ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа№ 925/297/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача Веліканов К.С. ордер серія КВ №215065 від 01.10.18

від відповідача Рибницька І.О. довіреність № 170 від 20.11.18

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.06.2019 р.

у справі № 925/297/19 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест"

до Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод"

про зобов`язання повернути майно та стягнення 240 000,00 грн.

неустойки

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Уманський лікеро-горілчаний завод" зверлось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод" про зобов`язання повернути майно та стягнення 240 000,00 грн. неустойки .

Позовні вимоги обґрунтовані укладенням між сторонами договору оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, від подальшого виконання якого позивач відмовився через систематичне порушення його умов з боку відповідача.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги лише в частині стягнення неустойки в розмірі 240 000,00 грн., а в частині зобов`язання державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод" повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" за актом приймання передачі обладнання згідно заявленого переліку просить суд закрити провадження на підставі ст. 231 ГПК України у зв`язку з виконанням відповідачем цього зобов`язання та фактичним повернення майна позивачу в ході вирішення спору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.06.2019 року у справі № 925/297/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" - 240 000,00 грн. неустойки, 41 939,31 грн. на відшкодування судових витрат та 27 000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Уманський лікеро-горілчаний завод звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 27.06.2019 року у справі № 925/297/19 в частині стягнення з Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" - 240 000,00 грн. неустойки, 41 939,31 грн. на відшкодування судових витрат та 27 000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким в позові відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод", розгляд справи призначено на 18.09.2019 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №925/297/19 до 02.10.2019 року.

02.10.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №925/297/19 до 17.10.2019 року.

Розпорядженням № 09.1-08/4162/19 Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019.2019 р., зв`язку з перебування судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/297/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 року прийнято справу № 925/297/19 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І. та розгляд справи призначено на 13.11.2019р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №925/297/19 до 04.12.2019 р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

31.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" (далі - Орендодавець), в особі директора Короля Олександра Миколайовича, що діє на підставі Статуту та державним підприємством "Уманський лікеро-горілчаний завод" (далі - Орендар), в особі директора Безпалько Михайла Михайловича, що діє на підставі Статуту було укладено договір оренди обладнання № 10 (далі - Договір), у відповідності до умов якого предметом даного Договору оренди є надання орендодавцем за обумовлену сторонами договору плату в тимчасове володіння і користування Орендаря обладнання, яке буде використано останнім в своїх виробничих цілях з метою отримання прибутку відповідно до конструктивних і експлуатаційних даних обладнання (майна), що передається в оренду (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору об`єктом оренди за цим договором є обладнання згідно переліку, який вказаний в Додатку № 1 до Договору. Вартість обладнання за Договором вказана в Додатку № 2.

Відповідно до п. 1.4. Договору майно, яке передається в оренду повинно знаходитись в справному стані, що відповідає вимогам, які пред`являються до експлуатованого промислового устаткування, яке використовується для виробничих, споживчих, комерційних та інших цілей відповідно до конструктивного призначення орендованого обладнання.

Відповідно до п. 1.8. Договору орендодавець несе відповідальність за недоліки зданого в оренду обладнання у випадку перешкоджання повного або часткового користування обладнання та якщо при здачі устаткування в оренду орендодавець не повідомив орендарю про наявність недоліків.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору орендодавець зобов`язується відповідно до Акту прийому-передачі передати обладнання, що є об`єктом оренди, протягом 10 (десяти) днів з дня підписання цього договору, орендарю разом з орендованим обладнанням всі необхідні приналежності та документи до нього, перелік яких визначений в Додатку № 3 до Договору.

Відповідно до п 4.1. Договору сторони встановили, що вартість користування обладнанням, переданим орендарю, становить 20 000,00 грн. з ПДВ і виплачується щомісяця, з лютого місяця 2018 року.

01.04.2018 сторони підписали Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої сторони домовились внести зміни до Договору та встановити вартість користування обладнанням, переданим у користування Орендарю, в розмірі 40 000,00 грн. з ПДВ і виплачується щомісяця.

Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання.

Відповідно до п. 9.2. Договору цей договір діє протягом 12-ти місяців (до моменту закінчення виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому) і припиняє свою дію 31 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 7.2. Договору якщо за 30 днів до закінчення терміну дії цього договору оренди жодна зі сторін не заявить про свій намір не продовжувати оренду за договором або укласти новий договір оренди на істотно інших умовах, договір автоматично продовжується на наступний 12-й

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору № 10 орендодавець передав орендареві обладнання, про що сторони підписали відповідні акти приймання-передачі устаткування (АЕС. 18) та Акт № 2 від 01.04.2018 приймання-передачі устаткування з переліком та ціною обладнання.

Відповідно до акту приймання-передачі устаткування та Акту № 2 від 01.04.2018 приймання-передачі устаткування орендодавець передав орендареві наступне обладнання:

- Автомат для наклеювання акцизних марок, марки З.Ф. 1400, виробництва ЧП "Група компаній Піщемаш", вартістю 542 099,00 грн.;

- Компресор "Кентавр", марки 50/30, виробництва ТОВ "Кентавр", вартістю 2 428,00 грн.;

- Апарат для наклеювання етикеток, марки З.Ф. 1400, виробництва ЧП "Група компаній Піщемаш", вартістю 438 900,00 грн.;

- Машина для ополіскування пляшок, марки БЗ-ОМВ-6, виробництва ВАТ "Мелітопольпродмаш", вартістю 223 697,00 грн.;

- Апарат по розливу рідких сумішей, марки Ж7 ДНП-3, виробництво ВАТ"Барський машинобудівний завод", вартістю 282 018,00 грн.;

- Закупорювальна машина, марки Ж7 ВУМ-3, виробництво ВАТ "Барський машинобудівний завод", вартістю 338 086,00 грн.;

- Апарат для наклеювання етикеток, марки Л5-ВЕЮ, виробництва ВАТ "Темп", вартістю 381 672,00 грн.;

- Машина для пакування продукції, марки УМТ-600 м, виробництва ТОВ "Завод пакувального обладнання "Термо-пак", вартістю 347 054,00 грн.

Відповідно до висновку про вартість майна вартість обладнання складає 2 555 954 (два мільйона п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч дев"ятсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору його сторонами також підписані акти надання послуг, як підстава для внесення щомісячної орендної плати:

- № 2 від 28.02.2018 на суму 20 000,00 грн.;

- № 3 від 31.03.2018 на суму 40 000,00 грн.;

- № 4 від 30.04.2018 на суму 40 000,00 грн.;

- № 5 від 31.05.2018 на суму 40 000,00 грн.;

- № 6 від 30.06.2018 на суму 40 000,00 грн.

В Актах міститься посилання на "основной договор" та договір "оренди обладнання № 10 від 31.01.2018.

Позивач зазначає, що з першого місяця дії Договору оренди орендар порушував його умови шляхом прострочення оплати орендної плати як у первісному, так і у збільшеному розмірі, за період з березня по серпень 2018 року. Починаючи з серпня 2018 року Орендар взагалі припинив виконувати свої грошові зобов`язання за Договором оренди, чим порушив права позивача.

Відповідно до п. 8.3. Договору на вимогу орендодавця цей договір оренди може бути достроково розірваний судом у випадках, коли орендар:

1. користується обладнанням з істотним порушенням цілей призначення обладнання або з неодноразовими порушеннями;

2. істотно погіршує обладнання;

3. більше двох разів поспіль після закінчення встановленого договором терміну платежу не вносить орендну плату.

Орендодавець має право вимагати дострокового розірвання договору тільки після направлення орендарю письмового попередження про необхідність виконання ним зобов`язання в 3-денний (три) строк з моменту прийняття такого рішення.

Так, позивач направив на адресу відповідача претензію № 1 Вих-11/2018 від 19.11.2018 про сплату суми боргу за договором оренди, яка була отримана відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповіді на претензію відповідач не надав, борг не погасив, з чого і виник спір.

Згідно ч.1 ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Враховуючи систематичну несплату відповідачем орендної плати за користування обладнанням, позивач скористався своїм правом на відмову від договору, передбачену вказаною нормою і направив на адресу відповідача повідомлення про відмову від договору оренди № 1 Вих-12/2018 від 28.12.2018. Повідомлення отримане відповідачем 04.01.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та роздруківкою онлайн відстеження із офіційної сторінки ПАТ "Укрпошта".

Відповідач відповіді на повідомлення не надав, хоча його отримання визнав у листі № 9 від 29.01.2019.

З доводів позивача вбачається, Договір оренди є розірваним з 04.01.2019 (з дати отримання повідомлення про відмову від договору).

В обгрунтування відзиву на позовну заяву так і апеляційної скарги апелянт зазначає, що 31.01.2018 між сторонами було підписано Договір оренди обладнання № 1 та Договір оренди обладнання № 10, які мають різні умови, але стосуються обладнання, яке позивач просить повернути після його відмови від договору. Відповідач вважає, що Договір № 10 від 31.01.2018 є неукладеним, а обидва договори взагалі ніколи не виконувалися.

Представник відповідача також зазначає, що Договір оренди № 10 від 31.01.2018 року не містить істотних умов, а саме: умовами Договору не було визначено об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації), орендна плата з урахуванням її індексації, порядок використання амортизаційних відрахувань, відновлення орендованого майна. Пунктом 1.2. Договору № 10 визначено, що об`єктом оренди за даним Договором є обладнання згідно переліку, зазначеному в Додатку № 1 до Договору, оцінка вартості обладнання зазначена в Доповненні № 2 до Договору. В свою чергу, будь-яких доповнень (Додатків) до договору сторонами підписано не було, умови щодо індексації орендної плати та порядок використання амортизаційних відрахувань, відновлення орендованого майна сторонами узгоджено також не було.

Відповідач вказує, що дію Договору № 10 не було припинено у встановленому діючим законодавством (а також умовами договору) порядку через визначену умовами договору можливість його дострокового розірвання лише за рішенням суду, в зв`язку з чим наслідки припинення дії договору для відповідача не настають.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, що позивачем у справі не надано достовірних доказів, що сторонами виконувався саме Договір № 10, а обладнання передавалося позивачем відповідачу у користування за цим договором. Відповідача вважає, що обладнання було передано для його огляду та подальшого вирішення питання про можливість використання у виробництві і укладення з приводу нього договору оренди.

Крім того, відповідач вказує, що позивач у повідомленні про відмову від договору оренди не послався на номер договору, від якого він мав намір відмовитися, що унеможливлює припинення відносин саме за договором оренди № 10, яким обґрунтовано позовні вимоги.

Претензія про сплату боргу за договором оренди № 1 вих-11/2018 від 19.11.2018 також не містить посилання на номер договору.

Також відповідач зазначає, що акт надання послуг № 3 від 31.03.2018 щодо розміру орендної плати за березень 2018 в сумі 40 000,00 грн. (який і підписаний сторонами в цю дату) суперечить умовам договору № 10 про розмір орендної плати за обладнання в сумі лише 20 000,00 грн. щомісячно (п. 4.1.). При цьому додаткова угода № 1 про збільшення орендної плати до 40 000,00 грн. на місяць підписана сторонами лише 01.04.2018 і вступає в силу з моменту підписання.

Відповідач також вважає, що з урахуванням існування двох договорів № 1 та № 10 з одним і тим же переліком майна, позивач не зміг належними, допустимими та достовірними доказами у справі підтвердити факт передачі позивачем та отримання відповідачем обладнання саме у відповідності до умов Договору № 10.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про неукладеність договору оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 через відсутність у ньому умов, зокрема, про індексацію вартості орендованого майна, порядок використання амортизаційних відрахувань, оскільки ці питання не зачіпають прав відповідача (а є майновими ризиками позивача), а оцінка договору як неукладеного не може вирішуватися на стадії виконання договору, умов якого виявилося достатньо для вчинення сторонами дій по фактичному виконанню договору.

У п. 2.6. постанови пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" висловлено правову позицію про те, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з місцевим судом, що сторонами виконувався саме договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018, виходячи з наступного:

Позивачем надано суду належним чином завірені копії договору оренди обладнання № 10 із додатками до нього.

Натомість договору оренди обладнання № 1 з додатками суду не було надано жодною із сторін. Також не надано суду і доказів виконання сторонами саме цього договору.

Саме лише посилання відповідача на вказаний договір № 1 у листі № 9 від 29.01.2019 ще не є достатнім доказом виконання сторонами саме цього договору, якщо первинні документи про це відсутні.

Походження копії договору оренди обладнання № 1 від 31.01.2018 за доказами із матеріалів справи достовірно встановити неможливо.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що додатками до договору № 1 та № 2, про які вказано у п. 1.2. Договору № 10 є акт приймання-передачі устаткування та Акт № 2 від 01.04.2018 приймання-передачі устаткування, в яких міститься перелік обладнання, його характеристики та вартість кожної одиниці.

Разом з цим, відповідачем визнано факт перебування у нього обладнання, назва одиниць якого співпадає з переліком майна, вказаним у актах приймання-передачі устаткування.

В матеріаліах справи наявна належним чином завірена копія акту приймання-передачі устаткування від 03.06.2019, з якого вбачається, що процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідач повернув це майно.

При цьому суду з боку відповідача не надано суду доказів, що він отримав від позивача два комплекти однакового обладнання за обома договорами № 1 та № 10, одночасне існування яких (але як неукладених договорів) він доводить.

Крім того, в Актах наданих послуг щодо помісячного розміру орендної плати сторони послалися саме на договір оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 Якщо за березень 2018 мала місце переплата по орендній платі, то це питання сторони можуть вирішити шляхом повернення коштів, або зарахування їх у прострочені до оплати періоди. Спір по цій сумі не є предметом спору у даній справі.

У відповідача нема доказів на спростування того, що він має прострочення щомісячних платежів за оренду обладнання починаючи з вересня 2018 року, як це обліковує і доводить позивач.

На момент направлення відповідачу повідомлення позивача про відмову від договору оренди від 28.12.2018 у відповідача була заборгованість по орендних платежах в сумі 160 000,00 грн. за вересень-грудень 2018 року (по 40 000,00 грн. щомісячно).

Таке прострочення є підставою для правомірної відмови орендодавця від договору оренди у відповідності до ст.782 ЦК України, якою визначено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Внаслідок відмови позивача від договору оренди № 10 від 31.01.2018 цей договір припинився з 04.01.2019 року, тобто з моменту отримання відповідачем повідомлення позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що положення цієї глави застосовують незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки в ході вирішення спору, 03.06.2019 державним підприємством "Уманський лікеро-горілчаний завод" повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" за актом приймання передачі обладнання, що складало предмет спору: автомат для наклеювання акцизних марок марки Э.Ф.1400; компресор "Кентавр" марки 50/30; апарат для наклеювання етикеток марки Э.Ф.1400; машину для ополіскування пляшок марки БЗ-ОМВ-6; апарат по розливу рідких сумішей марки Ж7 ДНП-3; закупорювальну машину марки Ж7 ВУМ-3; апарат для наклеювання етикеток марки Л5-ВЕЮ; машину для пакування продукції марки УМТ-600м, то в цій частині відсутній предмет спору.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно закрито провадження у справі щодо зобов`язання повернути державним підприємством "Уманський лікеро-горілчаний завод" товариству з обмеженою відповідальністю "Аркор-Інвест" за актом приймання передачі зазначеного обладнання за відсутністю предмета спору.

Позивач також просив стягнути з відповідача 240 000,00 грн. неустойки за весь час прострочення виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення обладнання за Договором оренди з моменту розірвання (припинення) договору оренди обладнання № 10 від 31.01.2018 за наслідками відмови від нього позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже, неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, право на стягнення такої неустойки пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна.

Враховуюч вищевикладене, перевіривши розрахунок неустойки в розмірі подвійної оплати за оренду за період січень-березень 2019 року, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 240 000,00 грн. неустойки, на підставі договору оренди обладнання № 10 від 31.01.2018.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 27.06.2019р. у справі № 925/297/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Уманський лікеро-горілчаний завод" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 27.06.2019р. у справі № 925/297/19 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/297/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 10.12.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов