ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 Справа № 917/1296/19

м. Полтава

За позовом ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_2,

від позивача: Лавринович В.О., (адвокат, свідоцтво від 30.06.16, ордер про надання правової допомоги серії КВ № 408308 від 02.09.19);

від відповідача: Гунько О.В., (адвокат, свідоцтво від 14.08.2012, довіреність № 4641/364 від 06.07.19).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 (далі - позивач/ ОСОБА_2 ) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання недійсним рішення чергових Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", оформленого протоколом № 45 від 25.04.2019. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем порядку підготовки та організації Загальних зборів, а також на порушення прав позивача на обов`язковий викуп акцій товариства, що призвело до порушення корпоративних прав акціонера.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10.09.2019.

10.09.2019 суд ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовче засіданні до 08.10.2019.

Ухвалою від 08.10.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.10.2019.

24.10.2019 суд розпочав розгляд справи по суті, та оголосив перерву в судовому засіданні до 26.11.2019.

Відповідач у відзиві позов заперечує посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Під час розгляду справи по суті позивач та його представник підтримують позовні вимоги та наполягають на задоволенні позову, представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» створене відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 № 210 «Про корпоратизацію підприємств» та Закону України № 1576 від 19.09.1991 «Про господарські товариства». Статутний капітал Товариства складає 1 902 360 000,00 грн. та поділений на 191 000 000 штук простих іменних акцій.

14.03.2019 рішенням Наглядової ради Товариства, оформленим протоколом № 2, ухвалено скликати та провести чергові Загальні збори акціонерів ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» 25.04.2019.

ОСОБА_2 був акціонером Товариства, якому належало 99 438 штук акцій, що підтверджується випискою вих. №1804/5 від 18.04.2019 про стан рахунку в цінних паперах (обмеженою) на 18.04.2019, виданою депозитарною установою ТОВ "УПР-ФІНАНС" (копія виписки - в матеріалах справи).

25.04.2019 відбулись чергові Загальні збори акціонерів Товариства, оформлені Протоколом № 45 (далі - Протокол, копія Протоколи - у матеріалах справи), відповідно до якого прийняті наступні рішення:

1) З першого питання порядку денного («Звіт Голови Правління про господарську діяльність Товариства за 2018 рік та основні напрями роботи на 2019 рік. Прийняття рішення за результатом розгляду звіту Правління Товариства») вирішили:

- Затвердити звіт Голови Правління про господарську діяльність Товариства за 2018 рік та основні напрями роботи на 2019 рік.

- Роботу Правління у 2018 році визнати задовільною.

2) З другого питання порядку денного («Звіт Наглядової Ради Товариства за підсумками роботи у 2018 році. Прийняття рішення за результатом розгляду звіту Наглядової ради Товариства») вирішили:

- Затвердити звіт Голови Наглядової ради Товариства за підсумками роботи у 2018 році.

- Роботу Наглядової ради у 2018 році визнати задовільною.

3) З третього питання порядку денного («Затвердження річного звіту Товариства за 2018 рік») вирішили:

- Затвердити річний звіт Товариства за 2018 рік.

4) З четвертого питання порядку денного («Звіт та висновки Ревізійної комісії за 2018 рік. Прийняття рішення за результатом розгляду звіту Ревізійної комісії Товариства») вирішили:

- Затвердити звіт та висновки Ревізійної комісії за 2018 рік.

5) З п`ятого питання порядку денного («Про розподіл прибутків та збитків Товариства за 2018 рік») вирішили:

- Консолідований чистий прибуток за 2018 рік, який згідно звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) складає 5 237 383 тис.грн., в повному обсязі направити на розвиток виробництва та подальше скорочення короткострокової заборгованості).

6) З шостого питання порядку денного («Обрання нового складу Наглядової ради Товариства») вирішили:

- Обрати новий склад Наглядової ради Товариства, а саме: 1. ОСОБА_4 , 1945 р.н. ; 2. ОСОБА_5 , 1963 р.н. ; 3. ОСОБА_6 , 1954 р.н. ; 4. ОСОБА_7 , 1954 р.н. ; 5. ОСОБА_8 , 1959 р.н. ; 6. ОСОБА_9 , 1952 р.н. ; 7. ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), 1962 р.н.

7) З сьомого питання порядку денного («Схвалення підписаних Головою Правління Товариства: Договору про внесення змін від 07 березня 2019 року до Договору позики № 03-11 від 29 березня 2011 року; Доповнення № 10 від 07 березня 2019 року до Договору позики № 06-12 від 13 червня 2012 року; Доповнення № 7 від 07 березня 2019 року до договору позики № Р0614 від 03 червня 2014 року») вирішили:

- Схвалити підписаний Головою Правління Товариства Договір про внесення змін від 07 березня 2019 року стосовно Договору позики № 03-11 від 29 березня 2011 року (зі змінами від 10 травня 2011р., 31 жовтня 2011р., викладенням у новій редакції від 09 березня 2016р., змінами від 18 серпня 2016р. та змінами від 30 січня 2018р.) між Товариством у якості позичальника та Феррекспо Файненс плс (Ferrexpo Finance рlс) у якості позикодавця, який передбачає продовження терміну договору до 31.03.2020 року;

- Схвалити підписане Головою Правління Товариства Доповнення № 10 від 07 березня 2019 року до договору позики № 06-12 від 13 червня 2012 року між Товариством у якості позичальника та Феррекспо Файненс плс (Ferrexpo Finance ріс) у якості позикодавця, який передбачає продовження терміну договору до 31.03.2020 року.

- Схвалити підписане Головою Правління Товариства Доповнення № 7 від 07 березня 2019 року до договору позики № Р0614 від 03 червня 2014 року між Товариством у якості позичальника та Феррекспо Файненс плс (Ferrexpo Finance рlс) у якості позикодавця, який передбачає продовження терміну договору до 31.03.2020 року.

Позивач вважає, що внаслідок порушення порядку підготовки та скликання загальних зборів, були порушені його корпоративні права, зокрема, право на участь в управлінні товариством, що є підставою для визнання рішення загальних зборів недійсним, з огляду на наступні підстави.

Користуючись правом, передбаченим ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства» (далі - Закон), з метою належної підготовки до чергових Загальних зборів, позивачем були поставлені письмові запитання щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів Товариства шляхом направлення відповідного листа від 18.04.2019 на адресу Товариства (копія листа, докази його направлення та отримання Товариством додані до позовної заяви).

Позивач стверджує, що до початку загальних зборів акціонерів, які відбулись 25.04.2019, відповідач не надав йому письмових відповідей на письмові запитання позивача щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів, чим на думку позивача було порушено імперативну норму ч. 4 ст. 36 Закону.

Частина 4 ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства» містить безумовний обов`язок товариства вчинити певні дії і жодних виключень не містить, а відтак недотримання цього обов`язку є безумовним порушення порядку підготовки загальних зборів.

Також позивач зазначає, що факт порушення відповідачем законодавства підтверджено Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, яка листом від 02.07.2019 № 23/08/15512 (копія листа - в матеріалах справи), у відповідь на звернення позивача повідомила про те, що відповідач не надавши відповіді на запитання позивача тим самим порушив вимоги чинного законодавства.

Позивач стверджує, що невиконання відповідачем обов`язку, передбаченого ч. 4 ст. 36 Закону позбавило позивача необхідної інформації для належної підготовки до розгляду питань порядку денного чергових загальних зборів, що унеможливило реалізацію ним прав акціонера на управління товариством та є порушенням його корпоративних прав.

Також позивач посилається на те, що відповідачем порушено ч. 1 ст. 36 Закону, а саме представнику позивача не надано можливості ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного.

Так, позивач зазначає, що отримане ним повідомлення про проведення загальних зборів акціонерів Товариства містило інформацію про те, що акціонери Товариства мають право ознайомлюватись з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного у робочі дні з 8-00 до 17-00, за адресою місця знаходження Товариства: Україна, 39802, м. Горішні Плавні, Полтавська область, вулиця Будівельників, будинок 16, кабінет № 243, а у день проведення зборів - за місцем їх проведення.

В повідомленні також було зазначено, що посадовою особою, відповідальною за порядок ознайомлення акціонерів з документами, є начальник служби інформаційно-документального забезпечення та зв`язків з пресою Товариства ОСОБА_12 .

Позивач вказує, що оскільки він особисто не мав змоги бути присутнім під час проведення Загальних зборів Товариства 25.04.2019, ним було уповноважено представника (іншого акціонера Товариства) на здійснення всіх необхідних дій для реалізації ним прав акціонера на загальних зборах. На підтвердження вказаного до позовної заяви додано копію довіреності від 18.04.2019 наданої позивачем ОСОБА_13 .

Як зазначає позивач, враховуючи, що загальні збори Товариства були призначені на 14:00 год., 25.04.2019, а можливість ознайомитись надавалась Товариством з 8:00 год., позивач мав намір скористатись правом на ознайомлення із документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного у день проведення зборів за місцем їх проведення через свого представника (на що у позивача було 6 годин, тобто достатньо часу для ознайомлення та обговорення із представником).

Не отримавши від Товариства письмових відповідей на свої запитання позивач розраховував приймати рішення з питань порядку денного, принаймні, із врахуванням змісту документів, підготовлених до загальних зборів (звіти Голови Правління, Наглядової ради, Ревізійної комісії, деталі фінансової звітності, інформацію про кандидатів до складу Наглядової ради, зміст договорів запропонованих до схвалення тощо).

Однак, представник позивача 25.04.2019, до початку загальних зборів, був позбавлений можливості ознайомитись із документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного. Посадова особа, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами, без жодних правових підстав, відмовила у можливості ознайомитись із документами.

На підтвердження обставин відмови Товариства у наданні можливості ознайомитись із документами необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного в день проведення загальних зборів позивачем надано заяву свідка ОСОБА_13 .

Позивач звертає увагу суду на те, що в оскаржуваному протоколі № 45 від 25.04.2019 в абзаці 14 на сторінці 2 міститься неправдива інформація відображена з доповіді Голови Загальних зборів ОСОБА_12 , що «...усім акціонерам була надана можливість ознайомлення з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного Загальних зборів, шляхом забезпечення доступу до зазначених матеріалів від дати надіслання повідомлення до дати проведення Загальних зборів...».

Із показань свідка ОСОБА_13 , який брав участь в Загальних зборах акціонерів Товариства як акціонер та як представник позивача, саме ОСОБА_12 , будучи особою, відповідальною за порядок ознайомлення акціонерів з документами, відмовив йому у можливості ознайомитись із документами до початку Загальних зборів.

Враховуючи викладене, позивач стверджує, що відповідачем було порушено вимоги ч. 1 ст. 36 Закону, а саме не надано позивачу можливості ознайомитись з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів, що унеможливило реалізацію ним прав акціонера на участь в управлінні товариством, зокрема, належним чином підготуватись до розгляду питань порядку денного, що є порушенням його корпоративних прав.

Крім цього, позивач вказує на порушення відповідачем ч. 2 ст. 36 Закону відповідно до якої у разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених статтею 68 цього закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого статтею 69 цього закону. Умови такого договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів.

Зокрема, позивач зазначає, що до питань, визначених статтею 68 Закону України «Про акціонерні товариства», про які йдеться у статті 36 цього закону, віднесене питання про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів (п. 2 ч. 1 ст. 68 Закону).

Порядок денний загальних зборів акціонерів, які відбулись 25.04.2019, передбачав питання про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів, а саме - сьоме питання порядку денного «Схвалення підписаних Головою Правління Товариства: Договору про внесення змін від 07.03.2019 до Договору позики № 03-11 від 29.03.2011; Доповнення № 10 від 07.03.2019 до Договору позики № 06-12 від 13.06.2012; Доповнення № 7 від 07.03.2019 до договору позики № Р0614 від 03.06.2014».

Перелічені в сьомому питанні порядку денного Договори про внесення змін стосувались зміни істотних умов трьох Договорів позики, кожен з яких, є значним правочином ( продовжено термін дії та термін погашення кожної з позик на один рік до 31 березня 2020 року), а відтак, на переконання позивача, ці правочини є значними для Товариства

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» значний правочин - правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), учинений акціонерним товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства, за даними останньої річної фінансової звітності.

В Договорі позики № 03-11 від 29.03.2011 на суму 500 млн. дол. США змінено пункт 1.1. та викладено його наступним чином: «Дата Остаточного Погашення - 31 березня 2020 року» (копія договору про внесення змін - в матеріалах справи).

В Договорі позики № 06-12 від 13.06.2012 на суму 200 млн. дол. США викладено пункти 2.2. та 4.1 в наступних редакціях: « 2.2 Погашення заборгованості по кожному із непогашених позичальником Траншів за цим Договором Позики має бути здійснене 31 березня 2019 («Дата Погашення»)»; « 4.1 Дія Договору Позики припиняється 31 березня 2020 р. (Дата Припинення Дії) або до повного завершення взаємних розрахунків між Сторонами...» (копія договору про внесення змін - в матеріалах справи).

В Договорі позики № Р0614 від 03.06.2014 на суму 150 млн. дол. США викладено пункт 4.1 наступним чином: « 4.1 Даний Договір діє до 31 березня 2020 року або до повного завершення взаємних розрахунків між Сторонами. До дати 31 березня 2020 року усі надані та непогашені Транші та нараховані і несплачені проценти за ними повинні бути сплачені ПОЗИЧАЛЬНИКОМ ПОЗИКОДАВЦЕВІ в повному обсязі» (копія договору про внесення змін - в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що договір про внесення змін, яким змінюються істотні умови значного правочину, є невід`ємною частиною значного правочину і питання про схвалення такого правочину слід розцінювати як питання про надання згоди на вчинення значного правочину, що передбачене п. 2 ч. 1 ст. 68 Закону.

Аналіз пунктів 7.16, 7.63.4, 7.68.5 Статуту Товариства (копія Статуту - в матеріалах справи), які стосуються повноважень органів Товариства щодо прийняття рішень про укладення правочинів, на думку позивача свідчить, що вже сам факт схвалення правочинів загальними зборами свідчить про те, що вони є значними для Товариства.

Додатково позивач зауважує, що аналогічні рішення про пролонгацію Договорів позики № 03-11 від 29.03.2011, № 06-12 від 13.06.2012 та № Р0614 від 03.06.2014 приймались загальними зборами акціонерів Товариства, які відбулись 15.04.2016.

Зокрема, 29.03.2016 рішенням Наглядової Ради Товариства, оформленого протоколом засідання № 3, вирішено внести зміни до порядку денного чергових загальних зборів акціонерів, призначених на 15.04.2016, шляхом включення додаткового десятого питання: «Про схвалення раніше укладених змін та доповнень до діючих правочинів та прийняття рішення про вчинення Товариством нових правочинів з компанією Феррекспо Файненс плс» (позивач зазначив, що вказаний протокол у нього відсутній, проте додав роздруківку повідомлення акціонерів, яке містить вказівку на цей протокол).

08.04.2016, у зв`язку із внесенням до порядку денного чергових загальних зборів акціонерів, призначених на 15.04.2016, десятого питання, Наглядовою радою Товариства прийнято рішення, оформлене протоколом № 4 (копія витягу якого додана до матеріалів справи):

- про визначення ринкової вартості акцій Товариства на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність;

- про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання прийняти в разі отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій.

- ціну викупу акцій розрахувати станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

15.04.2016 відбулись загальні збори акціонерів Товариства, за наслідками яких складено протокол № 37, та прийнято рішення про схвалення вже підписаних Договорів про внесення змін до Договорів позики № 03-11 від 29.03.2011, № 06-12 від 13.06.2012 та № Р0614 від 03.06.2014 (щодо пролонгації строку погашення позик).

Отже, позивач вважає, що під час підготовки до загальних зборів акціонерів, які відбулись 25.04.2019, Товариство було зобов`язано виконати обов`язок, передбачений ст. 36 Закону, для чого мало вчинити наступні дії до дати проведення загальних зборів:

- визначити загальну вартість акцій Товариства, відповідно до положень статей 8, 69 Закону;

- виготовити проект договору про викуп акцій та ознайомити з ним Позивача до 25.04.2019 (дати проведення загальних зборів).

При цьому позивач вказує, що аналогічний правовий висновок щодо застосування статті 36 Закону України «Про акціонері товариства» зробив Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 910/8705/18.

Товариство не затверджувало загальну вартість акцій та не готувало проект договору про викуп акцій Товариства, відповідно, не ознайомлювало позивача із цим документом до дати проведення загальних зборів чим за переконанням позивача порушило вимоги ст. 36 Закону.

Крім того, питання сьоме порядку денного загальних зборів Товариства, які відбулись 25.04.2019, є питанням про надання згоди на вчинення товариством правочину, щодо якого є заінтересованість, відповідно до положень ст. 71 Закону, яке входить до кола питань, передбачених ст. 68 Закону із наслідками, аналогічними до тих, про які зазначено у цьому розділі.

Позивач вважає, що заінтересованість полягає у тому, що Договори про внесення змін, про які йдеться у сьомому питанні порядку денного, укладені із компанією Феррекспо Файненс плс (Ferrexpo Finance ріс), яка входить до групи компаній акціонера Товариства із часткою понад 99% у статутному капіталі - компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG).

Також, частина членів Наглядової ради Товариства, на момент проведення Загальних зборів 25.04.2019 були одночасно посадовими особами компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG), що підтверджується особливою інформацією про посадових осіб емітента, розміщеною у загальнодоступні базі даних Агентство з розвитку інфраструктури фондового ринку України (до позовної заяви додана роздруківка за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1).

Таким чином, позивач стверджує, що наведені вище порушення, допущені відповідачем, призвели до порушення прав позивача на отримання передбаченої ст. 36 Закону інформації саме до моменту його голосування на загальних зборах. Інформація про загальну вартість акцій, викладена в проекті договору про їх викуп, потрібна акціонеру саме на загальних зборах для того щоб приймати виважені рішення щодо результатів власного голосування по тих питаннях порядку денного, які визначені ст. 68 Закону.

Також позивач у позові посилається на те, що він голосував проти сьомого питання порядку денного на загальних зборах Товариства, які відбулись 25.04.2019 та стосувались надання згоди на вчинення значного правочину.

Таким чином, він вважає, що мали місце підстави для реалізації ним права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому акцій, в порядку передбаченому ст. 69 Закону.

Так, акціонерне товариство протягом не більш як п`яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, у порядку, встановленому статутом цього акціонерного товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов`язкового викупу акцій, про право вимоги обов`язкового викупу акцій із зазначенням: 1) ціни викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством; 4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій).

Проте, Товариство не направляло позивачу жодних повідомлень про право вимагати обов`язкового викупу акцій із зазначенням інформації, що перелічена в ч. 2 ст. 69 Закону.

Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу (ч. 3 ст. 69 Закону).

02.05.2019 позивач направив на адресу Товариства вимогу акціонера про обов`язковий викуп акцій (копія вимоги - в матеріалах справи), яка отримана Товариством 06.05.2019 (докази направлення позивачем та отримання Товариством - в матеріалах справи).

Згідно ч. 4 ст. 69 Закону протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов`язкового викупу яких він вимагає.

Позивач зазначає, що ні протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера (тобто до 07.06.2019), ні пізніше Товариство не вчинило жодних дій, необхідних для викупу акцій згідно статей 68, 69 Закону. Отже, Товариство порушило право позивача на обов`язковий викуп товариством акцій на його вимогу.

Належним способом захисту у такому випадку, на думку позивача, є вимога про визнання укладеним договору між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій. Проте зазначений спосіб захисту не призведе до поновлення прав позивача та не є ефективним з огляду на наступне.

На момент подання цього позову, позивач позбавлений усіх належних йому акцій Товариства внаслідок проведення іншої процедури, відомої як «сквіз-аут», шляхом обов`язкового продажу акцій акціонерами на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій, відповідно до ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства».

Особливістю процедури "сквіз-аут" є те, що акціонер, акції якого викуповуються в обов`язковому порядку за ст. 65-2 Закону, на відміну від процедури викупу, передбаченої ст. 68 цього закону, жодної участі у такому викупі не бере і воля самого акціонера на розпорядження своїм майном значення не має.

Таким чином, позивач зазначає, що порушене право позивача на обов`язковий викуп товариством акцій на його вимогу може бути захищене не інакше, як шляхом визнання недійсними загальних зборів, на підставі яких у позивача виникло таке право.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати недійсним рішення чергових Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", оформлене протоколом № 45 від 25.04.2019.

Відповідач у відзиві позов заперечує з наступних підстав.

Щодо недотримання обов`язку надати письмові відповіді на запитання акціонера відповідач зазначає, що 22.04.2019 від позивача, який на той час був акціонером Товариства та володів часткою в статутному капіталі ПрАТ «Полтавський ГЗК» в розмірі 0,0521%, дійсно надійшли «Письмові запитання щодо питань, включених до порядку денного загальних зборів акціонерів ПрАТ «Полтавський ГЗК», а саме, щодо питання № 3 - Затвердження річного звіту Товариства за 2018 рік.

Відповідач стверджує, що 10 питань заданих позивачем не мають відношення до порядку денного загальних зборів акціонерів, в т.ч. і до третього питання порядку денного, а направлені на отримання інформації про господарську діяльність Товариства.

Пунктом 2.33 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» визначено, що відповідно до положень статті 10 Закону України "Про господарські товариства" та статті 78 Закону України "Про акціонерні товариства" господарське товариство, якщо його установчими документами не передбачено інше, зобов`язане надавати на вимогу учасника (акціонера) лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства.

Таким чином, оскільки поставлені позивачем письмові питання, які надійшли до ПрАТ «Полтавський ГЗК» 22.04.2019 не стосувалися питань порядку денного загальних зборів акціонерів відповідач вважає, що він був вправі не надавати відповіді на такі питання.

Крім цього, відповідач звертає увагу суду, що 18.04.2019 позивачем було направлено відповідачу вимогу про надання копій документів, письмові запитання щодо питань включених до проекту порядку денного загальних зборів акціонерів ПрАТ «Полтавський ГЗК», а також оформлено довіреність, якою уповноважено ОСОБА_13 бути його представником на зборах акціонерів, з правом голосувати з усіх питань порядку денного та приймати рішення з усіх питань порядку денного на свій розсуд.

Тобто, на момент надсилання вимоги про надання документів та письмових запитань позивач делегував свої повноваження з прийняття рішень на загальних зборах акціонерів довіреній особі на її розсуд не залежно від того, чи отримає позивач відповідь на запитання та запитувані документи, та яка інформація буде в них міститися.

На думку відповідача вказане спростовує твердження позивача, що невиконання обов`язку, передбаченого ч. 4 ст. 35 Закону України «Про акціонерні товариства» та ненадання Товариством письмових відповідей позбавило позивача необхідної інформації для належної підготовки для розгляду питань порядку денного чергових загальних зборів, що унеможливило реалізацію ним прав акціонера на управління Товариством та є порушенням його корпоративних прав.

Також відповідач заперечує твердження позивача, що його представнику не була надана можливість ознайомитися з документами перед загальними зборами.

Так, відповідач вказує, що відповідно до довіреності виданої позивачем його представнику ОСОБА_13 , позивач уповноважив ОСОБА_13 бути його представником на загальних зборах акціонерів, рішення яких оскаржується, з правом вчинення юридичних дій - голосування з усіх питань порядку денного та приймати рішення з питань порядку денного на свій розсуд. Жодних інших юридичних дій, вчиняти які довіритель уповноважує довірену особу, як то, знайомитись з документами, необхідними для прийняття рішень, отримувати письмові відповіді на запитання чи вчинення інших юридичних дій, довіреністю не визначено.

Таким чином, відповідач стверджує, що не будучи присутнім на зборах акціонерів, не надавши повноваження довіреній особі на ознайомлення з документами, необхідними для прийняття рішень на загальних зборах, надавши довіреній особі довіреність на право голосувати на загальних зборах акціонерів з усіх питань порядку денного на свій розсуд, позивач сам нівелював права акціонера, які вважає порушеними відповідачем.

Також відповідач заперечує твердження свідка ОСОБА_13 про те, що він був позбавлений можливості ознайомитись в день проведення зборів з документами, необхідними для прийняття рішення, а відповідальна особа ОСОБА_12 безпідставно відмовив в наданні таких документів.

Зокрема, відповідач зазначає, що час безпосереднього прибуття ОСОБА_13 до приміщення управління ПрАТ «Полтавський ГЗК» в м. Горішні Плавні по вул. Будівельників, буд. 16 , де проводилась реєстрація акціонерів для участі в загальних зборах 25.04.2019 Товариством не фіксувався.

Однак, як видно з показів ОСОБА_14 , викладених в заяві свідка від 21.08.2019, остання була присутня в місці роботи реєстраційної комісії до початку її роботи, тобто до 13-00 25.04.2019 року і до закінчення роботи реєстраційної комісії. Увесь цей час довірена особа позивача ОСОБА_13 ніяким чином не цікавився ні у членів реєстраційної комісії, ні у присутньої там ОСОБА_14 , яка працює юрисконсультом ПрАТ «Полтавський ГЗК» та здійснювала роботу з підготовки проведення загальних зборів акціонерів, ні у інших працівників Товариства, які час від часу були присутні при реєстрації акціонерів, про можливість ознайомлення з документами та не вчиняв жодних дій щодо реалізації свого права на ознайомлення з документами.

Вказане також підтверджується показами ОСОБА_12 , викладеними в заяві свідка від 21.08.2019.

Тільки о 14-00 ОСОБА_13 у місці проведення загальних зборів акціонерів, в момент, коли Голова Наглядової ради відкривав збори, звернувся з проханням ознайомитись з документами до відповідальної особи ОСОБА_12 , коли той займав місце в президії зборів як їх голова.

Також відповідач зазначає, що в ході проведення зборів при обговоренні питань порядку денного у ОСОБА_13 не виникло жодного питання до доповідачів з усіх питань проекту порядку денного і з усіх питань порядку денного, крім останнього питання, ОСОБА_13 як представник позивача голосував «За». Так само він віддав голоси від свого імені як акціонера.

Таким чином відповідач вважає, що представник позивача в ході виступів доповідачів отримав достатню інформацію для прийняття рішення з питань порядку денного загальних зборів, що дозволило йому віддати голоси «За» по шести питаннях порядку денного. Отже, Товариством права позивача жодним чином не були порушені.

Щодо ненадання акціонеру передбаченої законом інформації до моменту голосування та щодо порушення права позивача на обов`язковий викуп акцій відповідач зазначає, що предметом розгляду на загальних зборах акціонерів 25.04.2019 не були питання, які передбачені статтею 68 Закону. Тому Товариство не вчиняло дій, передбачених ч. 2. ст. 36 Закону та відмовило позивачу в обов`язковому викупі власних акцій ОСОБА_2 , про що свідчить лист, направлений 20.05.2019 (копія листа - в матеріалах справи).

Таким чином, відповідач вважає, що Товариством не порушено права акціонера на отримання інформації та викуп акцій, оскільки у нього такого права за вказаних обставин не виникло.

Враховуючи викладені обставини, відповідач зазначає, що ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» під час скликання та проведення загальних зборів акціонерів 25.04.2019 дотримало всіх норм законодавства, не допустило порушень прав акціонерів взагалі та прав позивач зокрема, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Поняття акціонерного товариства закріплено у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства», згідно якої акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 25 Закону кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Статтею 32 Закону встановлено, що загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

У загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники (ч. 1 ст. 34 Закону).

Підстави оскарження рішення загальних зборів визначені у ст. 50 Закону, відповідно до якої у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення. Акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених частиною першою статті 68 цього Закону питань виключно після отримання письмової відмови в реалізації права вимагати здійснення обов`язкового викупу товариством належних йому голосуючих акцій або в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом.

Судом встановлено, що на момент проведення загальних зборів ПрАТ "Полтавський ГЗК" 25.04.2019 позивач був акціонером Товариства, якому належало 99438 штук акцій, що підтверджується копією виписки вих. № 1804/5 від 18.04.2019 про стан рахунку в цінних паперах (обмеженою) на 18.04.2019, виданою депозитарною установою ТОВ "УПР-ФІНАНС", та не заперечується відповідачем.

Позивач стверджує, що відповідачем порушено порядок підготовки та скликання Загальних зборів, які відбулися 25.04.2019. Зокрема:

1) відповідачем не надано письмові відповіді на запитання акціонера відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону;

2) відповідачем порушено право позивача на ознайомлення з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного;

3) відповідачем не виконано обов`язок передбачений ст. 36 Закону стосовно визначення загальної вартості акцій Товариства та виготовлення проекту договору про викуп акцій та ознайомлення з ним позивача до дати проведення загальних зборів.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону акціонерне товариство до початку загальних зборів у встановленому ним порядку зобов`язане надавати письмові відповіді на письмові запитання акціонерів щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів та порядку денного загальних зборів до дати проведення загальних зборів. Акціонерне товариство може надати одну загальну відповідь на всі запитання однакового змісту.

Судом встановлено, що 18.04.2019 позивачем було направлено відповідачу письмові запитання щодо питань включених до проекту порядку денного загальних зборів акціонерів Товариства, які скликані на 25.04.2019 та вимогу від 18.04.2019 про надання копій документів. Вказані письмові запитання та вимога одержані відповідачем 22.04.2019. Вказане підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

У письмових запитаннях позивач ставив відповідачу наступні питання:

- Які фінансові показники ТОВ "ТІС РУДА" згідно фінансової звітності за 2016-2018 роки?

- Хто є кредитором ПрАТ "Полтавський ГЗК", які підстави виникнення зобов`язань, умови, на яких відбулося відстрочення сплати коштів, на який термін відстрочено виконання зобов`язань і чи передбачено сплату відсотків за відстрочення погашення боргу?

- Хто є кредитором ПрАТ "Полтавський ГЗК", які підстави виникнення зобов`язань?

- На яких умовах, відповідно до правил Інкотермс зазвичай відбувається відвантаження продукції покупцям?

- Який характер послуг з переробки давальницької сировини, які умови договорів з переробки давальницької сировини (строк, на який їх укладено, порядок формування вартості послуг, строк дії договорів?

- Яка структура та поелементний розмір витрат на сировину та кількісні характеристики елементів таких витрат (вага, об`єм використаної сировини - концентрату, газу та палива, мелючих тіл, стисненого повітря?

- Чому скоротився дохід від операційної оренди активів? Який напрямок поточного використання активів, що раніше здавалися в оренду?

- Який повний склад інших операційних доходів?

- З яких підстав витрати на благодійність визнаються іншими витратами, а не операційними витратами?

- Кому і у яких випадках підприємство надає гарантії?

До початку загальних зборів акціонерів, які відбулись 25.04.2019, відповідач не надав позивачу письмових відповідей на вказані запитання позивача, чим на думку позивача було порушено імперативну норму ч. 4 ст. 36 Закону.

Відповідач зазначає, що письмові запитання задані позивачем не мають відношення до порядку денного загальних зборів акціонерів, в т.ч. і до третього питання порядку денного, а направлені на отримання інформації про господарську діяльність Товариства, в зв`язку з цим відповідач вважає, що він був вправі не надавати відповіді на такі питання.

Суд зазначає, що оскільки письмові запитання позивача відповідачем отримано лише 22.04.2019, підготовка відповідей на запитання зайняла б певний час, з врахуванням строку поштоперебігу поштових відправлень, часу, що залишався до проведення загальних зборів було недостатньо для отримання позивачем відповідей від відповідача.

Крім цього, суд погоджується із запереченням відповідача, що деякі з поставлених позивачем письмових запитань, зокрема, наприклад, "На яких умовах, відповідно до правил Інкотермс зазвичай відбувається відвантаження продукції покупцям?" та "Яка структура та поелементний розмір витрат на сировину та кількісні характеристики елементів таких витрат (вага, об`єм використаної сировини - концентрату, газу та палива, мелючих тіл, стисненого повітря?" дійсно не стосуються питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів та порядку денного загальних зборів.

Також суд зазначає, що під час проведення загальних зборів представник позивача позитивно голосував щодо всіх питань порядку денного, окрім питання схвалення змін до договорів позики.

Враховуючи вказане суд вважає, що позивачем не доведено те, що ненадання відповідачем відповідей на запитання позивача якимось чином порушили його права, як акціонера Товариства, при прийнятті рішень на загальних зборах (враховуючи те, як голосував представник позивача - всі питання, окрім одного "за") .

Щодо тверджень позивача стосовно того, що відповідачем порушено право позивача на ознайомлення з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 36 Закону від дати надіслання повідомлення про проведення загальних зборів до дати проведення загальних зборів акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцезнаходженням товариства у робочі дні, робочий час та в доступному місці, а в день проведення загальних зборів - також у місці їх проведення. У повідомленні про проведення загальних зборів вказуються конкретно визначене місце для ознайомлення (номер кімнати, офісу тощо) та посадова особа товариства, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами.

Позивач зазначає, що його представник Шило П.М. мав намір ознайомитися з документами необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного в день проведення загальних зборів до 14:00 год. 25.04.2019.

З цією метою ОСОБА_13 з`явився до місця проведення загальних зборів заздалегідь, об 11:00 год. 25.04.2019, що підтверджується заявою свідка ОСОБА_13 та його свідченнями під час розгляду справи по суті.

Як стверджує ОСОБА_13 в заяві свідка, його не пропускали за межі контрольного пункту Комбінату поки не з`явилась реєстраційна комісія і не провела реєстрацію акціонерів (це сталося приблизно о 13:50); до цього часу він намагався зв`язатись із відповідальною за надання документів особою, із корпоративним секретарем та з юристами Комбінату за телефонами, які надали на пропускному пункті (окрім охоронників нікого із представників Комбінату не було); на всі вимоги як акціонера щодо надання документів для ознайомлення йому було відмовлено.

При допиті свідка під час розгляду справи по суті, було з`ясовано, що реєстраційна комісія розпочала роботу о 13:00, з 12:00 до 13:00 був обід. ОСОБА_13 був зареєстрований близько 13:20, познайомився при реєстрації з юристом комбінату ОСОБА_14 та майже перед початком проведення загальних зборів десь о 13:50 побачив ОСОБА_12 та звернувся до нього для ознайомлення з документами. Враховуючи те, що засідання вже розпочиналось, йому було запропоновано ознайомитись пізніше.

В свою чергу свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_12 у своїх заявах та під час допиту в суді стверджують, що до початку проведення загальних зборів жоден акціонер не звертався до них особисто чи по телефону з приводу ознайомлення з документами; ОСОБА_13 звернувся з проханням про ознайомлення з документами вже близько 14:00, коли Голова Наглядової ради ОСОБА_8 уже відкривав Загальні збори. Після закінчення чергових Загальних зборів ОСОБА_13 були надані для ознайомлення документи, які містилися в переліку документів, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного.

Отже, свідчення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 суперечать свідченням ОСОБА_13

В зв`язку із цим суд, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності, ставить під сумнів факт завчасного звернення позивача чи його представника до відповідальних осіб відповідача з метою ознайомлення з документами необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного.

В зв`язку з цим, твердження позивача стосовно того, що відповідачем порушено право позивача на ознайомлення з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, суд вважає недоведеним достовірними доказами.

Щодо посилання позивача на те, що відповідачем не виконано обов`язок передбачений ст. 36 Закону стосовно визначення загальної вартості акцій Товариства, виготовлення проекту договору про викуп акцій та ознайомлення з ним позивача до дати проведення загальних зборів, а також щодо твердження позивача про порушення відповідачем права позивача на обов`язковий викуп акцій товариством суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону у разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених статтею 68 цього Закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого статтею 69 цього Закону. Умови такого договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів.

До питань, визначених статтею 68 Закону, про які йдеться у статті 36 цього закону, віднесене зокрема питання про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів (п. 2 ч. 1 ст. 68 Закону).

Порядок денний загальних зборів акціонерів, які відбулись 25.04.2019, передбачав питання про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів, а саме - сьоме питання порядку денного: Схвалення підписаних Головою Правління Товариства: Договору про внесення змін від 07.03.2019 до Договору позики № 03-11 від 29.03.2011; Доповнення № 10 від 07.03.2019 до Договору позики № 06-12 від 13.06.2012; Доповнення № 7 від 07.03.2019 до договору позики № Р0614 від 03.06.2014.

Перелічені всьомому питанні порядку денного Договори про внесення змін стосувались зміни істотних умов трьох Договорів позики, кожен з яких є значним правочином (продовжено термін дії та термін погашення кожної з позик на один рік до 31.03.2020). Позивач вважає, що ці правочини є значними для Товариства в розумінні ст. 2 Закону.

Відповідач в свою чергу вважає, що предметом розгляду на загальних зборах акціонерів 25.04.2019 не були питання, які передбачені статтею 68 Закону, тому Товариство не вчиняло дій, передбачених ч. 2. ст. 36 Закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» значний правочин - правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), учинений акціонерним товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Відповідач не заперечує той факт, що договори позики № 03-11 від 29.03.2011, № 06-12 від 13.06.2012 та № Р0614 від 03.06.2014 є значними правочинами.

Суд зазначає, що договори про внесення змін від 07.03.2019 до Договору позики № 03-11 від 29.03.2011, Доповнення № 10 від 07.03.2019 до Договору позики № 06-12 від 13.06.2012 та Доповнення № 7 від 07.03.2019 до договору позики № Р0614 від 03.06.2014, підписання яких першим заступником голови правління Товариства схвалено Загальними зборами 25.04.2019, є невід`ємними частинами відповідних договорів позики.

Зміна умов значного правочину повинна відбуватись в такому самому порядку, як це передбачено статутом товариства для укладення значних правочинів (вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 06.06.2018 по справі № 908/1029/16).

При цьому, саме формулювання питання "схвалення" чи "погодження" в даному випадку не має значення, оскільки по суті розглядалося питання про надання згоди на правочин (зміну правочину), який вже підписано Головою Правління Товариства.

Також суд погоджується із твердженням позивача стосовно того, що питання сьоме порядку денного Загальних зборів Товариства, які відбулись 25.04.2019, є питанням про надання згоди на вчинення товариством правочину, щодо якого є заінтересованість, відповідно до положень ст. 71 Закону, яке входить до кола питань, передбачених ст. 68 Закону із наслідками, аналогічні до тих, про які зазначено у цьому розділі.

Так, Договори про внесення змін, про які йдеться у сьомому питанні порядку денного, укладені із компанією Феррекспо Файненс плс (Ferrexpo Finance ріс), яка входить до групи компаній акціонера Товариства із часткою понад 99% у статутному капіталі - компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG). Також, частина членів Наглядової ради Товариства, на момент проведення Загальних зборів 25.04.2019 були одночасно посадовими особами компанії Феррекспо АГ (Ferrexpo AG), що підтверджується особливою інформацією про посадових осіб емітента, розміщеною у загальнодоступній базі даних Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України.

Відповідно до ст. 71 Закону рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), приймається відповідним органом акціонерного товариства згідно з цією статтею, якщо ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є предметом правочину із заінтересованістю, перевищує 1 відсоток вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства. Статутом акціонерного товариства може бути встановлене нижче граничне значення, а також можуть встановлюватися додаткові випадки віднесення правочину до правочину із заінтересованістю. Таке рішення може містити перелік умов проекту правочину, які можуть змінюватися за рішенням виконавчого органу акціонерного товариства під час вчинення правочину із заінтересованістю. У разі відсутності такого переліку умови правочину не можуть відрізнятися від умов проекту, наданого відповідно до частини четвертої цієї статті.

Відповідач не надав жодних заперечень щодо того, що Договори про внесення змін від 07.03.2019 до Договору позики № 03-11 від 29.03.2011, Доповнення № 10 від 07.03.2019 до Договору позики № 06-12 від 13.06.2012 та Доповнення № 7 від 07.03.2019 до договору позики № Р0614 від 03.06.2014, підписання яких першим заступником голови правління Товариства схвалено Загальними зборами 25.04.2019, є правочинами із заінтересованістю.

Таким чином, заперечення відповідача стосовно того, що предметом розгляду на загальних зборах акціонерів 25.04.2019 не були питання, які передбачені статтею 68 Закону є помилковими та судом до уваги не беруться, як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд погоджується із висновками позивача щодо того, що під час підготовки до загальних зборів акціонерів, які відбулись 25.04.2019, Товариство було зобов`язано виконати обов`язок, передбачений ст. 36 Закону, для чого мало вчинити наступні дії до дати проведення загальних зборів:

- визначити загальну вартість акцій Товариства, відповідно до положень статей 8, 69 Закону;

- виготовити проект договору про викуп акцій та ознайомити з ним Позивача до 25.04.2019 (дати проведення загальних зборів).

Таким чином судом встановлено, що під час підготовки до загальних зборів акціонерів, які відбулися 25.04.2019 відповідачем були допущено порушення, які призвели до порушення прав позивача на отримання передбаченої ст. 36 Закону інформації до моменту його голосування на загальних зборах.

Також суд погоджується із твердженням позивача щодо того, що оскільки він голосував проти сьомого питання порядку денного на загальних зборах Товариства, які відбулись 25.04.2019, то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 68 Закону він мав право на обов`язковий викуп акціонерним товариством належних йому акцій в порядку ст. 69 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство протягом не більш як п`яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, у порядку, встановленому статутом цього акціонерного товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов`язкового викупу акцій, про право вимоги обов`язкового викупу акцій із зазначенням: 1) ціни викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством; 4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій).

Судом встановлено, що відповідач не направляв позивачу жодних повідомлень про право вимагати обов`язкового викупу акцій із зазначенням інформації, що перелічена в ч. 2 ст. 69 Закону.

Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу (ч. 3 ст. 69 Закону).

Позивач направив на адресу Товариства вимогу акціонера про обов`язковий викуп акцій 02.05.2019, яка отримана Товариством 06.05.2019.

Згідно ч. 4 ст. 69 Закону протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов`язкового викупу яких він вимагає.

Судом встановлено, що відповідач не вчинив жодних дій, необхідних для викупу акцій згідно статей 68, 69 Закону.

Отже, суд погоджується із твердженням позивача, щодо порушенням Товариством його права на обов`язковий викуп товариством акцій на його вимогу.

Разом з тим, позивач вказує та відповідач підтверджує, що з червня 2019 року позивач не є акціонером відповідача вніслідок проведеної процедури «сквіз-аут», шляхом обов`язкового продажу акцій акціонерами на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій, відповідно до ст. 65-2 Закону.

Враховуючи вказану обставину, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не призведе до поновлення його порушених прав.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Таким чином, висновок про порушення чи не порушення прав такої особи, а також її охоронюваних законом інтересів, які й випливають безпосередньо зі змісту права, суд має зробити за результатами розгляду справи, зазначивши про це в мотивувальній частині. У такому разі внаслідок задоволення позову позивач отримує належний судовий захист, оскільки буде встановлено факт порушення чи оспорювання її права. Якщо ж за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

У ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства", що визначає порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів, передбачено можливість оскарження рішень загальних зборів акціонерного товариства у певних випадках лише акціонером.

Проте, як встановлено вище, на момент звернення до суду з позовом та відповідно на момент прийняття рішення по справі позивач не є акціонером відповідача.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Отже, аналізуючи матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що визнання недійсним спірного рішення загальних зборів не матиме наслідком відновлення порушених прав позивача (неможливість реалізації).

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04.12.2019.

Суддя О.С. Семчук