ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

05 грудня 2019 року справа № 912/3553/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши матеріали

за заявою Фермерського господарства Омельченко Тетяни Андріївни

про забезпечення позову (до подання позовної заяви),

встановив: 03.12.2019 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява Фермерського господарства Омельченко Тетяни Андріївни про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої заявник просить:

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснювати затвердження документації із землеустрою (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки) щодо новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315, сформованих за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073, яка перебуває в оренді у ФГ "Омельченко Тетяни Андріївни" на підставі договору оренди землі, зареєстрованого у Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель 02 жовтня 2009 року вчинено запис за №66, а також щодо передання вказаних земельних ділянок у власність будь-яким особам;

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (вул. Паркова, 4, смт. Компаніївка, Кіровоградська область, 28400) вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію за будь-якими особами права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073 та щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви додано квитанцію №МР_АВО11190ТJN_11084188 від 03.12.2019, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

Заявником у заяві про забезпечення позову зазначено про відсутність пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі Фермерське господарство Омельченко Тетяни Андріївни зазначає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області активно та систематично вчиняються дії, які спрямовані на недопущення поновлення договору оренди землі з метою надання земельних ділянок у власність іншим особам за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073, яка перебуває в оренді у заявника. Вказане підтверджується виданням Головним управлінням наказів від 22.07.2019, згідно з якими надано третім особам дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за рахунок земельної ділянки, що перебуває у користуванні ФГ "Омельченко ОСОБА_1 ". Крім того, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 07.10.2019 видано наказ №11-5677/14-19-СГ "Про припинення права оренди земельної ділянки, згідно з яким припинено ФГ " ОСОБА_2 " право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073. Крім того, заявник зазначає, що згідно з відомостями Публічної кадастрової карти земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9073 поділена на 4 нових ділянок з присвоєнням їм кадастрових номерів :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315. Також заявник посилається на встановлені обставини у рішеннях №№ 912/629/17, 912/630/17 та 912/2528/17, стосовно розпорядження Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області земельною ділянкою, спір по поновленню договору оренди якої перебував в господарському суді Кіровоградської області (912/1198/16), що стало підставою для додаткового звернення ФГ " ОСОБА_3 " з позовами про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність іншим особам. Також заявник посилається на рішення від 31.01.2018 у справі № 912/3635/17 про задоволення позову Фермерського господарства "Степ" про визнання поновленим договору оренди землі, після ухвалення якого Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 02.02.2018 здійснено заходи щодо поділу земельної ділянки, яка була об`єктом договору на дві нові ділянки.

Необхідність забезпечення позову ФГ Омельченко ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що строк дії спірного договору закінчився 02.10.2009, а при поданні позову буде вирішуватися питання про поновлення такого договору. Водночас Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняє дії по розпорядженню земельною ділянкою, а саме здійснив її поділ, що в подальшому матиме наслідком ймовірну передачу нових земельних ділянок іншим заінтересованим особам на іншому правовому титулі, а порушене право заявника на поновлення договору оренди землі потребуватиме захисту шляхом подання позову до нових власників земельних ділянок, яким ймовірно буде передано право на земельну ділянку.

05.12.2019 від ФГ Омельченко Тетяни Андріївни надійшли додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову, у яких зазначено, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073, що є об`єктом Договору оренди землі, що зареєстрований 02.10.2009 за № 66 знаходяться 4 нових земельних ділянок із кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315. Вказане підтверджується конфігурацією земельних ділянок та листом відділу у Компаніївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 219/114-19 від 05.12.2019. Також заявник зазначає, що за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розроблених на підставі наданих дозволів Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області чотири земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315 відводять у власність громадянам-учасникам АТО, а не членам ФГ " ОСОБА_2 ".

При розгляді заяви Фермерського господарства "Омельченко Тетяни Андріївни" про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За приписами ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується про суті.

Тобто, для вжиття заходів до забезпечення позову необхідно, щоб заходи забезпечення позову, заявлені позивачем в клопотанні про забезпечення позову не були тотожними позовним вимогам, заявлених позивачем в позовній заяві.

Господарський суд вважає, що заходи забезпечення позову, заявлені заявником в клопотанні про забезпечення позову не є тотожними позовним вимогам, оскільки заявник зазначає, що предметом позову в позовній заяві, яку він має намір подати буде визнання на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі" поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Отже, відсутні підстави для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову в порядку частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Як випливає зі змісту вимог ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача (відповідачів), а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 910/7708/17, від 23.07.2018 у справі № 910/1354/18, від 22.08.2018 у справі № 924/150/17 тощо.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як було встановлено вище, предметом майбутнього позову є вимоги немайнового характеру - про визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору.

Оскільки заявник має намір звернутись до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18.

Також вказаних правових позицій притримується Центральний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 25.06.2019 у справі № 912/1138/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Пунктом 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Так, пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Пунктом 136 Порядку передбачено, що відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором, зокрема, дій щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру та здійснений державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку.

У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер (п. 29 Порядку).

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування спірної земельної ділянки, зокрема, шляхом її поділу на кілька окремих земельних ділянок.

Із доданих до заяви про забезпечення позову та додаткових пояснень до такої заяви, доказів вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області наказом № 11-5677/14-19-СГ від 07.10.2019 "Про припинення права оренди земельної ділянки" припинив право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 7,0110 га, в тому числі 7,0110 га - пасовища, кадастровий номер :02:000:9073, розташованої на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, надане Фермерському господарству Омельченко Тетяни Андріївни, посвідчене договором оренди землі зареєстрованого 02 жовтня 2009 року за № 66; віднесло земельну ділянку загальною площею 7,0110 га, в тому числі 7,0110 га - пасовища, кадастровий номер :02:000:9073 до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності. У подальшому земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315, які сформовані за рахунок земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9073. Відтак на Публічній кадастровій карті відсутні відомості щодо земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9073. Сформовані за її рахунок нові чотири земельні ділянки Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області має намір передати у власність громадянам - учасникам АТО, а не членам Фермерського господарства Омельченко Тетяни Андріївни. Вказане підтверджується наданим заявником до суду листом № 219/114-19 від 05.12.2019 за підписом заступника начальника Відділу у Компаніївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Водночас, як випливає зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 191656162, що отримана господарським судом, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9073 площею 7,011 га перебуває в оренді у Фермерського господарства Омельченко Тетяни Андріївни.

Зазначені обставини свідчать про те, що зважаючи на наявність у відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в силу приписів статті 122 Земельного кодексу України повноважень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи надання у користування, в разі невжиття запропонованих позивачем в заяві про забезпечення позову заходів, існує реальна загроза подальшої передачі новосформованих ділянок у власність або в користування третім особам, що в свою чергу, унеможливить, у разі задоволення позову, реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких заявник в подальшому звернеться до суду з відповідним позовом.

На підставі викладеного, господарський суд вважає, що у випадку передачі новостворених земельних ділянок у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача на оренду спірної земельної ділянки.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову є необхідним заходом, спрямованим на запобігання порушенню прав заявника та на забезпечення можливості реального судового захисту - у разі задоволення позову у справі.

Крім того, згідно із усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.10.1979 у справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30.05.2013 у справі Наталія ОСОБА_4 проти України (пункт 32)).

Судовим рішенням Європейського Суду з прав людини від 26.03.2013 у справі Рисовський проти України, Європейський Суд зауважив, що державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява №35298/04, п.67, від 11.06.2009).

Оскільки, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області систематично здійснює заходи щодо поділу та передачі земельних ділянок на земельні торги, такі дії у подальшому, у випадку прийняття рішення на користь заявника, можуть утруднити реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за заявником на підставі прийнятого рішення, оскільки таке право знову потребуватиме захисту шляхом подання позову до осіб, яким ймовірно буде передано право на частини поділеної земельної ділянки.

Також господарський суд враховує поведінку Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що встановлена, зокрема у рішенні від 20.08.2019 у справі № 912/1083/19, що набрало законної сили.

Так, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.07.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 та постановою Верховного Суду від 18.12.2018, у справі №912/1545/17 за позовом ФГ "Південне" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання додаткової угоди укладеною, визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі (кадастровий номер 352035540:02:000:9058), підписаного 20.12.2006 між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавцем) та ФГ "Південне" (орендар) та укладеного 22.12.2006, котрий зареєстрований в Олександрійському районному відділенні Кіровоградської регіональної філії ДП державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.12.2006 за №443 з урахуванням змін від 22.11.2011 до договору оренди землі №443, укладеного 22.12.2006, зареєстрованих в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі 14.12.2011 за №01643, в редакції позивача за виключенням п. 2 додаткової угоди. Водночас, під час розгляду справи № 912/1545/17 в суді першої інстанції, 06.06.2017 від представника ОСОБА_5 до Головного управління подано клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. У подальшому, під час розгляду справи № 912/1545/17 в суді, тобто відповідачу було достеменно відомо про наявність справи про визнання додаткової угоди укладеною в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Головне управління прийняло Наказ № 11-5252/14-17-СГ від 15.06.2017 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою", відповідно до якого наказано надати ОСОБА_5 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, розташованої на території Кіровоградської області Олександрійського району Новопразької селищної ради; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,000 га, у тому числі: 2,000 га рілля із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На замовлення ОСОБА_5 . Державним підприємством "Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка перебуває в запасі, гр. ОСОБА_5 загальною площею 2,000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (а.с. 61-86).

В результаті вказаних неправомірних дій Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Фермерське господарство "Південне" змушене було звертатись до суду із позовом про скасування державних реєстрацій 21 земельної ділянки, загальною площею 2,0000 га кожна, що призвело до тривалого відновлення порушеного права Фермерського господарства "Південне" на поновлення договору оренди землі та користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснювати затвердження документації із землеустрою (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки) щодо новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315, сформованих за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073, яка перебуває в оренді у ФГ "Омельченко Тетяни ОСОБА_6 " на підставі договору оренди землі, зареєстрованого у Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель 02 жовтня 2009 року вчинено запис за №66, а також щодо передання вказаних земельних ділянок у власність будь-яким особам, у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки, що є головною метою судочинства. Отже, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

Отже, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заява Фермерського господарства Омельченко Тетяни Андріївни про забезпечення позову у цій частині.

Що ж стосується іншого способу забезпечення, про який просить заявник, а саме заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію за будь-якими особами права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073 та щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315, господарський суд вважає вказане безпідставним, оскільки даною ухвалою Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області, як розпоряднику земельної ділянки, заборонено здійснювати подальші дії щодо передачі у власність чи в оренду земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315.

Заявником не додано доказів того, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області на час подання заяви про забезпечення позову вже вчинено дії по передачі у власність земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315, які є передумовою для здійснення державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідних дій (внесення відповідних записів) щодо таких земельних ділянок.

Таким чином, господарський суд вважає, що заява про забезпечення позову в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Господарський суд вважає за необхідне звернути увагу Фермерського господарства Омельченко Тетяни Андріївни, що, відповідно до ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

У разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються (п. 1 ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, господарський суд не вбачає підставі для застосування зустрічного забезпечення, так як спір у даній справі немайновий, тому можливі збитки відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, відсутні.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Фермерського господарства Омельченко Тетяни Андріївни про забезпечення позову (вх. № 3553/19 від 03.12.2019) задовольнити частково.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснювати затвердження документації із землеустрою (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки) щодо новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:5314, :02:000:5312, :02:000:5313, :02:000:5315, сформованих за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9073, яка перебуває в оренді у ФГ "Омельченко Тетяни ОСОБА_6 " на підставі договору оренди землі, зареєстрованого у Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель 02 жовтня 2009 року вчинено запис за №66, а також щодо передання вказаних земельних ділянок у власність будь-яким особам.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Стягувач: Фермерське господарство Омельченко Тетяни Андріївни (28414, Кіровоградська обл., Компаніївський р-н, с. Червоновершка, ідентифікаційний код 32907239).

Боржник: Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ідентифікаційний код 39767636).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її підписання до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали направити Фермерському господарству Омельченко Тетяни Андріївни за адресою: 28414, Кіровоградська обл., Компаніївський р-н, с. Червоновершка.

Копію ухвали направити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26.

Суддя Л.С. Вавренюк