прийнято до свого провадження справу №911/1955/19, розгляд справи по суті призначено на 21.11.2019.

В судове засідання 21.11.2019 року представники відповідачів, не з`явились.

Відповідно до п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 5.06.2014 року № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що учасник судового процесу, який находиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 2.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Суд здійснив належні заходи для повідомлення відповідачів, у зв`язку з чим вони належним чином повідомлені про час і місце засідання господарського суду.

В судовому засіданні 21.11.2019 року суд розглянувши клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» про залучення до участі у справі третьої особи, вирішив відмовити в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» про залучення до участі у справі третьої особи було подано 30.09.2019, тобто після закінчення підготовчого провадження.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

21.11.2019 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та Фізичною особою-підприємцем Щербаковим Сергієм Євгенійовичем (Позичальник) укладено кредитний договір № 38-2013, відповідно до умов якого, Банк надає Позичальнику Кредит в сумі 370 000,00 на термін до 10 вересня 2016 року включно.

Пунктом 3.4.1. Кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку проценти в розмірі 24% річних.

Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту в останній робочий день поточного місяця. Проценти за Кредитом нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом з дати її виникнення. Будь - який наступний період нарахування процентів в подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за Кредитом.

При розрахунку процентів за користування Кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення Кредиту.

Нараховані проценти сплачуються Позичальником у валюті кредиту з « 01» (першого) по «10» (десяте) число (включно) кожного наступного місяця, за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням Кредиту шляхом перерахування з поточного рахунку на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Укрінбанк» МФО 300142, ідентифікаційний номер .

У разі, якщо 10 (десяте) число місяця є святковим та/або неробочим днем, то Позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, в перший робочий день, який слідує за 10 (десятим) числом місяця.

Відповідно до п. 3.5.1. Кредитного договору, граничним терміном повернення кредитує 10 вересня 2016 року врахуванням наступного графіку погашення кредиту:

з червня 2014 по вересень 2014 (до 10 числа кожного місяця) по 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісячно;

з червня 2015 по вересень 2015 (до 10 числа кожного місяця) по 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок щомісячно;

з червня 2016 по вересень 2016 (до 10 числа кожного місяця) по 24 500,00 (двадцять чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно;

10 вересня 2016 року повне погашення заборгованості.

Згідно з п. 3.7.1. Кредитного договору, забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за цим договором є, зокрема, порука ОСОБА_1 .

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 23-2013-1п.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань по Кредитному договору про надання кредиту № 38-2013 від 19.11.2013 у укладеному між Кредитором та Позичальником, та додаткових договорів до нього, що будуть укладені в майбутньому (далі - Кредитний договір), згідно з яким Позичальнику надається Кредит в розмірі 370 000,00 гри. (триста сімдесят тисяч гривень 00 копійок) на термін по 10 вересня 2016 року включно зі сплатою процентів в розмірі 24% (двадцять чотири процентів) річних, з погашенням, згідно умов Кредитного договору та всіх додаткових угод (договорів) до нього зі сплатою інших платежів, передбачених Кредитним договором та відшкодування збитків Кредитора, пов`язаних з невиконанням (несвоєчасним виконанням) Позичальником зобов`язань за Кредитним договором.

Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з Позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за Кредитним договором.

Пунктом 2.2. Договору поруки передбачено, що у випадку порушення Позичальником умов Кредитного договору: непогашення Позичальником Кредиту, процентів за користування Кредитом, пені та інших платежів в сумі та в строки, передбачені Кредитним договором, Поручитель зобов`язаний зробити це за Позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) Позичальником відповідних умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору поруки, у випадку якщо Позичальник прострочив погашення кредиту та здійснення інших платежів, передбачених Кредитним договором, Поручитель зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

При неперерахуванні коштів на рахунки Кредитора у вказаний у п. 2.2. цього Договору строк, Кредитор має право пред`явити позов до Поручителя згідно з чинним законодавством України. (п. 2.4. Договору поруки).

Як стверджує позивач, Фізичною особою-підприємцем Щербаковим Сергієм Євгенійовичем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 01.08 2019 року в останнього виникла заборгованість по кредиту на суму 370 000,00 грн. та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 488 035,07 грн.

Ураховуючи те, що відповідачі у добровільному порядку заборгованість не оплатили позивач звернувся із даним позовом до суду.

Суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини та правовідносини поруки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом першим статті 193 ГК України та статтею 526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання (ч. 4 ст. 559 ЦК України).

Згідно з п. 4.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та сторонами за цим Договором.

Отже, на момент пред`явлення даного позову порука відповідача-2 не є припиненою.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем Щербаковим Сергієм Євгенійовичем умов кредитного договору від 19.11.2013 позивач згідно договору поруки має право вимагати від відповідача - 2 ОСОБА_1 виконання зобов`язань за вказаним договором у тому обсязі, що і від відповідача-1.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, на виконання договору надавши Фізичній особі-підприємцю Щербакову Сергію Євгенійовичу кредит у розмірі 370 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою, копія якої наявна в матеріалах справи.

В свою чергу, відповідачі заборгованість по кредиту не погасили, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок суми заборгованості, визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 370 000,00 грн. та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 488 035,07 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами грошового зобов`язання за Кредитним договором 19.11.2013, позивачем нарахована пеня в сумі 154 224,89 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до умов Кредитного договору, у разі порушення строків сплати процентів за кредитом Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочення. Пеня нараховується на суму несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. (п. 7.3. Кредитного договору).

У разі порушення терміну повернення кредиту, в т.ч. графіку погашення кредиту, передбаченому п.п. 3.5.1. Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. (п. 7.4. Кредитного договору).

Пеня, передбачена пунктами 7.3.-7.4. цього договору, нараховується Банком за весь час існування простроченої заборгованості (до моменту виконання простроченого зобов`язання). До розрахунку пені включається день виникнення прострочення зобов`язань і не включається день виконання простроченого зобов`язання (погашення заборгованості), із розрахунку кількості днів у році, яка обумовлена договором (п. 7.5. Кредитного договору).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеня нарахована ним на відповідні суми заборгованості, з дотриманням вимог Господарського кодексу України та в узгодженому договором розмірі.

Відтак, вимога про стягнення 154 224,89 грн. пені підлягає задоволенню повністю.

При зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідачів на його користь 128 693,12 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення 128 693,12 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ч. 7 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума боргу, підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідачі на момент прийняття рішення не надали документів на підтвердження погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту на суму 370 000,00 грн., заборгованості за процентами на суму 488 035,07 грн. та стягнення 154 224,89 грн. пені та 128 693,12 грн. інфляційних втрат.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Солідарно стягнути з Фізичної особи-підприємця Щербакова Сергія Євгенійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . паспорт НОМЕР_2 , виданий Київським РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму 13.04.2000, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 , виданий Київським РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму 19.04.2000, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія (93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд 3-а, ) заборгованості по кредиту на суму 370 000 (триста сімдесят тисяч) грн. 00 коп., заборгованості за процентами на суму 488 035 (чотириста вісімдесят вісім тисяч тридцять п`ять) грн. 07 коп., 154 224 (сто п`ятдесят чотири тисячі двісті двадцять чотири) грн. 89 коп. пені та 128 693 (сто двадцять вісім тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 12 коп. інфляційних втрат.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Щербакова Сергія Євгенійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . паспорт НОМЕР_2 , виданий Київським РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму 13.04.2000, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія (93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд 3-а, ) - 8557 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 15 коп. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 , виданий Київським РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму 19.04.2000, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія (93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд 3-а, ) - 8557 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 15 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02.12.2019

Суддя Т.Д. Лилак