РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2019Справа № 910/7901/19
За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до Фізичної особи-підприємця Дубінчука Олександра Володимировича

про розірвання договору та стягнення 555 038,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники учасників сторін:

від позивача - Іванова О.В.

від відповідача - Щиголь В.В., Дубінчук О.В.

В судовому засіданні 21.11.2019 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Дубінчука Олександра Володимировича про стягнення 555038,00 грн. та розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не належним чином виконано свої зобов`язання за договором № 1 від 23.10.2015, у зв`язку з чим позивач просить розірвати договір та стягнути з відповідача вартість оплачених та не наданих послуг.

Ухвалою суду від 24.06.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.07.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 24.06.2019 про усунення недоліків позовної заяви.

Суд своєю ухвалою від 15.07.2019 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.08.2019.

12.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на ту обставину, що договір ним частково виконаний, однак належним чином виконання не прийнято саме позивачем. Також відповідач вказує, що строк допуску до приміщень позивача сплинув та не був продовжений, а тому відповідач позбавлений можливості знаходитись в приміщенні позивача для належного виконання своїх договірних зобов`язань.

В підготовчому засіданні 19.08.2019 відповідачем подано клопотання про долучення доказів понесення витрат на правову допомогу.

19.08.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 23.09.2019.

19.08.2019 відповідачем подано додаткові пояснення через канцелярію суду, в яких вказано, що до матеріалів справи не долучено позивачем актів передачі документів відокремленими підрозділами позивача відповідачу документів з грудня 2018 року. Повний обсяг робіт не виконаний відповідачем в зв`язку з неправомірними діями позивача.

05.09.2019 від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено який обсяг робіт був виконаний відповідачем та прийнятий позивачем. Зазначено, що роботи не виконуються відповідачем, а доказів не допуску відповідача до приміщень позивача суду не надано. Позивач зазначає щодо не співмірності витрат на послуги адвоката, про які заявлено відповідачем.

23.09.2019 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому наголошено на не допуску відповідача до приміщень позивача після спливу строку дії допуску, що позбавило можливості відповідача належним чином виконувати умови договору. Відповідач наголосив на виконанні більшого обсягу робіт, ніж прийнято позивачем

23.09.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 10.10.2019.

Ухвалою суду від 23.09.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2019 року.

В судовому засіданні 21.11.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Представник відповідача підтримав заперечення викладені в заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача просив первісний позов задовольнити.

Представник відповідача просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

23.10.2015 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Дубінчуком Олександром Володимировичем (виконавець) укладено договір № 1 виконання архівних робіт. Перелік робіт: замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по виконанню робіт по упорядкуванню документів і справ замовника, що полягають в наступному: визначення науково-практичної цінності документів за 1993-2016 роки з метою відбору їх на постійне або тимчасове зберігання, а також виділення до знищення справ, що не підлягають подальшому зберіганню; проведення науково-технічної обробки документів усіх відокремлених підрозділів тривалого та тимчасового зберігання, а також формування, систематизація, нумерація аркушів у справах постійного терміну зберігання, та з кадрових питань (особового складу), відповідно до вимог переліку документів, що утворюються в діяльності НБУ та банків України із зазначенням строків зберігання затвердженого постановою Правління НБУ від 08.12.2004 № 601; оправлення справ, їх підписання та проставлення архівних шифрів; складення опису справ постійного терміну зберігання, з кадрових питань (особового складу), справи тривалого та тимчасового зберігання та актів про виділення до знищення документів, що не підлягають зберіганню; виконання машинописних робіт; погодження у державному архіві описів справ постійного терміну зберігання, з кадрових питань (особового складу) та актів про виділення до знищення документів, що не підлягають зберіганню; пакування справ постійного терміну зберігання, з кадрових питань (особового складу), тривалого та тимчасового зберігання в архівні зв`язки. Оформлення ярликів для архівних зв`язок; передавання справ постійного терміну зберігання, з кадрових питань (особового складу), справ тривалого та тимчасового зберігання до архіву НБУ (надалі 1.1.1-1.1.8 - архівні роботи). Обсяги робіт: замовник передає виконавцю за актом прийому-передачі документи всіх відокремлених підрозділів замовника для виконання робіт, визначених у пп. 1.1.1-1.1.8 даного договору, а виконавець виконує архівні роботи та забезпечує передання опрацьованих документів до архіву НБУ: сторони домовились вести обчислювати обсяги робіт у наступних одиницях - "справа". Договором визначено наступні обсяги робіт: документи тривалого та тимчасового зберігання - мінімум 1700000 справі і максимум 2000000 справ та документів; в тому числі справ постійного терміну зберігання, та з кадрових питань (особового складу) разом близько 20000 справ і документів відповідно до вимог Переліку документів, що утворюються в діяльності НБУ та банків України із зазначенням строків зберігання затвердженого постановою Правління НБУ від 08.12.2004 № 601. Сторони домовились, що виконавець виконує архівні роботи та забезпечує передання опрацьованих документів до архіву Національного банку України та надає замовнику акт про приймання-передавання документів до НБУ. (п. 1.1 - 1.2 договору).

Згідно п. 1.3.1, 1.3.2, 1.5 договору для виконання робіт, визначених пп. 1.1.1-1.1.8 даного договору замовник може виділити власні або орендовані окремі приміщення і забезпечує виконавця доступом в надане замовником приміщення в робочі дні. Надання даного приміщення погоджується сторонами шляхом підписання акту доступу до даного приміщення. За необхідності замовник може використовувати приміщення виконавця (власні або орендовані) за умови оплати замовником орендної плати у розмірі не більше 75 грн/кв.м., враховуючи оплату комунальних послуг. Зобов`язання виконавця щодо виконання послуг вважаються виконаними у повному обсязі з моменту отримання замовником акту про приймання-передачу документів в НБУ та підписання між сторонами акту виконаних робіт

Вартість робіт, передбачених даним договором, складає 5550376,00 грн. Оплата проводиться замовником після підписання сторонами даного договору наступним чином - передоплата 10% від вартості робіт, зазначеної у п. 2.1 договору, а саме 555038,00 грн на підставі виставленого рахунку-фактури виконавця. Подальша оплата проводиться щоквартально на підставі підписаного сторонами акту про фактично виконані роботи виконавцем. Оплата проводиться замовником на підставі акта про фактично виконані роботи та виставленого виконавцем рахунку-фактури. Приймання-передавання документів в НБУ можливе тільки після завершення процедури ліквідації (п. 2.1, 2.2 договору).

Пунктом 3.2.4 договору замовник наділений правом проведення інспектування процесу виконання робіт виконавцем.

Даний договір діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором. Даний договір може бути розірваний у порядку, передбаченому чинним законодавством. Крім того, у випадку неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором замовник має право розірвати договір, повідомивши про це виконавця письмово, вказавши дату такого розірвання. В такому випадку виконавець зобов`язаний повернути замовнику суму коштів за невиконаний обсяг робіт (п. 8.2, 8.5 договору).

Додатковою угодою № 1 від 25.05.2016 сторони вирішили продовжити строк дії договору до 28.05.2018 включно.

Згідно додаткової угоди № 3 від 25.05.2018 у зв`язку з продовженням строку здійснення процедури ліквідації замовника сторони вирішили продовжити термін виконання робіт передбачений договором до повного їх виконання, однак не пізніше дня, що передує дню завершення процедури ліквідації замовника.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийняла рішення від 03 листопада 2016 р. № 2342 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» строком на два роки до 03 червня 2020 включно. (Джерело: http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/97-nadra/7302-prodovzheno-strok-zdiysnennya-protsedury-likvidatsiyi-pat-kb-nadra).

До матеріалів справи долучено акт доступу до приміщення від 04.11.2015 в рамках договору № 1 виконання архівних робіт від 23.10.2015, згідно якого замовник на період з 02.11.2015 по 04.06.2016 виділяє виконавцю приміщення за адресою: м. Київ, вул. Якіра, 2-6 та товарно-матеріальні цінності згідно переліку. Будь-які зміни до акту оформляються у письмовій формі за згодою сторін. Також долучено акти прийому-передачі матеріальних цінностей від 04.12.2015, від 15.04.2016, від 14.06.2016 в рамках договору № 1 від 23.10.2015, якими було передано замовником виконавцю необхідні для виконання договору товарно-матеріальні цінності.

На підтвердження обставин щодо передання замовником на опрацювання виконавцем документів, позивач надав до матеріалів справи відповідні акти, підписані обома контрагентами: від 04.07.2016 - 5998 справ, від 04.10.2016 - 233 справи, від 10.12.2018 - 7846 справ, від 10.12.2018 - 7859 справ, від 10.12.2018 - 4646 справ, від 10.12.2018 - 5369 справ, від 10.12.2018 - 5940 справ, від 10.12.2018 - 6135 справ, від 13.04.2018 - 15882 справ, від 23.02.2018 - 28615 справ, від 23.01.2018 - 58 справ, від 23.01.2018 - 54 справи, від 12.01.2018 - 634 мішки та 262 коробки, , від 19.01.2017 - 89 справ, від 14.04.2017 - 26540 та 121 справа, від 10.05.2017 - 24449 справ, від 04.09.2017 - 73 справи, від 16.10.2017 - 12441 справа, від 20.10.2017 - 18 справ, від 23.11.2017 - 12271 справа, від 18.07.2016 - 82870 справ, від 03.08.2016 - 193876 справ, від 27.09.2016 - 35767 справ, від 26.10.2016 - 147305 справ, від 25.11.2016 - 50302 справи, від 22.03.2016 - 20226 справ, від 17.03.2016 - 61226 справ, від 11.03.2016 - 34496 справ, від 11.03.2016 - 6040 справ, від 02.03.2016 - 35198 справ, від 15.01.2016 - 72379 справ.

На підтвердження часткового виконання відповідачем умов договору позивач долучив до матеріалів справи акти про прийняття-передачу виконаних робіт, підписані та скріплені печатками обох контрагентів: № 1/1 від 17.03.2016 на суму 471781,96 грн, акт № ? від 24.06.2016 на суму 487114,87 грн; № 1/3 від 27.09.2016 на суму 419463,50 грн; № ? від 21.12.2016 на суму 352879,50 грн; № 2/1 від 23.03.2017 на суму 240116,40 грн; № 2/2 від 19.06.2017 на суму 275796,90 грн; № 2/2-1 від 21.06.2017 на суму 24192,00 грн; № 2/3 від 25.09.2017 на суму 299999,70 грн; № 2/4 від 15.12.2017 на суму 299997,00 грн; № 3/1 від 20.03.2018 на суму 220590,30 грн; № 3/1.2 від 28.03.2018 на суму 79000,00 грн; № 3/2 від 21.06.2018 на суму 299927,40 грн; № 3/3 від 25.09.2018 на суму 349962,10 грн. Загальна сума виконаних робіт, згідно долучених до матеріалів справи актів становить 3820821,63 грн.

На оплату виконаних робіт, відповідач виставив позивачу рахунки-фактури: № СФ-00000311 від 17.03.2016 на суму 471781,96 грн; № 0000921 від 22.06.2016 на суму 487144,87; № 0001077 від 26.09.2016 на суму 419463,50 грн; № 0001183 від 19.12.2016 на суму 352879,50 грн; № 0000187 від 22.03.2017 на суму 240116,40 грн; № 0000188 від 19.06.2017 на суму 275796,00 грн; № 000190 від 21.06.2017 на суму 24192,00 грн; № 0000191 від 299999,70 грн; № 0000217 від 299997,00 грн; № 0003118 від 20.03.2018 на суму 220590,30 грн; № 0003118/1 від 28.03.2018 на суму 79000,00 грн; № 0003218 від 21.06.2018 на суму 299927,40 грн; № 0003219 від 25.09.2018 на суму 349962,10 грн.

Позивач оплатив роботи, виконані згідно умов договору на суму 4375859,63 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями: № 20471-06 від 18.11.2015 на суму 555038,00 грн, № 56577-12 від 21.03.2016 на суму 471781,96 грн, № 56577-10 від 29.06.2016 на суму 487114,87 грн, № 56577-5 від 28.09.2016 на суму 419463,50 грн, № 31750-5 від 23.12.2016 на суму 352879,50 грн, № 31499-3 від 24.03.2017 на суму 240116,40 грн, № 31499-2 від 26.06.2017 на суму 275796,90 грн, № 31499-1 від 26.06.2017 на суму 24192,00 грн, № 31499-6 від 27.09.2017 на суму 299999,70 грн, № 31499-11 від 18.12.2017 на суму 299997,00 грн, № 31499-12 від 27.03.2018 на суму 220590,30 грн, № 31750-12 від 29.03.2018 на суму 79000,00 грн, № 31499-4 від 23.06.2018 на суму 299927,40 грн, № 31499-1 від 26.09.2018 на суму 349962,10 грн.

Позивач долучив до матеріалів справи наказ уповноваженої особи ФГВФО від 06.02.2019 № 36 "Про проведення перевірки стану виконання умов договору № 1 від 23.10.2015, укладеного між ПАТ "КБ "Надра" та ФОП Дубінчук О.В. на виконання архівних робіт, згідно якого була створена комісія, що мала в строк до 12.02.2019 здійснити перевірку стану виконання умов договору №1 від 23.10.2015.

За результатами проведення перевірки було складено акт проведення службової перевірки від 12.02.2019, яким зафіксовано, що договір оплачений замовником на суму 4375859,63 грн. Загальна кількість переданих до архіву НБУ документів складає 128357 справ, в тому числі 19486 справ, з яких знаходиться 701522 документа фізичних осіб, що разом становить 810393 справи (6)+701522=810393). Не передана до НБУ кількість справ попередньо складає 889607 справ (193). Сума переплати - 1174947,60 грн. На думку комісії виконавець зволікає з проведенням робіт, оскільки було встановлено відсутність працівників виконавця за місцем виконання робіт (до матеріалів справи долучені відповідні акти від 26.12.2018, 25.01.2019 та долучено витяг даних із контрольно-пропускної системи ПАТ КБ "Надра" за січень, лютий 2019). Комісія зробила висновок про необхідність ініціювання розірвання договору та повернення надмірно сплачених коштів на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Відповідачем не заперечуються обставини, що ним не виконано весь обумовлений договором об`єм робіт.

Однак, відповідач вказує, що договір у повному обсязі не виконаний з вини замовника, в підтвердження, оскільки, допуск до приміщення замовника не був продовжений. Відповідачем долучено до матеріалів справи акти не допуску ФОП Дубінчука О.В. до приміщення замовника по вул. Якіра, 2-6 за період з 17.12.2018 до 22.02.2019, 10.06.2019 та 14.06.2019.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 28.12.2018 № 12-5-13996 з проханням в строк до 18.01.2019 надати в письмовому вигляді звіт щодо виконаних робіт за договором № 1 від 23.10.2015.

Відповідач надав звіт з супровідним листом, актом та роз`ясненням до звіту.

ФОП Дубінчук О.В. звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" з листом (отримано 24.01.2019 № 1135), в якому просив підписати акт виконаних робіт та оплатити їх. До матеріалів справи долучено підписаний з боку відповідача акт № ? на суму 343683,30 грн.

ФОП Дубінчук О.В. звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" з листом (отримано 01.03.2019 № 3231), в якому зазначив, про блокування доступу виконавця до приміщень замовника та перешкоджання у виконанні умов договору та зазначив, про надання акту, який не був підписаний з боку замовника. Відповідач зазначив, що вимушений відмовитись від подальшого виконання своїх зобов`язань та вважати договір розірваним з 01.03.2019.

Аналогічного змісту лист був отриманий 01.03.2019 від ФОП Дубінчука О.В. Фінансовим департаментом ФГВФО.

Відповідач долучив до матеріалів справи акт від 17.01.2019 № 1 "Про приймання-передавання документів на зберігання до архіву Національного банку України", згідно якого було передано та прийнято 128357 справ в архів НБУ.

Позивач просить розірвати договір та повернути йому суму оплати, роботи на яку не були виконані, нормативно обґрунтовуючи свої позовні вимоги ч.2, 3 ст. 849 ЦК України. Позивач посилається на неналежне виконання умов договору відповідачем, в тому числі зволікання у виконанні робіт по договору та наявністю переплачених коштів.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Підстави припинення зобов`язань визначені в главі 50 Цивільного кодексу України.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України, на яку в тому числі посилається позивач, визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вказаною нормою визначено, що припинення зобов`язання може бути обумовлено не будь - яким, а лише належним його виконанням. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Норма ст. 849 ЦК України передбачає позасудовий алгоритм дій замовника, у разі допущення з боку підрядника порушень договору. При цьому ч. 2 та 3 ст. 849 ЦК України, на які позивач посилається у позові є абсолютно автономними нормами, що регулюють різні правовідносини та мають різні правові наслідки для сторін.

Як передбачає фабула ч. 2 ст. 849 ЦК України, замовник відмовляється від договору та вимагає відшкодування збитків, у разі якщо замовник не приступив до виконання робіт, або виконує їх настільки повільно, що завершення робіт є очевидно неможливим у визначені договором строки.

Суд відзначає, що відповідач приступив до виконання робіт, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. Щодо очевидної неможливості закінчити роботи в строк, то суд не вбачає таких обставин, оскільки, строк виконання договору спливає у червні 2020 року, тобто через 6 місяців станом на дату ухвалення рішення. Позивач не вказав жодних об`єктивних обставин, в зв`язку з якими виконання робіт за договором неможливе у строк протягом 6 місяців. Крім того, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він звертався до відповідача з приводу відмови замовника від договору.

В свою чергу ч. 3 ст. 849 ЦК України передбачає, що у разі неналежного виконання договору, замовник призначає підряднику час на усунення недоліків, а разі невиконання підрядником вимог замовника, він може відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що замовником висувались претензії відповідачу щодо якості виконаних робіт та надавався час на усунення недоліків у роботі. Та не доведено належними та допустимими доказами відмова замовника від договору підряду.

Отже наявність обставин, якими позивач нормативно обґрунтовує свої позовні вимоги, належними, допустимими та вірогідними доказами суду не доведено.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони погодили, що роботи мають бути виконані не пізніше дня, що передує дню завершення процедури ліквідації замовника. Процедура ліквідації замовника закінчується 03.06.2020 включно, отже роботи мають бути виконані не пізніше 02.06.2020.

Щодо доводів сторін про не допуск підрядника до приміщень замовника та про відсутність співробітників підрядника на робочих місцях, суд відзначає, що вказані обставини не впливають на предмет доказування в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Однак суд відзначає, що відсутні належні та допустимі докази передачі в користування приміщення в с. Чайки вул. Лобановського, 21, корпус 6 виконавцю (наявний акт приймання товарно-матеріальних цінностей за вказаною адресою). Також відсутні належні та допустимі докази продовження строку дії доступу до приміщень позивача за адресою: м. Київ, вул. Якіра 2-6.

Проте, умовами договору передбачено, що надання приміщень у користування виконавцю є правом замовника, а не його обов`язком, крім того, договором передбачено право виконавця використовувати для проведення робіт власні (орендовані) приміщення, а тому вищезазначені доводи сторін з приводу не допуску та відсутності працівників виконавця в приміщеннях позивача не свідчить про порушення з боку обох сторін умов договору.

Щодо повернення надміру сплачених коштів, суд відзначає, що договором передбачено сплату авансового платежу саме у сумі, яку просить повернути позивач, а оскільки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договору, то відповідно відсутні підстави і для повернення авансового платежу. Крім того, нормами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги передбачено можливість стягнення збитків з підрядника, а не повернення оплат, здійснених за договором.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Судом встановлено відсутність обставин та підстав для дострокового розірвання договору № 1 від 23.10.2015 на підставі ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України, а тому суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Встановивши відсутність правових та фактичних підстав позову, суд відмовляє в його задоволенні повністю.

Щодо направленого відповідачем позивачу листа про розірвання договору

ФОП Дубінчук О.В. звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" з листом (отримано 01.03.2019 № 3231), в якому зазначив, про блокування доступу виконавця до приміщень замовника та перешкоджання у виконанні умов договору та зазначив, про надання акту, який не був підписаний з боку замовника. Відповідач зазначив, що вимушений відмовитись від подальшого виконання своїх зобов`язань та вважати договір розірваним з 01.03.2019.

Позивач не погодився з розірвання договору за ініціативою виконавця, що вбачається з пояснень сторін у даній справі.

Договором не передбачено право виконавця в односторонньому порядку відмовлятися від договору.

Відповідно до ст. 851, ч. 5, 6 ст. 853, 856 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання. Якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

Нормами ЦК України передбачено порядок дій підрядника у разі порушення замовником умов договору, якими не передбачено право підрядника в односторонньому порядку розривати договір.

Отже ні договором, ні законом не передбачено право підрядника в односторонньому порядку відмовитись від договору підряду.

Отже, оскільки, сторони не досягли двосторонньої згоди щодо розірвання спірного договору, суд не вбачає підстав вважати, що договір № 1 від 23.10.2015 розірваний на підставі листа відповідача з 01.03.2019.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо заявлених відповідачем витрат на правову допомогу, суд відзначає, що вони не підлягають відшкодування з огляду на наступне.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження обставин щодо понесення витрат на правову допомогу відповідач надав договір про надання правничої допомоги від 01.08.2019, укладений між АБ "Володимира Щиголя" та ФОП Дубінчук О.В., яким передбачено вартість правничої допомоги у сумі 55000,00 грн, частину з яких у розмірі 27500,00 клієнт оплачує до 10.08.2019, а решту 27500,00 грн на наступний день після проголошення рішення у справі № 910/7901/19.

Також відповідачем долучено договір про надання правничої допомоги від 12.08.2019 укладений між АБ "Володимира Щиголя" та ФОП Дубінчук О.В., яким визначено вартість роботи адвоката у сумі 56000,00 грн.

Відповідач вказує, що понесення витрат на послуги адвоката у сумі 56000,00 грн підтверджується договором саме від 12.08.2019, рахунком-фактурою від 13.08.2019 № СФ-0000018 та копією квитанції.

Отже відповідач просить відшкодувати витрати на правову за договором від 12.08.2019.

До матеріалів справи долучено рахунок-фактуру № СФ-0000018 від 13.08.2019, гонорар на суму 56000,00 грн, рахунок виставлений на підставі договору від 12.08.2019.

Згідно квитанції від 15.08.2019 відповідач сплатив АБ "Володимира Щиголя" суму у розмірі 27500,00 грн згідно рахунку № СФ-0000016 від 01.08.2019 згідно договору про надання правничої допомоги від 01.08.2019.

Отже суду не надано доказів оплати витрат на правничу допомогу за договором від 12.08.2019 у сумі 56000,00 грн згідно виставленого рахунку-фактури № СФ-0000018 від 13.08.2019 (долучений до матеріалів справи).

Оскільки, відповідач обґрунтовує свої витрати на правничу допомогу договором від 12.08.2019, суд не вбачає підстав для покладення вказаних витрат на позивача, оскільки, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами їх понесення.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, ідентифікаційний код 20025456) до Фізичної особи-підприємця Дубінчук Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про розірвання договору № 1 виконання архівних робіт від 23.10.2015 та стягнення частини сплачених коштів за невиконану роботу у сумі 555038,00 грн - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 02.12.2019

Суддя І.В.Усатенко