АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/1945/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

за участю представників учасників справи:

від ДП "Слобожанське" ТОВ "Славія" - директор Біленко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Слобожанське" товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія"

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.05.2019

у справі №923/1945/15

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки"

до дочірнього підприємства "Слобожанське" товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.12.2015 порушено справу про банкрутство Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Крижановського Миколу Миколайовича.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 25.12.2015.

Після публікації оголошення про порушення справи про банкрутство до суду у строки, встановлені статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", із заявами про визнання кредиторських вимог до боржника звернулися, зокрема ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 28.03.2017 визнано вимоги кредиторів до Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" і затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого, зокрема вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" в сумі 2756,00 грн. судового збору віднесено до 1 черги, у сумі 840590,89 грн. до 4 черги; Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 14936,00 грн. судового збору віднесено до 1 черги, у сумі 2967900,34 грн. до 4 черги. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" в сумі 341,11 грн. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 1273,96 грн. - відхилено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 ухвалу господарського суду Херсонської області від 28.03.2017 р. по справі №923/1945/15 в частині визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 28.03.2017 (в частині розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки") у справі №923/1945/15 скасовано, справу №923/1945/15 в частині кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки" направлено на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області.

За результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.05.2019 визнано вимоги кредиторів до Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" і затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" в сумі 2756,00 грн. судового збору - 1 черга, 840590,89 грн. - 4 черга; Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 14936,00 грн. судового збору - 1 черга, 2967900,34 грн. - 4 черга.

В мотивах оскаржуваної ухвали судом першої інстанції зазначено, що заяви кредиторів ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" відповідають вимогам 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", були подані у законодавчо визначений строк та підписані уповноваженою особою.

З приводу суми заявлених кредиторами грошових вимог до боржника, місцевим господарським судом відзначено, що у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду кредиторами, в порядку статті 625 Цивільного кодексу України, нараховано інфляційні збитки та три проценти річних. При цьому, як відзначено судом першої інстанції, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Щодо строків позовної давності у відношенні до вимог ТОВ "Форсаж-Газ", Господарським судом Херсонської області відзначено, що у даному випадку за правилами ст.264 ЦК України з 11.02.2014 було перервано перебіг строків позовної давності та з 11.02.2014 перебіг строку позовної давності розпочався заново. Оскільки ТОВ "Форсаж-Газ" звернувся з заявою про кредиторські вимоги в межах справи про банкрутство в січні 2016 року, то заява подана в межах строків позовної давності.

Місцевим господарським судом також, з посиланням на приписи ст.ст. 1, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відхилено заперечення боржника стосовно дії протягом 2010-2011 років мораторію на задоволення вимог кредиторів, оскільки кредитором не ставилось питання щодо стягнення з боржника неустойки.

З приводу тверджень боржника про наявність форс-мажорних обставин місцевий господарський суд пославшись на приписи ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" та ст.263 ЦК України зазначив, що в матеріалах справи відсутній сертифікат про настання форс - мажорних обставин при виконання ДП "Слобожанським" ТОВ "Агрофірма "Славія" договорів укладених з ТОВ "Форсаж Газ". Також боржник не довів належними, достовірними та допустимими доказами настання форс-мажорних обставин щодо "захоплення підприємства".

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду Херсонської області від 11.05.2019 року по справі №923/1945/15 скасувати та прийняти постанову, якою у визнанні кредиторських вимог ТОВ «Форсаж-Газ»; ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» відмовити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням вимог матеріального та процесуального права, в основу якої покладено неповне з`ясування обставин справи та здійснено хибні висновки по суті спірних правовідносин.

Так за твердженням апелянта, суд першої інстанції не дослідив змісту договорів за якими виникли зобов`язальні правовідносини, укладені між боржником та кредиторами ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» на предмет того, що саме може вважатися форс-мажором за конкретно цими Договорами, та яким чином факт настання форс-мажорних обставин має бути підтверджено іншою стороною та чи впливають форс-мажорні обставини на нарахування трьох процентів річних та інфляційних витрат на суму основного зобов`язання.

З огляду на це, як вважає апелянт, судом першої інстанції не враховано заперечення боржника щодо обставин непереборної сили (форс мажорних обставин), які діяли у період часу, за який кредиторами здійснено нарахування інфляційних збитків та трьох процентів річних.

Крім того, як вважає скаржник, судом першої інстанції не враховано дію мораторії на задоволення вимог кредиторів.

Також апелянт відзначає, що судом першої інстанції покладено в основу оскаржуваної ухвали безпідставні розрахунки кредиторів щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, та відмовлено в призначенні судово-економічної експертизи по даній справі.

Не погоджується апелянт й з висновками місцевого господарського суду щодо наявності у представника ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» повноважень на підписання заяви з кредиторськими вимогами до боржника, оскільки зі змісту наданих довіреностей представника Юріної А.Р., серед правомочностей представника, відсутнє право подавати і підписувати заяви кредитора у справах про банкрутство, а відтак, подані заяви не підлягали розгляду в порядку господарського судочинства та мали бути повернуті судом.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №923/1945/15 за апеляційною скаргою дочірнього підприємства "Слобожанське" товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.05.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 призначено справу до розгляду на 29.08.2019.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі №923/1945/15 оголошено перерву до 16.09.2019.

13.09.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано заяву боржника про застосування позовної давності в якій останній просить застосувати позовну давність до вимог кредиторів ТОВ "Форсаж-Газ" щодо штрафних санкцій, інфляційних втрат та трьох процентів річних за договором позики та відступлення права вимоги (цесії), яка підтверджена рішенням суду від 11.03.2014 та від 09.06.2015 у господарській справі №923/128/14 та ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» що інфляційних збитків та трьох процентів річних, нарахованих на суму основного боргу за договором позики, стягнену за рішенням суду від 26.05.2014 у господарській справі №923/597/15.

Також 13.09.2019 судом апеляційної інстанції отримано клопотання боржника про призначення по справі судово-економічної експертизи в якому останній просить призначити у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення судової економічної експертизи поставити наступні питання: 1) Чи обґрунтовано та відповідно до якої методології здійсненні перерахування індексу інфляції, трьох процентів річних та пені згідно з діючими нормативними документами, з урахуванням строків загальної та спеціальної позовної давності та наявними в матеріалах господарської справи №923/1945/15 Висновків Торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, виходячи із кредиторських вимог ТОВ "Форсаж-Газ" до ДП «Слобожанське ТОВ Агрофірма «Славія», стосовно штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних за договорами позики та відступлення права вимоги (цесії), яка підтверджена рішеннями суду від 11.03.2014 та від 09.06.2015 у господарській справі №923/128/14, а також ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" щодо штрафних санкцій, інфляційних збитків та трьох процентів річних, нарахованих на суму основного боргу за договорами позики, стягнену за рішенням суду від 26.05.2014 у господарській справі №923/597/14?, 2) Якщо не обґрунтовано - який дійсний розмір індексу інфляції, трьох процентів річних та пені, виходячи з фактичних обставин господарської справи № 923/1945/15, згідно з діючими нормативними документами, з урахуванням строків загальної та спеціальної позовної давності та наявними в матеріалах господарської справи № 923/1945/15 Висновків Торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, виходячи із кредиторських вимог ТОВ "Форсаж-Газ" щодо штрафних санкцій, інфляційних втрат та трьох процентів річних за договорами позики та відступлення права вимоги (цесії), яка підтверджена рішеннями суду від 11.03.2014 та від 09.06.2015 у господарській справі №923/128/14, а також ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" щодо штрафних санкцій, інфляційних збитків та трьох процентів річних, нарахованих на суму основного боргу за договорами позики, стягнену за рішенням суду від 26.05.2014 у господарській справі №923/597/14?

В обґрунтування заявленого клопотання заявник зазначає про некоректність розрахунків кредиторських вимог ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки", що обумовлює необхідність застосування спеціальних знань в сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини по справі неможливо.

Розглянувши під час судового засідання від 05.11.2019 клопотання апелянта про призначення у справі судової економічної експертизи колегія суддів дійшла висновку про його відхилення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі №922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи предмет спору у даній справі, досліджені судом докази та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що проведення судової економічної експертизи в межах даної справи, є необґрунтованим та безпідставним.

Під час судового засідання від 16.09.2019 представником ДП "Слобожанське" ТОВ Агрофірма "Славія" адвокатом Власенко Д.О. було заявлено усний відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 зупинено апеляційне провадження у справі №923/1945/15 за апеляційною скаргою дочірнього підприємства "Слобожанське" товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.05.2019 до вирішення питання про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В. та Філінюка І.Г. та передано справу для вирішення питання про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В. та Філінюка І.Г. у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 (суддя Таран С.В.) у задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія" про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г у справі №923/1945/15 відмовлено.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 провадження у справі поновлено, призначено справу до розгляду на 16.10.2019 та зобов`язано ТОВ "Форсаж-Газ" у строк до 15.10.2019 надати оригінал довіреності, копію якої було додано до заяви з кредиторськими вимогами ТОВ "Форсаж-Газ" до боржника.

У судове засідання від 16.10.2019 представники учасників справи, у тому числі й представник ТОВ "Форсаж-Газ", не з`явився, витребувані судом документи не надав, при цьому у суду були відсутні відомості щодо їх належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на що ухвалою від 16.10.2019 розгляд справи відкладено на 05.11.2019, зобов`язано ТОВ "Форсаж-Газ" у строк до 01.11.2019, з урахуванням строків поштового перебігу, надати оригінал довіреності, копію якої було додано до заяви з кредиторськими вимогами ТОВ "Форсаж-Газ" до боржника, викликано у судове засідання повноваженого представника ТОВ "Форсаж-газ" Юріну А.Р., явку уповноваженого представника ТОВ "Форсаж-Газ" Юріної А.Р. у судове засідання суду апеляційної інстанції, яке відбудеться 05.11.2019 визнано обов`язковою.

18.10.2019 та 28.10.2019 судом апеляційної інстанції отримано клопотання від арбітражного керуючого Косенко С.Г. та представника ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Господарським судом Херсонської області.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 прийнято апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Слобожанське" товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.05.2019 у справі №923/1945/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Таран С.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 відмовлено у задоволенні даних клопотань арбітражного керуючого Косенко С.Г. та представника ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, оскільки за даними WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" https://vr.court.gov.ua подання заявки на проведення судового засідання по справі №923/1945/15 05 листопада 2019 року о 10:00 в режимі відеоконференції з Господарським судом Херсонської області неможливе у зв`язку з резервуванням залу судових засідань, обладнаного системою відеоконференцзв`язку, для проведення судових засідань Господарського суду Херсонської області з 10:00 до 11:30.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 у справі №923/1945/15 оголошено перерву до 03.12.2019 о 15:00.

13.11.2019 та 15.11.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано заяви арбітражного керуючого Косенко С.Г. та представника ТОВ "Газові автомобільні заправки" та ТОВ "Форсаж Газ" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 відмовлено у задоволенні даних клопотань арбітражного керуючого Косенко С.Г. та представника ТОВ "Газові автомобільні заправки" та ТОВ "Форсаж Газ" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, оскільки за даними WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" https://vr.court.gov.ua подання заявки на проведення судового засідання по справі №923/1945/15 03 грудня 2019 року о 15:00 в режимі відеоконференції з Господарським судом Херсонської області неможливе у зв`язку з резервуванням залу судових засідань, обладнаного системою відеоконференцзв`язку, для проведення судових засідань Господарського суду Херсонської області з 14:30 до 16:00.

28.11.2019 судом апеляційної інстанції отримано клопотання арбітражного керуючого Косенко С.Г. в якому він просить розглядати справу за його відсутності, оскільки з 02.12.2019 по 06.12.2019 перебуватиме у відпустці.

27.11.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано заяву дочірнього підприємства "Слобожанське" товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія" про забезпечення доказів в якій скаржник просить

- витребувати від ТОВ "Форсаж Газ" виписки банків з поточних рахунків ТОВ "Форсаж Газ" за період 27.12.2010 по 23.12.2015, із зазначенням повного номеру рахунку, валюти рахунку, назви контрагента, номеру кореспондуючого рахунку, номеру документа, періоду виписки, дати та суми операції, призначення платежу, для підтвердження розрахунків по договорам позики, первинні документи (платіжні доручення тощо) щодо надання коштів за договорами позики від 27.12.2010 №27-12/2010, від 31.01.2011 №31-01/2011 від 05.02.2011 б/н, укладені між ТОВ "Форсаж Газ" та ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" (за наявності), регістри бухгалтерського обліку ТОВ "Форсаж Газ" (журнали, відомості) за період з 27.12.2010 по 23.12.2015 щодо обліку заборгованості за договорами позики від 27.12.2010 №27-12/2010, від 31.01.2011 №31-01/2011, від 05.02.2011 б/н, укладені між ТОВ "Форсаж Газ" та ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" (картки рахунків, оборотно-сальдові відомості тощо);

- витребувати від ТОВ "Газові автомобільні заправки" виписки банків з поточних рахунків ТОВ "Газові автомобільні заправки" за період з 15.02.2011 по 23.12.2015, із зазначенням повного номеру рахунку, валюти рахунку, назви контрагента, номеру кореспондуючого рахунку, номеру документа, періоду виписки, дати та суми операції, призначення платежу, для підтвердження розрахунків по договорам позики; первинні документи (платіжні доручення тощо) щодо надання коштів за договорами позики від 15.02.2011 №04/3, від 24.02.2011 №04/4, від 09.03.2011 №04/6, від 25.03.2011 №04/9, від 12.05.2011 №04/12, від 24.05.2011 №04/15, укладені між ТОВ "Газові автомобільні заправки" та ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія", регістри бухгалтерського обліку (журнали, відомості) за період з 15.02.11 по 23.12.2015 щодо обліку заборгованості за договорами позики від 15.02.2011 №04/3, від 24.02.2011 №04/4, від 09.03.2011 №04/6, від 25.03.2011 №04/9, від 12.05.2011 №04/12, від 24.05.2011 №04/15, укладені між ТОВ "Газові автомобільні заправки" та ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" (картки рахунків, обороно-сальдові відомості тощо).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.12.2019 заяву ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" про забезпечення доказів призначено до розгляду на 03.12.2019. Визначаючи дату розгляду заяви про забезпечення доказів колегія суддів приймає до уваги перебування головуючого судді Аленіна О.Ю. у відпустці з 25.11.2019 по 29.11.2019 та також те, що наступне судове засідання у даній справі призначено на 03.12.2019.

Розглянувши під час судового засідання від 03.12.2019 заяву ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" про забезпечення доказів колегія суддів дійшла висновку про відмову у її задоволенні з мотивів викладених в ухвалі про відмову у задоволенні заяви дочірнього підприємства "Слобожанське" товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Славія" про забезпечення доказів.

03.12.2019 судом апеляційної інстанції отримано від ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" додаткові документи, а саме висновок про надання науково-правового експертного висновку від 28.11.2019, які апелянт просить залучити до матеріалів справи.

За приписами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наданий ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" висновок про надання науково-правового експертного висновку складний 28.11.2019, у той час як оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 11.05.2019. При цьому апелянтом не наведено жодних обставин та не надано доказів неможливості надання висновку під час розгляду справи у суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія".

Враховуючи приписи ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги надані ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" додаткові докази.

У судовому засіданні від 03.12.2019 р. представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДП "Слобожанське" ТОВ агрофірма "Славія" підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, в тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Статтею 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження. За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

За приписами ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Так наявними матеріалами справи підтверджується, що у листопаді 2015 ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" звернулося до Господарського суду Херсонської області із заявою про порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" та просило визнати безспірні вимоги до боржника на суму 1500000 грн.

На підтвердження наявності заборгованості заявником надано рішення Господарського суду Херсонської області від 26.05.2014 у справі №923/597/14 про стягнення з Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" на користь ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" 1500000 грн. основного боргу, наказ про примусове виконання рішення, постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.12.2015, серед іншого, порушено провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Слобожанське" та визнано грошові вимоги ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" до боржника у сумі 1500000 грн.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 25.12.2015.

Отже, в силу частини 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" граничним строком для подання кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника є 25.01.2016, зі спливом якого заявлені кредиторами вимоги погашаються у шосту чергу задоволення на стадії ліквідаційної процедури боржника (за висновком Верховного Суду викладеним у п. 34 постанови від 03.04.2018 у даній справі).

За приписами ч.5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 28.03.2017 (в частині розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки") у справі №923/1945/15 скасовано, справу в частині кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки" направлено на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у даній справі, зазначив зокрема, що судами не досліджено належним чином обставин подання заяв з грошовими вимогами ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" з дотриманням 30-денного строку.

За приписами ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 29.01.2016 до суду першої інстанції надійшли заяви ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" з грошовими вимогами до боржника (т.2, а.с. 71-110), що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на перших аркушах заяв.

Проте, заяви ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" були подані не безпосередньо до суду, а надіслані відділенням поштового зв`язку. У відповідності до штампів на поштових конвертах, в яких містились вищевказані заяви, вони були здані на пошту та відправлені відділенням поштового зв`язку 23.01.2016 (т.2, а.с. 95, 110).

Відтак, заяви ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" з грошовими вимогами до боржника були подані в межах граничного стоку для подання кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника.

Також, скасовуючи рішення попередніх інстанцій Верховний Суд зазначив, що місцевим господарським судом не надано оцінки відповідності заяв кредиторів ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" з грошовими вимогами до боржника вимогам частини 3 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо їх форми, а саме їх підписання від імені кредиторів уповноваженим представником.

Верховним Судом зазначено, що при новому розгляді справи судам належить перевірити, зокрема, відповідність поданих спірними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника вимогам щодо їх форми відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судова колегія зазначає, що як заява ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" про порушення провадження у справі про банкрутство (т.1, а.с. -35), так й про визнання грошових вимог до боржника (т.2, а.с. 96-99) підписані представником Юріною А.Р.

На підтвердження наявності повноважень на представництво інтересів ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство додано оригінал довіреності б/н від 15.10.2015 (т.1, а.с. 23). У відповідності до змісту вказаної довіреності, Юріній А.Р. надано право від імені ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" подавати і отримувати необхідні заяви, акти, звіти, усі інші необхідні довідки та документи, сплачувати відповідні витрати по всім послугам та обов`язкові платежі, розписуватись за ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" на відповідних документах, одержувати документи, користуватися всіма наданими стороні правами, у тому числі підписувати позовні заяви, апеляційні, касаційні і інші заяви і скарги, виконувати інші необхідні дії, передбачені законом. Дана довіреність видана без права передоручення строком на один рік та дійсна до 15.10.2016.

Згідно з ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003)», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису).

До заяви ТОВ "Форсаж-Газ" з грошовими вимогами до боржника, яка підписана від імені товариства представником Юріною А.Р. надано копію довіреності від 01.11.2015 (т.2, а.с.93), яка не відповідає наведеним приписам чинного законодавства, оскільки не засвідчена належним чином.

Під час нового розгляду справи в частині, зокрема кредиторських вимог ТОВ "Форсаж-Газ", Господарський суд Херсонської області не звернув уваги на вказані обставини, з огляду на що, виконуючи вказівки Верховного Суду, судом апеляційної інстанції ухвалами від 30.09.2019 та 16.10.2019 зобов`язано ТОВ "Форсаж-Газ" надати оригінал довіреності, копію якої було додано до заяви з кредиторськими вимогами ТОВ "Форсаж-Газ" до боржника.

28.10.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано від ТОВ "Форсаж-Газ" оригінал довіреності б/н від 01.11.2015, копію якої було додано до заяви з грошовими вимогами до боржника.

У відповідності до змісту вказаної довіреності, Юріній А.Р. надано право від імені ТОВ "Форсаж-Газ" подавати і отримувати необхідні заяви, акти, звіти, усі інші необхідні довідки та документи, сплачувати відповідні витрати по всім послугам та обов`язкові платежі, розписуватись за ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" на відповідних документах, одержувати документи, користуватися всіма наданими стороні правами, у тому числі підписувати позовні заяви, апеляційні, касаційні і інші заяви і скарги, виконувати інші необхідні дії, передбачені законом. Дана довіреність видана без права передоручення строком на один рік та дійсна до 01.11.2016.

Судова колегія відзначає, що зі змісту довіреностей виданих ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" на ім`я Юріної А.Р. не вбачається жодних обмежень щодо підписання заяв у справі про банкрутство.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що заяви ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" підписані уповноваженим представником товариств, який у відповідності до змісту довіреностей наділений повноваженнями на вчинення відповідних дій, зокрема підписання заяв від імені товариств.

Також заяви ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" подані 23.01.2016, тобто в межах граничного стоку для подання кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника (25.01.2016).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених ТОВ "Форсаж-Газ" та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" грошових вимог до боржника колегія суддів зазначає наступне.

ТОВ "Форсаж-Газ" звернулося до господарського суду Херсонської області з грошовим вимогами до боржника у загальному розмірі 840932,00 грн.

В обґрунтування заяви ТОВ "Форсаж-Газ" зазначило, що рішеннями Господарського суду Херсонської області від 11.03.2014 р. та від 09.06.2015 р. у справі №923/128/14 (т.4 а.с.115-119) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" до Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" стягнуто на користь позивача (кредитора) заборгованість за договорами позики №27-12/2010 від 27.12.2010 р., №31-01/2011 від 31.01.2011 р., б/н від 05.02.2011 р. та договору цесії №04/15 від 17.12.2013 р. (т.6 а.с.35-41) 430000,00 грн. боргу та 5600,32 грн. витрат по сплаті судового збору.

Станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство заборгованість боржником не погашена.

У зв`язку із невиконанням боржником рішення суду ТОВ "Форсаж-Газ", в порядку статті 625 ЦК України, нараховано 355240,71 грн. інфляційних збитків та 50090,97 грн. 3% річних.

За невиконання боржником умов договору позики №27-12/2010 від 27.12.2010 ТОВ "Форсаж-Газ" нараховано інфляційні у розмірі 128706,96 грн та три проценти річних у розмірі 22142,47 грн за період з 01.02.2011 по 01.01.2016, за договором позики №31-01/2011 від 31.01.2011 нараховано інфляційні у розмірі 67317,85 грн та три проценти річних у розмірі 11625,21 грн за період з 01.03.2011 по 01.01.2016, за договором позики б/н від 05.02.2011 нараховано інфляційні у розмірі 40802,42 грн та три проценти річних у розмірі 7138,36 грн за період з 01.04.2011 по 01.01.2016, за договором відступлення права вимоги №04/15 від 17.12.2013 нараховано інфляційні у розмірі 118431,48 грн та три проценти річних у розмірі 9184,93 грн за період з 18.12.2013 по 01.01.2016.

Отже, ТОВ "Форсаж-Газ" просить визнати його вимоги в загальній сумі 840932,00 грн., з яких 435600,32 грн. стягнутих рішеннями суду, 355240,71 грн. інфляційних збитків та 50090,97 грн. 3% річних.

Щодо грошових вимог ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 24.12.2015 р. суд визнав безспірні вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 1550000 грн. 00 коп. основного боргу.

23.01.2016 (заява надійшла до суду першої інстанції 29.01.2016) ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" звернулося до суду першої інстанції із заявою про визнання конкурсних грошових вимог до боржника в сумі 1419174,30 грн., з яких 213435,61 грн. 3% річних та 1205738,69 грн. інфляційних збитків.

Вимоги ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.05.2014р. у справі №923/597/14 (т.1 а.с.8-9) за позовом ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" до ДП "Слобожанське" ТОВ Агрофірма "Славія" стягнуто з відповідача (боржника) 1550000,00 грн. основного боргу та 31000,00 грн. судового збору за невиконання умов укладених між сторонами договорів позики №04/3 від 15.02.2011р., №04/4 від 24.02.2011р., №04/6 від 09.036.2011р., №04/9 від 25.03.2011р., №04/12 від 09.03.2011р. (т.6 а.с.29-33).

У зв`язку із невиконанням боржником рішення суду ТОВ "Газові Автомобільні Заправки", в порядку статті 625 ЦК України, нараховано 1205738,69 грн. інфляційних збитків та 213435,61 грн. 3% річних.

Так, за невиконання боржником умов договору позики №04/3 від 15.02.2011 р. ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" нараховано інфляційні у розмірі 389257,36 грн та три проценти річних у розмірі 69534,25 грн за період з 16.05.2011 по 01.01.2016, за договором позики №04/4 від 24.02.2011 нараховано інфляційні у розмірі 389257,36 грн та три проценти річних у розмірі 69164,38 грн за період з 25.05.2011 по 01.01.2016, за договором позики №04/6 від 09.03.2011 нараховано інфляційні у розмірі 194628,68 грн та три проценти річних у розмірі 34253,42 грн за період з 10.06.2011 по 01.01.2016, за договором позики №04/9 від 25.03.2011 нараховано інфляційні у розмірі 192857,25 грн та три проценти річних у розмірі 33904,11 грн за період з 27.06.2011 по 01.01.2016, договором позики №04/12 від 09.03.2011 нараховано інфляційні у розмірі 39738,04 грн та три проценти річних у розмірі 6579,45 грн за період з 15.08.2011 по 01.01.2016.

Отже, ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" просить визнати і включити в реєстр вимог кредиторів 1205738,69 грн. інфляційних збитків та 213435,61 грн. 3% річних.

Розпорядником майна вимоги ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" визнано частково у сумі 2970911,14 грн, вимоги ТОВ "Форсаж-Газ" також визнано частково у сумі 843243,25 грн (т.2, а.с. 183-184).

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" грошових вимог до боржника, визнав їх із включенням до реєстру вимог кредиторів.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядаючи справу №905/600/18 у постанові від 05.07.2019 навела свої висновки про те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Враховуючи невиконання ДП "Слобожанське" ТОВ Агрофірма "Славія" рішень від 11.03.2014 р. та від 09.06.2015 р. у справі №923/128/14 та від 26.05.2014 у справі №923/597/14, у відповідності до яких з боржника на користь кредиторів ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" стягнуто грошові кошти за невиконання договірних зобов`язань, колегія суддів вважає, що означеними кредиторами обґрунтовано нараховано та заявлено інфляційні втрати та три проценти річних.

Щодо періодів нарахування, то як ТОВ "Газові Автомобільні Заправки", так й ТОВ "Форсаж-Газ" за початок нарахування інфляційних та трьох процентів річних взято кінцеву дату повернення коштів за кожним договором окремо. В первісному розрахунку кредиторами граничною датою нарахування річних та інфляційних збитків визначено 01.01.2016 (т.2, а.с. 91-92, 105-106). В уточнених розрахунках кредиторами граничною датою нарахування річних та інфляційних збитків визначено 24.12.2015 (т.4, а.с. 111-112, 120-121).

Проте, з огляду на приписи ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Слобожанське" ТОВ Агрофірма "Славія" ухвалою від 24.12.2015 р., вимоги кредиторів можуть бути заявлені за період по 23.12.2015 р. включно.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано здійснено розрахунок інфляційних та трьох процентів річних заявлених ТОВ "Газові Автомобільні Заправки", так й ТОВ "Форсаж-Газ" з визначенням кінцевої дати нарахування 23.12.2015 р.

Разом з цим, під час розгляду справи у суді першої інстанції ДП "Слобожанське" ТОВ Агрофірма "Славія" звернулося до суду першої інстанції з заявою про застосування позовної давності в якій просило застосувати позовну давність до вимог кредиторів ТОВ "Форсаж-Газ" щодо штрафних санкцій, інфляційних втрат та трьох процентів річних за договорами позики та відступлення права вимоги (цесії), яка підтверджена рішеннями суду від 11.03.2014 та від 09.06.2015 у справі №923/128/14 та ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" щодо інфляційних збитків та трьох процентів річних, нарахованих на суму основного боргу за договорами позики, стягнуту за рішенням від 26.05.2014 у справі №923/597/14.

Приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд дійшов висновку, що кредиторам ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" заяви з грошовими вимогами до боржника подані у межах строків позовної давності.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з наступних підстав.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 257 ЦК України, нарахування 3% річних та інфляційних втрат мало здійснюватись за останні три роки, які передували зверненню кредиторів ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" із грошовими вимогами, щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, до боржника.

Враховуючи дату порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Слобожанське" ТОВ Агрофірма "Славія", нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат обмежується датою до 23.12.2015 р. включно.

Відтак, розрахунок ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" сум 3 % річних та інфляційних втрат мав бути здійснений за період з 23.01.2013 (три роки до дати звернення з грошовими вимогами до боржника) року по 23.12.2015 (дату порушення провадження у справі про банкрутство).

Судом апеляційної інстанції здійснено розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 23.01.2013 до 23.12.2015 та встановлено, що за вимогами ТОВ "Форсаж-Газ" (430000 стягнуто з боржника за рішеннями суду) інфляційне збільшення суми боргу складає 341 778,08 грн, три проценти річних складають 37 639,73 грн. За вимогами ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" (1 550 000 стягнуто з боржника за рішенням суду) інфляційне збільшення суми боргу складає 1 231 990,74 грн, три проценти річних складають 135 678,08 грн.

Під час звернення з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" просило визнати його вимоги до боржника, зокрема у сумі 1 205 738,69 грн інфляційних втрат.

Відтак, за розрахунком суду апеляційної інстанції, розмір інфляційних втрат за період з 23.01.2013 по 23.12.2015 за вимогами ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" складає 1 231 990,74 грн, у той час як за розрахунком кредитора здійсненим з травня 2011 по 24.12.2015 інфляційні втрати складають 1 205 738,69 грн.

Така різниця в розрахунках пояснюється тим, що за період, який взято для розрахунку кредитором сукупний індекс інфляції складав 1,779, у той час як у період застосований судом апеляційної інстанції сукупний індекс інфляції складає 1,795.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

З огляду на наведені законодавчі приписи, колегія суддів визнає грошові вимоги ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" до боржника у розмірі 1 205 738,69 грн.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості заявлених грошових вимог ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" до боржника у загальному розмірі 2 891 416,77 грн, з яких 1 550 000 основний борг, 1 205 738,69 грн інфляційних втрат та 135 678,08 три проценти річних, а також грошових вимог ТОВ "Форсаж-Газ" у загальному розмірі 815 018,13 грн, з яких 435600,32 основній борг, 341778,08 інфляційні втрати та 37639,73 три проценти річних.

Суми трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з моменту виникнення зобов`язання по сплаті заборгованості до 23.01.2013, стягненню не підлягають, у зв`язку зі спливом позовної давності.

Колегією суддів зазначає, що під час попереднього розгляду даної справи боржник посилався на наявності форс-мажорних обставин.

Верховним Судом у постанові від 03.04.2018 у даній справі також наголошено, що відмовляючи у визнанні висновків Торгово-промислової палати України як таких, що підтверджують настання форс-мажорних обставин, суди не звернули уваги на те, що "захоплення підприємств" у безпідставно порушеній справі про банкрутство з встановленням на такому підприємстві менеджменту в особі ліквідатора та позбавленням керівника можливості управляти таким підприємством є відповідно до частини 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорною обставиною та в цілому впливає на здатність такого підприємства виконувати свої договірні зобов`язання.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (ч. 1 ст. 614 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом ч. 2 ст. 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку (постанова Верховного суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18).

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Підпунктом 3.3.1 пункту 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3), визначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Згідно з пунктом 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Отже, обставини непереборної сили мають підтверджуватися сертифікатом Торгово-промислової палати України, виданим по конкретному договору, контракту, виконання якого ускладнено чи стало неможливим у зв`язку з настанням обставин непереборної сили.

Боржником на підтвердження існування форс-мажорних обставин надано Cертифікат №2308 про форс мажорні обставини (т. 5, а.с. 43).

В означеному сертифікаті міститься посилання на договори оренди земельної ділянки укладені між боржником, Херсонською обласною адміністрацією та Білозерською районною державною адміністрацією.

В означеному сертифікаті зазначено, що внаслідок низки рішень судових органів України та інших органів державної влади, дій Державної виконавчої служби, протягом 2009-2013 рр. ДП "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія" втратило можливість по догляду за виноградниками і садами, за збереженням системи краплинного зрощення, що призвело до розкрадання системи краплинного зрощення, знищення насаджень винограду і садів, недоотримання врожаю 2014 року плодових культур на площі 103,92 гп Антонівської дільниці на орендованих ДП "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія" землях у Херсонській області.

Торгово-промислова палата України на підставі наданих документів підтвердила, що вказані події, які безпосередньо вплинули на виконання умов Договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003 та умов Договору оренди землі від 26.03.2007, що (як наслідок) призвело до недоотримання врожаю 2014 року та пошкодження і загибелі багаторічних сільськогосподарських культур на площах ДП "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія", є форс-мажорними обставинами.

Відтак, у наданому боржником сертифікаті про форс-мажорні обставини міститься посилання лише на договори оренди землі.

Проте, сертифікат Торгово-промислової палати України від 23.12.2014 №22308, на який посилається боржник, не містить відомостей про договори позики, невиконання яких стало підставою для звернення ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ" до суду із позовом про стягнення заборгованості, а згодом із грошовими вимогами до боржника, а отже не може вважатися доказом підтвердження дії обставин непереборної сили на виконання відповідачем грошових зобов`язань за договорами позики.

Судова колегія відзначає, що наявні матеріали справи не містять, а боржником не надано доказів на підтвердження існування сертифікату про настання форс - мажорних обставин при виконання ДП "Слобожанським" ТОВ "Агрофірма "Славія" договорів укладених з ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ".

Також, постановою Господарського суду Херсонської області від 10.12.2010 у справі №12/111-Б-10 визнано ДП "Слобожанським" ТОВ "Агрофірма "Славія" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 3 місяці (т. 5, а.с. 44-47).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.04.2011 у справі №12/111-Б-10 провадження у справі припинено у зв`язку з відсутністю доказів відсутності боржника за місцезнаходженням, здійснення боржником підприємницької діяльності, погашення заборгованості кредитору у повному обсязі, що виключає можливість провадження у справ та визнання боржника банкрутом (т.5, а.с. 48-50).

За договорами позики укладеними з ТОВ "Форсаж-Газ", обов`язок ДП "Слобожанським" ТОВ "Агрофірма "Славія" сплатити заборгованість виник 01.02.2011, 01.03.2011 та 01.04.2011, а у відповідності до договорів позики укладених з ТОВ "Газові Автомобільні Заправки", у боржника ДП "Слобожанським" ТОВ "Агрофірма "Славія" обов`язок сплатити заборгованість виник 16.05.2011, 25.05.2011, 10.06.2011, 27.06.2011 та 15.08.2011.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що наявність порушеного провадження у справі №12/111-Б-10 про банкрутство ДП "Слобожанським" ТОВ "Агрофірма "Славія", яке припинено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.04.2011, не могла вплинути на належне виконання боржником своїх зобов`язань перед ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" та ТОВ "Форсаж-Газ".

Колегією суддів не приймаються до уваги твердження боржника з приводу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, з огляду на таке.

За приписами ст.ст. 1, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов`язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Так кредиторами не ставиться питання щодо стягнення з боржника неустойки, а тому заперечення боржника стосовно дії протягом 2010-2011 років мораторію на задоволення вимог кредиторів судом не є обґрунтованими та не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

За приписами ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 277 ГПК України).

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду Херсонської області від 11.05.2019 підлягає зміні із визнанням вимог кредиторів до ДП "Слобожанське" ТОВ "Славія" із включенням до реєстру вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги ТОВ "Форсаж-Газ" в сумі 2756,00 грн. судового збору - 1 черга, 815 018,13 грн. - 4 черга; ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 14936,00 грн. судового збору - 1 черга, 2 891 416,77 грн. - 4 черга. Та відхиленням вимог ТОВ "Форсаж-Газ" у сумі 25 913,87 грн. та вимог ТОВ "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 77 757,53 грн.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.05.2019 у справі №923/1945/15 змінити, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції:

«Визнати вимоги кредиторів до Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія" із включенням до реєстру вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" в сумі 2756,00 грн. судового збору - 1 черга, 815 018,13 грн. - 4 черга;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 14936,00 грн. судового збору - 1 черга, 2 891 416,77 грн. - 4 черга.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Форсаж-Газ" у сумі 25 913,87 грн. та вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки" в сумі 77 757,53 грн. - відхилити».

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.12.2019.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Таран С.В.