ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року м.Дніпро Справа № 912/1852/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2019 року у справі №912/1852/19 (суддя Кабакова В.Г.)

за позовом Приватного підприємства "Удача", 28622, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Ганна-Требинівка, вул. Центральна, 2

до відповідача Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)", 28624, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Інгульське

про стягнення 95 933,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Удача" звернувся до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" з позовом про стягнення заборгованості за договором про проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції № Г-0093/17 від 03.03.2017 в сумі 95933,50 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2019 року у справі №912/1852/19 позовні вимоги задоволено повністю.

Суд стягнув з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" на користь Приватного підприємства "Удача" - 95 933,50 грн. боргу, а також 1921,00 грн судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" оскаржив його в апеляційному порядку, просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що у позивача взагалі не було правових підстав для виконання будь-яких робіт з посіву культур, та для самостійного визначення культури, яку має бути засіяно на площі в 20га.

Як вважає апелянт, відповідно до наявних в справі документів по цьому договору позивач їх виконував за своїм особистим рішенням та на свій ризик, отже обов`язку по сплаті будь-яких коштів по цьому договору у апелянта немає.

Відомостей про встановлення межі цієї земельної ділянки в натурі на місцевості в матеріалах справи немає, тобто виконання будь-яких робіт на цій земельній ділянці є незаконним і саме з цього мав виходити суд при розгляді справи.

Право користування земельними ділянками, які надано в постійне користування Устинівській ік 305/37 на Державне підприємство не переоформлювалось, тобто розпоряджатись та використовувати зазначені земельні ділянки, користувачем яких відповідно до Державного акту є Устинівська ік 305/37, Державне підприємство не мало права.

Також апелянт посилається на те, що позивач, не надав відомостей про те, яким чином визначались межі земельної ділянки, які слід було обробляти, на місцевості, хто та коли це робив, за допомогою яких інструментів було визначено цю ділянку площею 20 га на полі №48, якими саме межовими знаками цю ділянку, площею 20 га, було розмічено, чи визначались межі цієї земельної ділянки перед кожним видом робіт, чи ці межі було визначено один раз на весь польовий сезон, та яким чином в цьому варіанті при здійсненні обробітку не пошкоджувались межові знаки.

Апелянт вважає, що суд не надав оцінки тому, що всі акти виконаних робіт були підписані в один день, в той час як це різні види робіт і вони не могли виконуватись в один день.

Також апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було задоволено клопотання від 27.08.2019р., яке було направлено до суду засобами електронного зв`язку, про відкладення розгляду справи, що позбавило їх можливості подати у даній справі зустрічну позовну заяву про визнання договору №Г-0093/17 від 03.03.2017р. недійсним. Також апелянт був позбавлений можливості надати суду довідку про нумерацію полів та копію наказу про звільнення ОСОБА_1 .

У той же час, по аналогічним справам, які розглядаються господарським судом Кіровоградської області у порядку загального позовного провадження (справи №912/1854/19, №912/1855/19, №912/1856/19) ними подано зустрічні позовні заяви про визнання недійсними відповідних договорів (№1 - 0050 від 03.03.2017р., №Г-00110 від 03.03.2017р., №Г-00162 від 03.03.2017р.), підписаних представником Державного підприємства Шевченко Т.В. та ПП «Удача».

Апелянт посилається на те, що відсутність зареєстрованої податкової накладної та несплата позивачем відповідних сум ПДВ до бюджету є найкращим підтвердженням безтоварності усіх договорів та актів виконаних робіт до цих договорів, зокрема Договору №Г-0093/17 та шести Актів виконаних робіт до нього.

Таким чином, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам по справі, внаслідок чого висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та судом ухвалено незаконне та необгрунтоване рішення про стягнення коштів з державного підприємства.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2019року у справі № 912/1852/19 та відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даному спорі ціна позову становить 95933,50грн., що менше від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2019 ця сума дорівнює 192100 грн.), отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2019року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2019 року (повний тест рішення складено 27.08.2019 року) у справі №912/1852/19 (суддя Кабакова В.Г.) та вирішено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

19.11.2019 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі до набрання законної сили рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/2763/19, яке обгрунтовано тим, що 17.10.2019 року господарським судом Кіровоградської області відкрито провадження у справі 912/2763/19 за позовом Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" до Приватного підприємства « Удача» про визнання недійсним з моменту укладання Договору № № Г-0093/17 від 03.03.2017, рішення у якому буде мати вирішальне значення для правильного вирішення даного спору.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З зазначеної норми вбачається, що законодавець поряд з імперативною вимогою щодо зупинення господарським судом провадження у справі з таких підстав, зауважив на тому, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим чи тим же судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи іншим чи тим же судом з метою забезпеченням сторонам розумних строків розгляду їх справ (ст. 114 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

З клопотання не вбачається неможливість суду у даній справі самостійно встановити обставини, які стосуються предмету спору і вирішити спір, а тому відсутні підстави для зупинення провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положенням статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2017 між ПП "Удача" (підрядник) та ДП "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" (замовник) укладено договір № Г-0093/17 проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції (далі - Договір, а.с. 11-13), за умовами якого підрядник приймає на себе зобов`язання виконати наступний вид робіт направлений на вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 20 га, яка розташована на полі №48 (Завтурове), яке знаходиться у користуванні замовника: боронування, культивація, сівба, коткування, внесення мінеральних добрив, внесення засобів захисту рослин, збирання врожаю, дискування, оранка, подрібнення рослинних решток, перевезення зібраного врожаю, на замовлення замовника, а замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити і вартість у строки та на умовах, що визначаються цим Договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що Об`єм робіт, що будуть виконуватись підрядником, визначається актами виконаних робіт, який є обов`язковим додатком до цього Договору. Після завершення кожного виду робіт підрядник надає замовнику акт з зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт.

Роботи по цьому Договору виконуються обладнанням підрядника використання власним паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, посівного матеріалу (п. 1.3. Договору).

Відповідно до цього Договору підрядник зобов`язаний, зокрема, використовувати в ході робіт власне обладнання та розхідні матеріали, виконувати роботи належної якості відповідно до вимог замовника та надавати замовнику на підпис акт прийому-здачі робіт, що фактично були виконані згідно порядку виконання робіт зазначеному у п. 3 цього Договору.

Замовник зобов`язаний, зокрема, проводити оплату робіт, виконаних підрядником у відповідності до умов цього Договору (п. 2.2.4. Договору).

Розділом 4 Договору сторонами погоджено ціну договору та фінансові розрахунки за наступними умовами. Загальна вартість виконаних робіт вираховується з врахуванням загального об`єму виконаних робіт та часу витраченого на виконання даної роботи, а також витратних матеріалів, які були використані при здійсненні договору. Ціна визначається з врахуванням вартості паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, вартості посівного матеріалу.

Ціна на роботи визначається з врахуванням середньо ринкових цін, які діють у відповідній місцевості.

Остаточна ціна Договору визначається відповідно до актів виконаних робіт з врахуванням ціни на ПММ, витратні матеріали, посівний матеріал, мінеральні добрива та інше на момент придбання даних матеріалів підрядником.

Розрахунок по Договору проводиться щорічно після виконання всіх робіт підрядником відповідно до додатку до даного Договору та підписання актів виконаних робіт.

Вартість окремих видів робіт встановлюється щорічно відповідно до ринкової вартості робіт, витратних матеріалів, посівного матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин та інше.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, що виражаються у зроблених останньою витратах або пошкодженні майна (п. 5.1. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання сторін своїх зобов`язань (п. 8.1. Договору).

Всі додатки до Договору, підписані під час дії Договору, являються обов`язковими до виконання сторонами договору в повному обсязі.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Додатком №1 до Договору, сторони передбачили перелік робіт на 2017 рік, вартість робіт та нормовитрати палива, який також підписаний тими ж повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств (а.с.14).

Звертаючись до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" із позовом про стягнення заборгованості за договором про проведення сільськогосподарських робіт, направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції №Г-0093/17 від 03.03.2017 в сумі 95933,50 грн, позивач Приватне підприємство "Удача", посилався на неналежне виконання відповідачем Договору №Г-0093/17 від 03.03.2017 в частині оплати наданих послуг.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав докази, які свідчать про виникнення грошових зобов`язань відповідача та надав обґрунтування виникнення боргу, що відповідачем не спростовано, а тому суд вважав доведеним факт несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором, що є підставою для стягнення суми боргу за договором у розмірі 95 933,50грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч.1 ст.843 ЦК України).

Статтею 846 ЦК України передбачено, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання умов Договору здійснено відповідно до п. 1.1 Договору наступні роботи: культивацію; культивацію 2 рази, сівбу соняшника; внесення гербіцидів; міжрядний обробіток та міжрядний обробіток 2 раз.

17.08.2017 сторонами підписано та скріплено печатками підприємств Акти виконаних робіт відповідно до Договору (а.с. 15-20).

Вказаними актами встановлено та підтверджено виконання робіт за договором на загальну суму 95933,50 грн.

Крім іншого сторони погодили, що роботи виконані якісно, зауваження відсутні. Підписання даних актів сторонами є підставою для проведення перерахування коштів за виконану роботу після отримання рахунку за виконану роботу, але не пізніше ніж до 31.12.2017.

17.08.2017 Приватним підприємством "Удача" виставило відповідачу рахунок-фактуру № 93 на суму 95933,50 грн (а.с. 21), проте, у передбачений Договором та вищевказаними актами строк відповідач розрахунок за виконані роботи не провів.

За ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.853 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач не здійснив розрахунок за виконанні роботи, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення суми боргу за ці роботи з відповідача на користь позивача.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що факт підписання таких актів засвідчує, що замовник погодився з якістю та належністю проведених підрядником сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції, а відтак відступів від умов договору або інших недоліків замовником не встановлено.

При цьому, доводи апелянта про те, що обов`язку по сплаті будь-яких коштів по цьому договору у апелянта немає, оскільки позивач їх виконував за своїм особистим рішенням та на свій ризик, є неспроможними з огляду на існування між сторонами договору, укладеного з дотриманням норм цивільного законодавства та підписаного повноважними представниками сторін.

Посилання апелянта на те, що відповідач не мав права користування земельними ділянками, які надано в постійне користування Устинівській ік 305/37, а тому відсутні його зобов`язання перед позивачем, є надуманими.

Так, відповідно до Статуту підприємства, воно затверджено на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України, яке здійснює управління ним безпосередньо або через територіальні органи Міністерства юстиції міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації та входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно листа Міністерства юстиції України, фактичне використання земельних ділянок, які відповідно до рішення Устинівської районної Ради народних депутатів Кіровоградської області від 09.11.2995 року надано у постійне користування установі ІК 305/37/, правонаступником якої є державна установа «Устинівський виправний центр (№ 37)» здійснює державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)", а тому зазначені землі перебувають на балансі відповідача, він використовує їх, а тому несе відповідні зобов`язання перед позивачем.

Доводи скаржника про те, що акти виконаних підписані в один день 17.08.2017, в той час як роботи, зазначені в цих актах не могли бути виконанні в один день, є необгрунтованими, оскільки договором не встановлено термін надання та підписання актів виконаних робіт, тобто, дата підписання актів не зобов`язана співпадати з датою виконання робіт.

Посилання апелянта на відсутність доказів того, що роботи по договору проводились під наглядом замовника та доказів узгодження між сторонами строків виконання таких робіт спростовуються підписанням сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт, що свідчить про їх здійснення належним чином та прийняття Відповідачем у повному обсязі.

Не приймаються колегією суддів і доводи апеляційної скарги про те, що по даному договору види робіт, які треба було виконати та перелік культур, які мають бути засіяні на визначеній Договором площі не було визначено, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що Відповідач заявляв Позивачу про виявлення допущених у роботі відступів від умов Договору або інших недоліків, а відтак, в силу частини першої статті 853 Цивільного кодексу України та за наявності підписаних і скріплених підприємствами актами виконаних робіт, недоречним є посилання скаржника, що сторони не погодили, які види робіт повинні бути виконані.

Щодо посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам стосовно відсутності на підприємстві жодних відомостей про укладання зазначених договорів та про виконання зазначених робіт й підписання актів виконаних робіт, то вказані обставини свідчать лише про неналежне ведення бухгалтерського обліку Відповідачем та журналу реєстрації договорів на підприємстві.

Крім того, враховуючи, що укладений між сторонами договір не визнаний недійсним, зазначені обставини не впливають на обов`язки сторін щодо його виконання.

Щодо доводів апелянта про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права в частині відмови у задоволенні клопотання від 27.08.2019р., яке було направлено до суду засобами електронного зв`язку, про відкладення розгляду справи, що позбавило відповідача можливості подати у даній справі зустрічну позовну заяву про визнання договору №Г-0093/17 від 03.03.2017р. недійсним, то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 8.07.2019 року було відкрито провадження за позовом ПП « Удача» та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 13.08.2019 року, встановлено строк для подання відзиву на позов з усіма документами (доказами) до нього - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 12.07.2019 року (а.с.52), а тому повинен був подати заперечення проти позову та усі докази до нього, у тому числі зустрічну позовну заяву, протягом 15 днів, тобто, до 29 липня 2019 року.

Разом з цим, у зазначений строк відповідач не здійснив такі процесуальні дії. Крім того, з клопотання, на яке він посилається, не вбачається, що він просить надати час для пред`явлення зустрічного позову.

Положеннями пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому, у даному спорі, відповідач мав достатньо часу для надання відповідних доказів на підтвердження своєї правової позиції.

За наведених обставин, відмовляючи у задоволенні клпоотання про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції діяв у межах та у спосіб, визначений процесуальним законодавством , та не порушив норми процесуального права.

Таким чином, господарський суд Кіровоградської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов`язані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2019 року у справі № 912/1852/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.12.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О.Дармін