ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року м.Дніпро Справа № 904/11261/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від Офісу великих платників податків державної фіскальної служби: Єгоров Антон Євгенович, довіреність №1681/9/28-10-10-18 від 13.02.2019 р., представник;

інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 року у справі №904/11261/15 (суддя Примак С.А. )

за заявою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, м.Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРА-М", 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Маршала Малиновського, 2

про визнання грошових вимог на суму 624 294,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 року у справі №904/11261/15 відхилено грошові вимоги Офісу великих платників податків ДФС у сумі 624 294,89 грн.

В обґрунтування ухвали суд першої інстанції зазначив, що:

- вказана сума є нарахованою в автоматичному режимі на суму наявного боргу по податковим повідомленням-рішенням штрафною санкцією згідно ст.126 Податкового кодексу України та пенею згідно ст. 129 Податкового кодексу України;

- відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після введення мораторію; їх виконання для боржника є обов`язковим, але пеня, штраф та інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що застосовуються до платника податків за порушення податкового законодавства, не нараховуються, оскільки ця норма визначає конкретний проміжок часу, який відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов`язаний із його суттю.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби оскаржив її в апеляційному порядку.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 року у даній справі в частині відхилення вимог у сумі 624 294,89 грн. Винести ухвалу, якою задовольнити вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у повному обсязі, включити їх до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на підстави нарахування вказаних заявником сум та зазначає про відсутність повного та об`єктивного розгляду господарським судом всіх обставин справи.

Також апелянт надав додаткові пояснення по справі, в яких вказував, що:

- зазначена ним в заяві про визнання грошових вимог сума штрафних санкцій та пені розрахована на дату винесення судом ухвали про порушення справи про банкрутство;

- суд не взяв до уваги положення ч.12 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яка передбачає сплату єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника.

Також апелянт посилається на практику Верховного Суду, якою, на його думку, підтверджується правова позиція заявника.

Від боржника відзив на апеляційну скаргу не надано, участь представника у судове засідання не забезпечено.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до матеріалів справи, заявник звернувся до господарського суду з заявою про визнання вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у сумі 624 294,89 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Обгрунтовував заявлені вимоги тим, що при внесенні до системи "АІС Податковий Блок" ухвали господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФРА-М" станом на 27.02.2018 року на суму наявного боргу по податковим повідомленням-рішенням в автоматичному режимі нарахована штрафна санкція згідно ст. 126 Податкового кодексу України та пеня згідно ст. 129 Податкового кодексу України.

Всього сума нарахованих в автоматичному режимі штрафних санкцій та пені з податку на додану вартість по ТОВ "ФРА-М" складає 624 294,89 грн.

З матеріалів справи та даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що провадження у справі про банкрутство ТОВ «ФРА-М» порушено відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року по справі №904/11261/15.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції вірно послався на положення ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон), за змістом якої мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (ч.1 ст.19 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Відповідно до .3 ст. 19 Закону протягом мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Згідно ч. 7. ст. 19 Закону дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Як зазначено вище, заявлена апелянтом сума є нарахованими штрафними санкціями та пенею, які розраховані станом на 27.02.2018 року при внесенні до системи "АІС Податковий Блок" ухвали господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФРА-М". З огляду на дату нарахування доводи скаржника, що суми штрафних санкцій та пені розраховані до введення мораторію згідно ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суперечать дійсним обставинам справи, оскільки мораторій введено одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство 19.01.2016 року.

Отже, висновок суду про відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій та пені у Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, а відтак і підстав для визнання цих вимог грошовими вимогами кредитора до боржника, є законним та обгрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не містять вказівки на те, які норми матеріального чи процесуального права порушено судом при ухваленні оскаржуваного рішення. Самостійно такі порушення апеляційцним судом не встановлені.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є не доведеною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281,287 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 року у справі №904/11261/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 09.12.2019 року.