РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/13814/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс»

про стягнення 94 533,48 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» про стягнення 94 533,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїми діями, вираженими в наданні неузгодженої кількості одночасно наданих вагонів згідно своїх транспортних інструкцій, наданні вагонів для технічного обслуговування без наявності передоплати ТОВ «Лемтранс» спричинило обставини, що викликали нарахування плати за користування вагонами на структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в сумі 78 777,90 грн. без ПДВ (94 533,48 грн. з урахуванням ПДВ) та подальше списання цієї суми з рахунку структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» в ЕРЦ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №910/13814/19. З огляду на малозначність справи №910/13814/19 в розумінні ч. 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

25.10.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що відповідач своєчасно здійснював оплату усіх рахунків, які були виставлені АТ "Українська залізниця". Також відповідач зазначає, що вагони були спрямовані в ремонт за погодженням зі структурним підрозділом «Волноваське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується оформленими залізничними накладними та супровідними листами за формою ВУ-26М. Крім того зауважує, що позивачем не надані пам`ятки про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, Акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких складаються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46. При цьому, відповідач зазначає, що будь-яких причин відсутності можливості прийняти вагони, позивачем у позовній заяві не зазначено. Відповідач зазначає, що позивачем не надано підтверджуючих доказів оплати нарахованої йому плати за користування вагонами, а також в порушення Статуту залізниць України та умов Договору нараховано плату за користування вагонами у розмірі 100% плати за користування.

28.10.2019 представником відповідача подано додаток до відзиву.

Позивач своїм правом на подання до суду відповіді на відзив відповідача не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2018 року між Регіональною філією «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (змінено найменування на - Акціонерне товариство «Українська залізниця) (далі - підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (далі - замовник, відповідач) укладено Договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням № Дон/В-18041/НЮ-П, за умовами якого, підрядник зобов`язується, на свій ризик та завданням замовника виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів замовника (надалі - послуги): ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів підрядника - вагонних депо, що входять до складу регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Одним із таких підрозділів є структурний підрозділ "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно п. 2.1 Договору вагони надаються замовником або уповноваженою особою замовника підряднику для надання послуг (ТОв-1) за цим договором, на коліях залізничних станцій, які примикають до ВРП підрядника. Підрядник після повідомлення замовником щодо необхідності проведення вагонам замовника ТОв-1 розраховує планову вартість послуг та виставляє рахунок для передоплати замовнику. Кількість одночасно наданих вагонів може бути погоджено сторонами письмово у кожному окремому випадку. Для надання вагонів замовник забезпечує їх направлення залізничним транспортом на адресу ВРП з оформленням залізничної накладної (в графі одержувач вказується найменування структурного підрозділу підрядника, у складі якого знаходяться відповідне ВРП). Реквізити для заповнення залізничних накладних уточнює у відповідному структурному підрозділі підрядника.

ВРП підрядника - спеціалізовані залізничні колії з вагоноремонтним обладнанням для виконання робіт, яке знаходиться на балансі структурного підрозділу підрядника - вагонного депо.

У випадку одночасного надання підряднику вагонів у більшій кількості, ніж погоджено сторонами або не здійснення замовником передоплати або надання вагонів яким неможливо надання послуг за їх технічним станом та якщо через затримку таких вагонів на станційних коліях структурному підрозділу підрядника - вагонному депо нараховується відповідна плата, то замовник сплачує підряднику 100% нарахованої плати за користування вагонами за весь час знаходження (простою) таких вагонів замовника на коліях залізничної станції примикання ВРП або на підходах до неї. Розмір плати за користування вагонами визначається тарифним керівництвом. Вагони замовника, комплектація яких не відповідає даним згідно з базою даних інформаційної системи залізничного транспорту (номери колісних пар,надресорних балок і бокових рам візків та їх характеристикам згідно останнього листа комплектації вагону форми ВУ-35Р (ВУ-35В), який оформлений належним чином вагоноремонтним або вагонобудівним підприємством), вважаються не ремонтопридатними вагонами та для надання послуг не приймаються до врегулювання і коригування сторонами фактичних відомостей. Замовник забезпечує здійснення передоплати вартості послуг з ТОв-1 на підставі рахунку виставленого підрядником. До часу надходження на поточний рахунок відповідного структурного підрозділу підрядника коштів передоплати вартості послуг з ТОв-1 згідно рахунку підрядника, вагони для надання послуг не приймаються. Всі витрати та нарахування, пов`язані із прийманням вагонів замовника для надання послуг, покладаються на замовника для відшкодування їх підряднику.

Відповідно до пунктів 2.9., 5.2.3 Договору підрядник зобов`язується після надання послуг, не пізніше дванадцятого числа місяця наступного за звітним, надати замовнику оформлені два примірники Акту наданих послуг та повідомлення про приймання вагону з ремонту форми ВУ-36М.

Згідно з п. 4.5 Договору замовник здійснює передоплату протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку в розмірі, який визначено підрядником, виставленим на підставі калькуляцій. В разі нездійснення замовником передоплати для надання послуг за Договором на підставі рахунку, вагони на для ТОв-1 не подаються.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що протягом жовтня-листопада 2018 року вагони власності ТОВ "Лемтранс", що потребували технічного обслуговування з відчепленням були спрямовані на адресу структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в рамках дії Договору.

Позивач зазначає, що кількість одночасно наданих вагонів не узгоджувалася з керівництвом структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" та значно перевищувала переробні можливості підприємства. Окрім того, здійснювалось надходження вагонів в період відсутності передоплати, оскільки позивачем виставлено відповідачу рахунок № 429 від 25.10.2018 на суму 300 000,00 грн., який оплачений не в повному обсязі (29.10.2018 оплачено 200 000,00 грн.).

В результаті порушення з боку ТОВ «Лемтранс» умов Договору в частині засилання неузгодженої кількості вагонів та несвоєчасне здійснення передоплати, на структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо», як на вантажоотримувача, нарахована плата за користування вагонами власності ТОВ «Лемтранс», в зв`язку з чим, згідно з п. 2.1 Договору структурним підрозділом «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» в адресу ТОВ «Лемтранс» виставлено рахунок щодо відшкодування нарахованої плати за користування вагонами № 6 від 21.01.2019 на суму 94 533,48 грн., який відповідачем не оплачений, в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Відповідач у поданому до суду відзиві заперечуючи проти позову зазначає, що відповідач своєчасно здійснював оплату усіх рахунків, які були виставлені АТ "Українська залізниця". Також відповідач зазначає, що вагони були спрямовані в ремонт за погодженням зі структурним підрозділом «Волноваське вагонне депо» Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується оформленими залізничними накладними та супровідними листами за формою ВУ-26М. Крім того зауважує, що позивачем не надані пам`ятки про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, Акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких складаються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46. При цьому, відповідач зазначає, що будь-яких причин відсутності можливості прийняти вагони, позивачем у позовній заяві не зазначено. Відповідач зазначає, що позивачем не надано підтверджуючих доказів оплати нарахованої йому плати за користування вагонами, а також в порушення Статуту залізниць України та умов Договору нараховано плату за користування вагонами у розмірі 100% плати за користування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 306 Господарського кодексу України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 306 Господарського кодексу України, встановлює, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського суду України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457.

Статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут залізниць) передбачено, що обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113.

Згідно зі статтею 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.

Згідно п. 2.1 Договору вагони надаються замовником або уповноваженою особою замовника підряднику для надання послуг (ТОв-1) за цим договором, на коліях залізничних станцій, які примикають до ВРП підрядника. Підрядник після повідомлення замовником щодо необхідності проведення вагонам замовника ТОв-1 розраховує планову вартість послуг та виставляє рахунок для передоплати замовнику. Кількість одночасно наданих вагонів може бути погоджено сторонами письмово у кожному окремому випадку. Для надання вагонів замовник забезпечує їх направлення залізничним транспортом на адресу ВРП з оформленням залізничної накладної (в графі одержувач вказується найменування структурного підрозділу підрядника, у складі якого знаходяться відповідне ВРП). Реквізити для заповнення залізничних накладних уточнює у відповідному структурному підрозділі підрядника.

ВРП підрядника - спеціалізовані залізничні колії з вагоноремонтним обладнанням для виконання робіт, яке знаходиться на балансі структурного підрозділу підрядника - вагонного депо.

У випадку одночасного надання підряднику вагонів у більшій кількості, ніж погоджено сторонами або не здійснення замовником передоплати або надання вагонів яким неможливо надання послуг за їх технічним станом та якщо через затримку таких вагонів на станційних коліях структурному підрозділу підрядника - вагонному депо нараховується відповідна плата, то замовник сплачує підряднику 100% нарахованої плати за користування вагонами за весь час знаходження (простою) таких вагонів замовника на коліях залізничної станції примикання ВРП або на підходах до неї. Розмір плати за користування вагонами визначається тарифним керівництвом. Вагони замовника, комплектація яких не відповідає даним згідно з базою даних інформаційної системи залізничного транспорту (номери колісних пар, надресорних балок і бокових рам візків та їх характеристикам згідно останнього листа комплектації вагону форми ВУ-35Р (ВУ-35В), який оформлений належним чином вагоноремонтним або вагонобудівним підприємством), вважаються не ремонтопридатними вагонами та для надання послуг не приймаються до врегулювання і коригування сторонами фактичних відомостей. Замовник забезпечує здійснення передоплати вартості послуг з ТОв-1 на підставі рахунку виставленого підрядником. До часу надходження на поточний рахунок відповідного структурного підрозділу підрядника коштів передоплати вартості послуг з ТОв-1 згідно рахунку підрядника, вагони для надання послуг не приймаються. Всі витрати та нарахування, пов`язані із прийманням вагонів замовника для надання послуг, покладаються на замовника для відшкодування їх підряднику.

Згідно п. 4.5. договору замовник здійснює передоплату на підставі отриманих рахунків в розмірі, який визначено підрядником, виставлених на підставі калькуляцій. Остаточний розрахунок за цим договором між сторонами проводиться на підставі отриманих рахунків замовником, виставлених підрядником на підставі підписаних сторонами актів наданих послуг або повідомлення про приймання Вагонів форми ВУ-36М.

Відповідно до пунктів 2.9., 5.2.3 Договору підрядник зобов`язується після надання послуг, не пізніше дванадцятого числа місяця наступного за звітним, надати замовнику оформлені два примірники Акту наданих послуг та повідомлення про приймання вагону з ремонту форми ВУ-36М.

Позивач зазначає, що надходження здійснювалось вагонів в період відсутності передоплати, оскільки позивачем виставлено відповідачу рахунок № 429 від 25.10.2018 на суму 300 000,00 грн., який оплачений не в повному обсязі (29.10.2018 оплачено 200 000,00 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2018 року відповідачем здійснено передплату за Договором у розмірі 397 647,62 грн. (платіжне доручення № 7262 від 19.09.2018), 350 000,00 грн. (платіжне доручення № 7423 від 25.09.2018), 150 000,00 грн. (платіжне доручення № 7530 від 28.09.2018), в свою чергу послуг згідно Акту виконаних робіт № 9 від 30.09.2018 позивачем надано на суму на суму 688 398,20 грн., а отже станом на 01.10.2018 у за відповідачем обліковувалась переплата у розмірі 202 249,42 грн.; у жовтні 2018 року відповідачем здійснено передплату за Договором у розмірі 300 000,00 (платіжне доручення № 8151 від 17.10.2018), 200 000,00 грн. (платіжне доручення № 8448 від 29.10.2018), в свою чергу послуг згідно Акту виконаних робіт № 10 від 31.10.2018 позивачем надано на суму на суму 610 701,82 грн., а отже станом на 01.11.2018 у за відповідачем обліковувалась переплата у розмірі 98 547,60 грн.; у листопаді 2018 року відповідачем здійснено передплату за Договором у розмірі 300 000,00 грн. (платіжне доручення № 8956 від 14.11.2018), 300 000,00 грн. (платіжне доручення № 9254 від 26.11.2018), в свою чергу послуг згідно Акту виконаних робіт № 11 від 30.11.2018 позивачем надано на суму на суму 586 895,90 грн., а отже станом на 01.12.2018 у за відповідачем обліковувалась переплата у розмірі 111 651,70 грн.

Водночас, відповідно до п. 2.1 Договору, до часу надходження на поточний рахунок відповідного структурного підрозділу підрядника коштів передоплати вартості послуг з ТОв-1 згідно рахунку підрядника, вагони для надання послуг не приймаються; відповідно до п. 4.5 Договору, в разі нездійснення відповідачем передоплати для надання послуг за Договором на підставі рахунку, вагони на ВРП для ТОв-1 не подаються; відповідно до п. 4.8 Договору позивач має право притримувати (зупиняти експлуатацію) вагони відповідача до проведення остаточного розрахунку за цим Договором.

Виходячи з аналізу пунктів 2.1, 4.5, 4.8 Договору, вагони мали б не прийматись позивачем до ремонту, а прийняття означених вагонів до ремонту фактично підтверджує наявність передоплати та прийняття такої оплати позивачем як належної.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується порушення відповідачем умов Договору в частині здійснення передоплати.

Щодо посилань позивача на те, що кількість одночасно наданих вагонів не узгоджувалась з керівництвом структурного підрозділу позивача «Волноваське вагонне депо», слід зазначити таке.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457.

Статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут залізниць) передбачено, що обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (Правила користування вагонами і контейнерами).

Згідно зі статтею 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.

В свою чергу, відповідно до п. 2.1 Договору у випадку одночасного надання підряднику вагонів у більшій кількості, ніж погоджено сторонами або не здійснення замовником передоплати або надання вагонів яким неможливо надання послуг за їх технічним станом та якщо через затримку таких вагонів на станційних коліях структурному підрозділу підрядника - вагонному депо нараховується відповідна плата, то замовник сплачує підряднику 100% нарахованої плати за користування вагонами за весь час знаходження (простою) таких вагонів замовника на коліях залізничної станції примикання ВРП або на підходах до неї.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Відповідно до п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Пунктом 8 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Однак, матеріали справи не містять та позивачем не надано Пам`ятки про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, Акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких складаються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46.

Таким чином, позивачем не доведено того, що кількість одночасно наданих вагонів не узгоджувалась з керівництвом структурного підрозділу позивача «Волноваське вагонне депо», оскільки саме лише посилання на зазначену обставину, не може бути фактично підтвердженою без надання відповідних доказів, при цьому, фактичне прийняття означених вагонів до ремонту свідчить про узгодженість таких дій.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 05.12.2019

Суддя О.А. Грєхова