ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/1984/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Бєляновського В.В., Будішевської Л.О.

секретар судового засідання: Клименко О.В.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури - Коломійчук І.О. за посвідченням від 27.09.2017 року № 048039;

від Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області - не з`явився;

від Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області - Крайнюков М.М. за ордером від 06.12.2019 року Серія ВЕ № 1003780;

від Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича, м. Херсон - не з`явився;

від Херсонської обласної водолазної рятувальної служби, м. Херсон - не з`явився;

від ОСОБА_1 , м. Херсон - не з`явився;

від ОСОБА_2 , м. Херсон - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року, м. Херсон, суддя Пригуза П.Д., повний текст ухвали складено 10.12.2018 року

у справі № 923/1984/15

за позовом Прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області

до відповідача-1 Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон

до відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича, м. Херсон

- Херсонської обласної водолазної рятувальної служби, м. Херсон

- ОСОБА_1 , м. Херсон

- ОСОБА_2 , м. Херсон

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними угоди про внесення до статутного капіталу товариства та договорів купівлі-продажу нерухомого майна

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області

про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, вимог заяви та ухвали суду першої інстанції.

В грудні 2015 року Прокурор Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м.Херсон, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція-Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області та Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича, м. Херсон, в якій просив суд:

- зобов`язати відповідачів усунути перешкоди Новофедорівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по вул. Морська, б/н біля бази відпочинку "Ювілейний" в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, шляхом її звільнення від самочинно збудованих об`єктів рятувальної станції "Залізний Порт" у складі: огорожі залізобетонної № 2-3, майстерні літ. "З", електрощитової з компресорною літ. "Б", "В", водолазної літ. "Г", побутових приміщень літ. "Д", "Ж", водомережі № 1, літ. кафе з літнім майданчиком літ. "А" (далі майновий комплекс);

- визнати недійсною угоду про внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон нерухомого майна - майнового комплексу;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини майнового комплексу - рятувальної станції "Залізний Порт", серія та номер: бланк НАО № 400368, реєстровий № 574, виданого 28.07.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Єдігаровим Ельвіром Михайловичем;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини майнового комплексу - рятувальної станції "Залізний Порт", серія та номер: бланк НАО № 400369, реєстровий №575, виданий 28.07.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Єдігаровим Ельвіром Михайловичем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон були порушені умови договору оренди земельної ділянки, а саме: без погодження з її власником здійснено будівництво об`єктів нерухомості, майновий комплекс-рятувальна станція "Залізний Порт", є самочинним будівництвом, право власності на дане нерухоме майно Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м.Херсон у встановленому законом порядку не набуто, права на земельну ділянку, на якій розташоване це майно, у Спілки відсутні, оскільки договір оренди припинив свою дію закінченням терміну, на який його було укладено, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.05.2015 року у справі № 654/1535/15-ц, яким було визнано право власності за набувальною давністю на зазначений майновий комплекс за Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон та зареєстровано належним чином, Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 06.10.2015 року було скасовано. В цей період між Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області було укладено договори купівлі-продажу 1/2 частини майнового комплексу та внесено відповідні частини в статутні капітали вказаних підприємств. Отже, підстава, на якій майновий комплекс було набуто Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон, а згодом і Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області відпала, відчуження самочинно збудованого нерухомого майна особою, яка не набула прав на земельну ділянку, порушує права власника цієї ділянки територіальної громади - Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, оскільки остання не здійснювала належним чином захист інтересів територіальної громади.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.01.2016 року у справі №923/1984/15 за клопотанням Прокурора виключено з кола відповідачів приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Єдігарова Е.М. та залучено його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

09.02.2016 року від прокуратури до Господарського суду Херсонської області надійшли уточнення до позовної заяви, які, як встановлено господарським судом першої інстанції, фактично є заявою про зміну предмету позову, яка прийнята була судом до розгляду, в яких прокурор просив суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області усунути перешкоди Новофедорівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по вул. Морська, б/н біля бази відпочинку "Ювілейний" в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, шляхом її звільнення від самочинно збудованих об`єктів рятувальної станції "Залізний Порт" у складі: літ. "А" - кафе з літнім майданчиком загальною площею 250,8 кв.м, літ. "Б" - електрощитова, літ. "В" - компресорна, літ. "Г" - водолазна, літ. "Д" та "Ж" - побутові приміщення, літ. "З" - майстерня, № 1 водопровід, № 2 та 3 огорожа;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон № 2 від 01.07.2015 року, в частині збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон шляхом внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон нерухомого майна, згідно з актом оцінки та приймання-передачі майна для формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року - майнового комплексу - рятувальна станція "Залізний Порт" біля бази відпочинку "Ювілейний", що складається з літ. "А" - кафе з літнім майданчиком загальною площею 250,8 кв.м, літ. "Б" - електрощитова, літ. "В" - компресорна, літ. "Г" - водолазна, літ. "Д" та "Ж" - побутові приміщення, літ. "З" - майстерня, №1 водопровід, № 2 та 3 огорожа, вартістю 46000 гривень, розташованою за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с.Залізний Порт, вул. Морська, б/н;

- визнати недійсними зміни до п. 6.2 та п. 6.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, затверджені протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року, в частині збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м.Херсон шляхом внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон нерухомого майна вказаного майнового комплексу;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки майнового комплексу - рятувальної станції "Залізний Порт", що знаходиться в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Морська, будинок б/н, вартістю 72679 гривень 50 коп., укладений 28.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, серія та номер: бланк НАО № 400368, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Єдігаровим Є.М., зареєстрований 28.07.2015 року у реєстрі за №574;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки майнового комплексу - рятувальної станції "Залізний Порт", що знаходиться в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Морська, будинок б/н, вартістю 72679 гривень 50 коп., укладений 28.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, серія та номер: бланк НАО № 400369, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Єдігаровим Є.М., зареєстрований 28.07.2015 у реєстрі за № 575.

Заява мотивована тим, що після ознайомлення із витребуваними судом доказами, прокуратурою встановлено, що вищезазначений майновий комплекс було внесено до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон на підставі рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м.Херсон, та в подальшому передано за договорами купівлі-продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція-Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області. Будь-яких нових обгрунтувань, крім посилання на норми матеріального права, дана заява не містить.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.02.2016 року у справі №923/1984/15 задоволено клопотання заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури про заміну сторони її процесуальним правонаступником, здійснено заміну прокуратури Голопристанського району Херсонської області її процесуальним правонаступником - Новокаховською місцевою прокуратурою.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі №923/1984/15 позов задоволено частково:

- визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон № 2 від 01.07.2015 року в частині збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон шляхом внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон нерухомого майна, згідно з актом оцінки та приймання-передачі майна для формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року - майнового комплексу - рятувальна станція "Залізний Порт" біля бази відпочинку "Ювілейний", що складається з літ. "А" - кафе з літнім майданчиком загальною площею 250,8 кв.м, літ. "Б" - електрощитова, літ. "В" - компресорна, літ. "Г" - водолазна, літ. "Д" та "Ж" - побутові приміщення, літ. "З" - майстерня, № 1 водопровід, № 2 та 3 огорожа, вартістю 46000 гривень, розташованою за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с.Залізний Порт, вул. Морська, б/н;

- визнано недійсними зміни до п. 6.2 та п. 6.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, затверджені протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року, в частині збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м.Херсон шляхом внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон нерухомого майна, згідно з актом оцінки та приймання-передачі майна для формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року - майнового комплексу - рятувальна станція "Залізний Порт" біля бази відпочинку "Ювілейний", що складається з літ. "А" - кафе з літнім майданчиком загальною площею 250,8 кв.м, літ. "Б" - електрощитова, літ. "В" - компресорна, літ. "Г" - водолазна, літ. "Д" та "Ж" - побутові приміщення, літ. "З" - майстерня, №1 водопровід, № 2 та 3 огорожа, вартістю 46 000 гривень, розташованою за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с.Залізний Порт, вул. Морська, б/н;

- визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки майнового комплексу - рятувальної станції "Залізний Порт", що знаходиться в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Морська, будинок б/н, вартістю 72679 гривень 50 коп., укладений 28.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, серія та номер: бланк НАО № 400368, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Єдігаровим Є.М., зареєстрований 28.07.2015 року у реєстрі за № 574;

- визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки майнового комплексу - рятувальної станції "Залізний Порт", що знаходиться в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Морська, будинок б/н, вартістю 72 679 гривень 50 коп., укладений 28.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, серія та номер: бланк НАО № 400369, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Єдігаровим Є.М., зареєстрований 28.07.2015 у реєстрі за № 575.

- в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області усунути перешкоди Новофедорівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по вул. Морська, б/н біля бази відпочинку "Ювілейний" в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, шляхом її звільнення від самочинно збудованих об`єктів рятувальної станції "Залізний Порт" у складі: літ. "А" - кафе з літнім майданчиком загальною площею 250,8 кв.м, літ. "Б" - електрощитова, літ. "В" - компресорна, літ. "Г" - водолазна, літ. "Д" та "Ж" - побутові приміщення, літ. "З" - майстерня, № 1 водопровід, № 2 та 3 огорожа - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що майновий комплекс - рятувальна станція "Залізний Порт", що знаходиться в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Морська, будинок б/н є самочинним будівництвом, право власності на зазначене нерухоме майно відповідачем-1 у встановленому законом порядку не набуто, тому Спілка не мала права розпоряджатись цим майном, зокрема, вносити майно до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон учасником якого є Спілка. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників відповідача-2 від 01.07.2015 року № 2, в частині збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон шляхом внесення Спілкою до статутного капіталу відповідача-2 нерухомого майна - майнового комплексу рятувальна станція "Залізний Порт", та зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон в частині збільшення статутного капіталу даного товариства шляхом внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді до статутного капіталу цього товариства нерухомого майна - майнового комплексу рятувальна станція "Залізний Порт" є такими, що суперечать положенням Закону України "Про господарські товариства", Цивільного кодексу України, а тому позовні вимоги Прокурора в частині визнання їх недійсними є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також суд дійшов висновку про те, що, оскільки на момент формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон шляхом внесення відповідачем-1 до статутного капіталу даного товариства нерухомого майна - майнового комплексу рятувальна станція "Залізний Порт", останній не був власником вказаного майна, то відповідач-2 також не набув у законний спосіб право власності на дане майно, а отже, не міг розпоряджатися ним, в тому числі відчужувати його за договорами купівлі-продажу. Так як угоди про відчуження нерухомого майна за відсутності прав на земельну ділянку, на якій воно розташоване, суперечать ч. 1 ст. 203, ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України, крім того, за відсутності передбачених законом підстав припиняють можливість органу місцевого самоврядування, в даному випадку Новофедорівської сільської ради, вільно розпоряджатись земельною ділянкою, тобто порушують інтереси позивача у справі, то ці угоди слід визнати недійсними. Щодо вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області усунути перешкоди Раді в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по вул. Морська, б/н біля бази відпочинку "Ювілейний" в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, шляхом її звільнення від самочинно збудованих об`єктів рятувальної станції "Залізний Порт", суд зазначив, що позов про знесення самочинного будівництва може бути пред`явлений до особи, яка здійснила це будівництво, а оскільки відповідач-3 не є особою, яка здійснила самочинне будівництво, а став власником майнового комплексу за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, то вимоги Прокурора в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 року у справі № 923/1984/15 рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року в частині задоволення позовних вимог скасовано та в цій частині прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що позивач не є учасником або засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, тому спір щодо визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м.Херсон в частині збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон шляхом внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон до нього нерухомого майна та визнання недійсними змін до відповідних пунктів статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач не довів порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів оспорюваними рішеннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та внесенням змін до його статутного капіталу, так як позивач не має відношення до цього товариства. При цьому апеляційний суд зазначив, що позивач не довів порушення свого права спірними договорами, оскільки він не є стороною цих договорів та питання щодо земельної ділянки, на якій розташовано спірний майновий комплекс, при їх укладенні не вирішувалось, земельна ділянка або права на неї не передавались до статутного фонду відповідачів.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2016 року у справі №923/1984/15 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову, а рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у вказаній частині залишено в силі.

Вищим господарським судом України у постанові від 05.10.2016 року із посиланням на ст. 376 Цивільного кодексу України зазначено, що спірний майновий комплекс є самочинним будівництвом, оскільки позивач жодних дозволів на його побудову Херсонській обласній громадській спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м.Херсон не надавав, докази наявності дозвільної документації та введення цього об`єкту в експлуатацію Херсонська обласна громадська спілка по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон не подала, відтак право власності на наведене нерухоме майно Херсонська обласна громадська спілка по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон у встановленому законом порядку не набула, зазначені обставини цією особою не спростовані. При цьому, Вищий господарський суд України зазначив, що майно, яке є предметом вкладу учасника чи засновника має відповідати певним вимогам, а саме: бути власністю учасника або замовника, мати грошову оцінку, бути відчужуваним, належати до майна, яке може використовуватися для формування статутного фонду господарського товариства. Оскільки суд першої інстанції встановив, що на момент передачі до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон спірного майнового комплексу Херсонська обласна громадська спілка по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон не була власником цього майна, так як воно є самочинним будівництвом, то відповідно вона не мала права і розпоряджатися ним.

19.01.2018 року до Господарського суду Херсонської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі №923/1984/15 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив суд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заява обґрунтована тим, що за результатами розгляду справи у 2016 році, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов до хибного висновку про те, що майновий комплекс, який розміщується на земельній ділянці, що є власністю територіальної громади Новофедорівської сільської ради, та в подальшому внесений до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон і відчужений Товариству з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області за спірними договорами купівлі - продажу від 28.07.2015 року, є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 Цивільного кодексу України і не належав Херсонській обласній громадській спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон, у зв`язку із тим, що побудований після 2006 року без дозволу Новофедорівської сільської ради.

Цей висновок спростовується істотними для даної справи обставинами, які свідчать про існування майнового комплексу до 2006 року, що не були встановлені Господарським судом Херсонської області та не були і не могли бути відомі раніше Товариству з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція-Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, як учаснику процесу, оскільки стали відомі представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області лише 22.12.2017 року під час судового розгляду Голопристанським районним судом цивільної справи №654/197/17-ц з документів, наданих до суду адвокатом Беженар Є.О., яка представляє інтереси гр. ОСОБА_2 , які спростовують факт самочинного будівництва майнового комплексу.

На підтвердження вимог заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області посилається на Акт прийому-передачі рятувальних станцій Херсонської області, проведений у період з 16.01.1989 року до 26.02.1989 року, відповідно до якого від обласного управління комунального господарства виконавчого комітету Херсонської обласної ради народних депутатів до Обласної спілки рятування на водах, передано майнові комплекси рятувальних станцій, у тому числі, розташований у с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, який складається з будівель: кафе з літнім майданчиком (1 будівля); майстерні (1 будівля); електрощитової (1 будівля); компресорної (1 будівля); водолазної (1 будівля); побутових приміщень (2 будівлі).

Вказаний Акт прийому-передачі рятувальних станцій Херсонської області складено на підставі постанови Ради Міністрів Української РСР від 25.07.1988 року № 199 "Про схему управління житлово-комунальним господарством"; розпорядження Ради Міністрів Української РСР від 02.11.1988 року № 472-р; наказу начальника обласного управління комунального господарства виконавчого комітету Херсонської обласної ради від 09.01.1989 року № 7 "Про створення комісії щодо передачі рятувальної служби".

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області посилається на Акт інвентаризаційної перевірки майна водолазної рятувальної служби Херсонської області від 27.12.2004 року, яким встановлено, що на рятувальній станції "Залізний Порт" наявні огорожа залізобетонна; кафе з літнім майданчиком; майстерня; щитова з компресорною; побутові приміщення.

23.12.2004 року було видано наказ Херсонською обласною рятувально-водолазною службою № "Про передачу майна" в зв`язку з катастрофічним фінансовим становищем служби та загрозою її ліквідації.

28.12.2004 року було складено акт прийому-передачі майнових комплексів рятувальних станцій, у тому числі, розташованої в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, до Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 27.02.2018 року у справі №923/1984/15, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 року, відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд судового рішення від 23.02.2016 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалу мотивовано тим, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області документи, зазначені саме як нововиявлені, були раніше відомі або могли бути відомі товариству, а тому перелічені в заяві посилання не є нововиявленими обставинами, а спрямовані виключно на переоцінку доказів, які неодноразово досліджувались місцевим, апеляційним та касаційним судами при розгляді позову прокурора, що є неприпустимим з огляду на норми п. 1 ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Верховного суду від 26.04.2018 року ухвалу Господарського суду Херсонської області від 27.02.2018 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 року у справі № 923/1984/15 скасовано повністю, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній постанові Верховний суд зазначив, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції не містять обґрунтованих та мотивованих доводів з посиланням на відповідні докази, з яких підстав суди дійшли висновку, що заявнику, Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, який приймав участь у справі № 923/1984/15, було відомо про наявність акту прийому-передачі майна від 22.02.1989 року та акту інвентаризації, прийому-передачі станом на 01.01.1989 року, проведеного у період з 16.01.1989 року по 26.01.1989 року, тобто, судами не досліджено повно, всебічно та об`єктивно доводи заявника в цій частині, а саме, що про існування документа йому не могло бути відомо з тексту постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.06.2012 року у справі № 2108/2120/2012, оскільки про цей акт там не зазначено, а про акт інвентаризаційної перевірки від 27.12.2004 року заявнику стало відомо 22.12.2017 року під час судового розгляду Голопристанським районним судом цивільної справи № 654/197/17-ц з документів, наданих суду адвокатом Беженар Є.О.

За результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд судового рішення від 23.02.2016 року у справі №923/1984/15 за нововиявленими обставинами відмовлено з підстав неналежності доказів наявності нововиявлених обставин.

Ухвала суду першої інстанції, яка наразі є предметом перегляду, мотивована тим, що підстави набуття права власності відповідачем-1 визнано незаконними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 06.10.2015 року у справі № 654/1535/15-ц та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2016 року, а факт виникнення на спірній земельній ділянці нового майнового комплексу після червня 2006 року, який збудовано самочинно, не спростовується тими матеріалами про факти, що надані заявником, як нововиявлені обставини.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи підтверджують, що майно рятувальних станцій в Україні належало до державної власності та їх утримання здійснювалось за рахунок бюджетних коштів, а нормативні акти (постанова та розпорядження Ради Міністрів УРСР тощо), на які заявник посилається як на нововиявлені обставини не є доказами, які підтверджували б наявність майнового комплексу Рятувальна станція "Залізний Порт" та його складу (будівель і споруд) станом на 1988 - 1989 роки та факт набуття права власності на спірний об`єкт будь-якими з учасників цієї справи - відповідачами або третіми особами.

Крім того, судом встановлено, що матеріали, які надані до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, отримані адвокатом Беженар Є.О. (т. 4 а.с. 114-155) і додані до справи № 654/197/17-ц, не є належними та допустимими доказами для підтвердження нововиявлених обставин, а факти, що ними підтверджуються, не можуть вважатися достовірними.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі № 923/1984/15 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 за нововиявленими обставинами задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що суд не взяв до уваги те, що заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області отримало право власності на майновий комплекс - рятувальну станцію «Залізний Порт», що знаходиться в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Морська, будинок № б/н, на підставі договорів купівлі-продажу від 28.07.2015 року № НАО400368 та № НАО400369, укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, а не на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.05.2015 року у справі № 654/1535/15-ц про визнання за Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді права власності за набувальною давністю на об`єкти майнового комплексу. При цьому, на час укладення вищезазначених договорів купівлі-продажу майнового комплексу вказане рішення суду було чинним та не скасованим в апеляційному порядку. Отже, вимоги законодавства в частині наявності правових підстав для укладення договорів купівлі-продажу від 28.07.2015 року, були повністю дотримані скаржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон.

Скаржник зазначає, що висновок суду про те, що майно станції є самочинно збудованим після 2006 року спростовується документами, що підтверджують його існування в період з 16.01.1989 року по 26.02.1989 року, які заявник і вважає нововиявленими обставинами, оскільки довідався про їх існування 22.12.2017 року при розгляді справи Голоприставнським районним судом Херсонської області у справі №654/1535/15-ц, отже підстави вважати об`єкт самочинно збудованим відсутні.

Скаржник також вважає, що висновок суду про те, що майно належало до державної власності теж не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 25.07.1988 року № 199 "Про схему управління житлово-комунальним господарством" майно передано за актом прийому-передачі від 22.02.1989 року Міністерством житлово-комунального господарства УРСР не лише в управління, а у власність Громадській організації Рятувально-водолазній службі, яка зареєстрована 07.12.1992 року відповідно до Закону України "Про об`єднання громадян" та в подальшому перейменована у Товариство рятування на водах.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області вважає хибним і висновок суду, стосовного того, що вперше про склад будівель і споруд майнового комплексу Рятувальна станція "Залізний порт" офіційно заявлено в 2015 році у справі №654/197/17-ц, оскільки зазначене твердження спростовується документами, наданими заявником для підтвердження нововиявлених обставин, а саме: ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 року у справі № 654/95/15-а, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.10.2015 року у справі № 654/95/15, постановою Вищого господарського суду України від 20.03.2012 року у справі №5024/1521/2011, якими встановлено, що наказом Херсонської водолазно-рятувальної служби № 26 від 23.12.2004 року передано водолазно-рятувальну службу Херсонській громадській спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді. Згідно акту прийому-передачі від 28.12.2004 року рятувальна служба передала, а обласна спілка прийняла майнові комплекси, зокрема, рятувальну станцію «Залізний Порт», яка складається з забору залізобетонного, кафе з літньою площадкою, майстерні, щитової, компресорної, водолазної, побутових приміщень.

Крім того, скаржник вважає неправомірним висновок суду про неналежність документів, наданих на підтвердження нововиявлених обставин, з огляду на те, що вони виготовлені однією і тією ж фізичною особою ОСОБА_4 , оскільки судом не прийнято до уваги, що певна особа є представником двох організації і це не заборонено законом, крім того, зазначеною особою не були виготовлені ці документи, а були лише підписані, як керівником. Більш того, матеріали справи спростовують висновки суду, що документи, надані для підтвердження нововиявлених обставин виготовлені однією і тією ж фізичною особою ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 , як керівником Рятувально-водолазної служби Херсонської області підписано лише наказ від 23.12.2004 року № 26, інші документи взагалі не могли бути виготовлені зазначеною особою або були виготовлені та підписані колегіально.

Висновки суду щодо того, що факт виникнення на спірній земельній ділянці нового майнового комплексу після червня 2006 року, який нібито збудовано самочинно, не спростовується тими матеріалами про факти, що надані заявником як нововиявлені обставини, спростовується цими ж доказами, оскільки суперечать документам про нововиявлені обставини, які об`єктивно вказують на існування кожного об`єкта до та після укладання договору оренди землі між Новофедорівською сільською радою Херсонської області і Херсонською обласною спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м.Херсон від 22.06.2006 року та відсутність здійснення відповідачем-1 самочинного будівництва.

До того ж, скаржник зазначає, що суд першої інстанції також помилково зазначив, що з ситуаційного плану земельної ділянки кадастровий номер :02:067:0001 з генерального плану, плану відведення земельної ділянки, ситуаційного плану земельної ділянки до проекту відведення земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки, акту встановлення меж земельної ділянки, акту винесення земельної ділянки в натуру, передачу на зберігання межових знаків земельної ділянки, вбачається існування на спірній земельній ділянці лише однієї будівлі 1 КНЖ - будівля кам`яна одноповерхова нежила, площею 79 кв.м., яка нібито станом на 22.06.2006 року відсутня, або перероблена (перебудована) і включена до складу інших об`єктів нерухомості - будівель та споруд, а інші споруди взагалі були відсутні, оскільки судом не було враховано, що на кадастровому плані земельної ділянки номер :02:067:0001 відображено лише контури об`єктів нерухомого майна, а саме двох кам`яних будівель (КНЖ), якими є: кафе літ «А» без зазначення літнього майданчика літ «А1», а також електрощитова літ «Б». Ці кам`яні будівлі мають ідентичні характеристики, форму, площу, розташовані в одному й тому ж місці земельної ділянки як на кадастровому плані, так і в схематичному плані технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, що міститься в матеріалах справи. Також вони перелічені в оціночному акті технічного паспорту. Інша частина майнового комплексу - рятувальної станції «Залізний - Порт», не є капітальними спорудами, які згідно зі ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» не могли бути відображеними на кадастровому плані земельної ділянки номер :02:067:0001.

Наявність цих споруд узгоджується не лише з технічним паспортом, але й підтверджується іншими документами про нововиявлені обставини, тобто, споруди, зазначені в технічних паспортах та акті, складеному в період з 16 січня 1989 року по 26 січня 1989 року, акті від 27.12.2004 року - це одні і ті ж самі споруди.

На підставі викладеного, скаржник вважає, що оскільки спірний майновий комплекс придбано Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області на законних підставах 28.07.2015 року і його об`єкти не були самочинно збудованими, то відсутні правові підстави визнавати недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, як і задовольняти інші позовні вимоги.

21.01.2019 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі №923/1984/15 - без змін.

У відзиві позивач зазначає, що обставини, встановлені ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 року у справі № 654/95/15-а та постановою Вищого господарського суду України від 20.03.2012 року у справі №5024/1521/2011 не є істотною обставиною для справи та не спростовують факти, які були покладені в основу рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі 923/1984/15, оскільки у вказаних рішеннях встановлено лише про передачу, згідно наказу № 26 від 23.12.2004 року по Херсонській обласній рятувально-водолазній службі «Про передачу на баланс» та акту приймання-передачі від 28.12.2004 року, Херсонською обласною водолазно-рятувальною службою до Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді майнових комплексів, зокрема, рятувальної станції «Залізний Порт», а також те, що у 2015 році на земельній ділянці знаходилось майно, що підтверджується рішенням Вищого господарського суду України від 20.03.2012 року. Судами не встановлено факт зв`язку між майном, яке передавалось у 2004 році та майном, яке знаходилось на земельній ділянці у 2015 році. Крім того, вищезазначені рішення суду були постановлені на час прийняття рішення у справі № 923/1984/15 та могли бути подані під час розгляду справи по суті і не можуть вважатися нововиявленими.

Позивач також зазначає, що в актах приймання-передачі у період з 16.01.1989 року по 26.01.1989 року зазначено про проведення інвентаризації майна та «...произвела прием и передачу сооружений в состав областного совета ОСВОД спасательных станций службы ЖКХ УССР...». Таким чином, саме акти приймання-передачі у період з 16.01.1982 року по 26.01.1989 року стали підставою для складення акту від 22.02.1989 року, який і досліджувався Господарським судом у справі № 923/1984/15. А так як Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області було стороною в судовому процесі, то мала всі можливості дослідити вищезазначені акти та своєчасно подати докази, які воно вважала достатніми для підтвердження своїх заперечень.

Акт приймання-передачі від 28.12.2004 року є документом, який був укладений внаслідок проведеної інвентаризації та складеного акту інвентаризаційної перевірки майна від 27.12.2004 року. За змістом, в частині «найменування» рятувальних станції та їх складових, ці два документи є аналогічними. Таким чином, інформацію, викладену в акті інвентаризаційної перевірки від 27.12.2004 року не можна розглядати як фактичні дані, які спростовують факти, які були покладені в основу рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 і як істотні обставини, що могли б вплинути на рішення суду. А листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами, не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Щодо висновку судового експерта, в якому встановлено, що будівництво кафе з літнім майданчиком, електрощитової, компресорної, водолазної, побутових приміщень, майстерні було здійснено до 1988 року, водопроводу, огорожі - у 1999 році, тобто до 2006 року, позивач зазначає, що такий висновок ґрунтується на застосуванні у будівництві несучасних матеріалів для оздоблення, яке, на думку позивача, свідчить лише про те, що під час будівництва у 2006 році використовувались матеріали, які були вироблені у 80-х - 90-х роках та були вже уживані і повторно використались у будівництві.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 року (головуючий суддя Разюк Г.П., судді Поліщук Л.В., Таран С.В) задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі № 923/1984/15 скасовано; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволено, рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 скасовано, в позові відмовлено.

Постанову обґрунтовано тим, що вказані заявником обставини є нововиявленими, оскільки надані ним документи дійсно впливають на висновки суду щодо періоду створення майнового комплексу і свідчать про відсутність факту самовільної забудови спірної земельної ділянки, що також підтверджено інформацією Голопристанської філії комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації Херсонської обласної ради" від 11.01.2018 року № 4, матеріалами повторної технічної інвентаризації, листом від 10.09.2018 року № 725/110-18 Відділу Держгеокадастру у Голопританському районі, в якому вказано, що відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду "Херсонської обласній спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді" для розміщення рятувальної станції площею 0,1101 га, розташованої за адресою: с. Залізний Порт (біля б/в Ювілейний) Новофедорівської сільської ради Голопристанського району, Херсонської області із земель с. Залізний Порт, кадастровий номер :02:067:0001 на цій земельній ділянці розташовувалися кам`яні будівлі та бетонний паркан до укладення договору оренди землі від 22.06.2006 року, що підтверджується документами, які містяться у вказаному проекті землеустрою, а саме: ситуаційним планом земельної ділянки з генерального плану; планом відведення земельної ділянки; ситуаційним планом земельної ділянки до проекту відведення земельної ділянки; кадастровим планом земельної ділянки; актом встановлення меж земельної ділянки; актом винесення земельної ділянки в натурі, передачу на зберігання межових знаків земельної ділянки.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі № 923/1984/15 задоволено частково касаційні скарги Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та Заступника прокурора Одеської області; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 року у справі № 923/1984/15 скасовано; справу №923/1984/15 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що колегія суддів касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про те, що вказані заявником обставини підтверджують існування спірного нерухомого майна до 2006 року, спростовують твердження прокурора та Ради про самочинне будівництво цього майна та є нововиявленими обставинами в розумінні ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, оскільки існували на час прийняття рішення Господарським судом Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15, суттєво впливають на результати вирішення спору і не могли бути відомі на час прийняття рішення ані суду, ані заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області.

Разом із тим судом апеляційної інстанції не спростовано висновків суду першої інстанції, про що було зазначено і у постанові суду касаційної інстанції від 26.07.2018 року про те, що згідно наказу Херсонської обласної рятувально-водолазної служби від 23.12.2004 року № 26 та акту приймання-передачі від 28.12.2004 року про передачу у користування Херсонській обласній громадській спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон рятувальної станції "Залізний Порт", складеного між Херсонською обласною рятувально-водолазною службою та обласною Спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон, рятувальна станція передана у користування, а не у власність, і даний акт не є належним доказом набуття відповідачем-1 права власності на майновий комплекс, як на нерухомість.

08.11.2019 року справа № 923/1984/15 надійшла до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/1984/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Діброва Г.І, судді Бєляновський В.В., Будішевська Л.О., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019 року.

Ухвалою від 12.11.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі № 923/1984/15 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів, справу призначено до судового розгляду.

Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області підтримав доводи заяви та апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 за нововиявленими обставинами задовольнити, рішення скасувати та відмовити у позові. Представник прокуратури усно заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про направлення копії ухвали суду апеляційної інстанції про прийняття апеляційної скарги до розгляду та призначення судового засідання на юридичні адреси учасників справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для забезпечення законних прав та інтересів сторін щодо участі у розгляді справи, а також належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін та третіх осіб, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області, Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Єдігарова Ельвіра Михайловича, м. Херсон, Херсонської обласної водолазної рятувальної служби, м.Херсон, ОСОБА_1 , м. Херсон та ОСОБА_2 , м. Херсон.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі № 923/1984/15 скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зміст та вимоги заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Як зазначалось раніше, Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області звернулось до Господарського суду Херсонської області із заявою перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив суд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заява мотивована наступним:

- рішення суду, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, ґрунтується на хибному висновку про те, що майновий комплекс, який розміщується на земельній ділянці, що є власністю територіальної громади Новофедорівської сільської ради, та в подальшому внесений до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон і відчужений Товариству з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області за спірними договорами купівлі - продажу від 28.07.2015 року, є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 Цивільного кодексу України і не належав Херсонській обласній громадській спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон, у зв`язку із тим, що побудований після 2006 року без дозволу Новофедорівської сільської ради;

- представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області 22.12.2017 року, під час судового розгляду Голопристанським районним судом цивільної справи № 654/197/17-ц, з документів, наданих до суду адвокатом Беженар Є.О., яка представляє інтереси гр. ОСОБА_2 , стали відомі обставини, які спростовують факт самочинного будівництва майнового комплексу.

На підтвердження зазначених тверджень заявником було надано:

- Акт прийому-передачі рятувальних станцій Херсонської області, проведений у період з 16.01.1989 року до 26.02.1989 року, відповідно до якого від обласного управління комунального господарства виконавчого комітету Херсонської обласної ради народних депутатів до Обласної спілки рятування на водах, передано майнові комплекси рятувальних станцій, у тому числі, розташований у с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, який складається з будівель: кафе з літнім майданчиком (1 будівля); майстерні (1 будівля); електрощитової (1 будівля); компресорної (1 будівля); водолазної (1 будівля); побутових приміщень (2 будівлі) (т. 4 а.с. 121-126).

Вказаний Акт прийому-передачі рятувальних станцій Херсонської області складено на підставі: постанови Ради Міністрів Української РСР від 25.07.1988 року № 199 "Про схему управління житлово-комунальним господарством" (т. 4 а.с. 117-118); розпорядження Ради Міністрів Української РСР від 02.11.1988 року № 472-р (т. 4 а.с. 119); наказу начальника обласного управління комунального господарства виконавчого комітету Херсонської обласної ради від 09.01.1989 року № 7 "Про створення комісії щодо передачі рятувальної служби" (т. 4 а.с. 121);

- Акт інвентаризаційної перевірки майна водолазної рятувальної служби Херсонської області від 27.12.2004 року, яким встановлено, що на рятувальній станції "Залізний Порт" наявні огорожа залізобетонна; кафе з літнім майданчиком; майстерня; щитова з компресорною; побутові приміщення (т. 4 а.с. 132-134);

- Акт прийому-передачі майнових комплексів рятувальних станцій, у тому числі розташованої в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області до Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді від 28.12.2004 року, складений на підставі вищезазначеного акту, а також наказу Херсонської обласної рятувально-водолазної служби № 26 від 23.12.2004 року "Про передачу майна", відповідно до якого Херсонська обласна рятувально-водолазна служба передала обласному Союзу по попередженню нещасних випадків з людьми на воді рятувальну станції "Залізний Порт": огорожа залізобетонна; кафе з літнім майданчиком; майстерня; щитова з компресорною; водолазна; побутові приміщення (т. 4 а.с. 135-137);

- Висновок судового експерта від 01.12.2017 року № 88/17, з якого вбачається, що об`єкти літ. "А" - кафе з літнім майданчиком загальною площею 250,8 кв.м, літ. "Б" - електрощитова, літ. "В" - компресорна, літ. "Г" - водолазна, літ. "Д" та "Ж" - побутові приміщення, літ. "З" - майстерня, що розташовані за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, б/н - збудовані до 1988 року; об`єкти № 1 водопровід, № 2 та 3 огорожа, вартістю 46000 гривень, розташовані за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, б/н - могли бути збудовані у 1999 році. Зазначений в матеріалах технічної інвентаризації час будівництва вищевказаних об`єктів - 2006 рік не відповідає дійсності, враховуючи технічний стан об`єктів, застосовані матеріали та надані експерту документальні свідчення наявності цих об`єктів до 2006 року;

- Судові рішення у справах № 654/95/15-а та № 5024/1521/2011, у яких встановлено, що згідно наказу від 23.12.2004 року № 26 Херсонської обласної рятувально-водолазної служби "Про передачу майна" та акту приймання-передачі від 28.12.2004 року Херсонська обласна рятувально-водолазна служба передала обласному Союзу по попередженню нещасних випадків з людьми на воді рятувальну станцію "Залізний Порт": огорожа залізобетонна; кафе з літнім майданчиком; майстерня; щитова з компресорною; водолазна; побутові приміщення, що розташовані за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, б/н.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви прийняття аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 с. 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилалися учасники судового процесу в своїх поясненнях в суді, які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Істотними є обставини, вплив яких на суть справи та винесене рішення може потягнути за собою скасування рішення суду та винесення іншого рішення, тобто мають бути такими, що ставлять під сумнів або спростовують висновки суду, покладені в основу прийнятого судового рішення.

Саме істотність для справи є однією із визначальних ознак обставин, що можуть бути визнані нововиявленими у справі.

Частинами 4, 5 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених, зокрема, ч. 2 ст. 320 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині четвертій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (ч. 1, 2 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за наявності нововиявлених обставин та за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Одночасно з цим судова колегія вважає, що в даному випадку є підстави для застосування згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Христов проти України", "Рябих проти Росії").

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі №923/1984/15 за нововиявленими обставинами, а також додані до неї докази, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що зазначені документи дійсно впливають на висновки суду щодо періоду створення майнового комплексу і свідчать про відсутність факту самовільної забудови спірної земельної ділянки, що також підтверджено інформацією Голопристанської філії комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації Херсонської обласної ради" № 4 від 11.01.2018 року, матеріалами повторної технічної інвентаризації, листом від 10.09.2018 року №725/110-18 Відділу Держгеокадастру у Голопританському районі, в якому вказано наступне - відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду "Херсонській обласній спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді" для розміщення рятувальної станції площею 0,1101 га, розташованої за адресою с. Залізний Порт (біля б/в Ювілейний) Новофедорівської сільської ради Голопристанського району, Херсонської області із земель с.Залізний Порт, кадастровий номер :02:067:0001, на цій земельній ділянці розташовувалися кам`яні будівлі та бетонний паркан до укладення договору оренди землі від 22.06.2006 року, що підтверджується наступними документами, які містяться у вказаному проекті землеустрою: ситуаційним планом земельної ділянки з генерального плану; планом відведення земельної ділянки; ситуаційним планом земельної ділянки до проекту відведення земельної ділянки; кадастровим планом земельної ділянки; актом встановлення меж земельної ділянки; актом винесення земельної ділянки в натурі, передачу на зберігання межових знаків земельної ділянки.

Таким чином, з матеріалів, доданих до заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, вбачається, що майновий комплекс - рятувальна станція "Залізний Порт" біля бази відпочинку "Ювілейний", що складається з літ. "А" кафе з літнім майданчиком загальною площею 250,8 кв.м, літ. "Б" - електрощитові, літ. "В" - компресорна, літ. "Г" - водолазна, літ. "Д" та "Ж" - побутові приміщення, літ. "З" - майстерня, № 1 водопровід, № 2 та 3 огорожа, дійсно не може належати до категорії самочинного будівництва, оскільки його збудовано задовго до передачі позивачем спірної земельної ділянки в оренду, тобто вказані обставини дійсно є нововиявленими, вказані обставини суттєво впливають на результати розгляду спору, в зв`язку з чим, оскаржувана наразі ухвала підлягає скасуванню, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 за нововиявленими обставинами - задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі №923/1984/15 перегляду по суті в тих межах, в яких нововиявлені обставини впливають на суть рішення.

При цьому посилання Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області у відзиві на апеляційну скаргу, якими позивач спростовує твердження заявника, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки ґрунтуються на припущеннях (зокрема, в частині того, що нерухоме майно було збудоване після 2006 року з матеріалів 1988 року, використаних повторно, тощо), належними доказами по справі не підтверджені, що в силу приписів ст. 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що надані заявником докази на підтвердження нововиявлених обставин є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, при цьому питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарським судом Херсонської області області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

15.05.2015 року Кадєсніков О.І., діючий в інтересах Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон, звернувся до суду із позовом до Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції в якому, з урахуванням доповнень, просив: визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на майновий комплекс: рятувальну станцію "Залізний Порт", який складається з: огорожі залізобетонної № 2-3, майстерні літ. "З", електрощитової з компресорною літ. "Б", "В", водолазної літ. "Г", побутових приміщень літ. "Д", "Ж", водомережі № 1, кафе з літнім майданчиком літ. "А", що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район с. Залізний Порт , вул. Морська, б/н біля бази відпочинку "Ювілейний"; зобов`язати Реєстраційну службу Голопристанського районного управління юстиції в Херсонській області зареєструвати за позивачем право власності на вказаний майновий комплекс.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.05.2015 року у справі № 654/1535/15-ц (т.1, а.с.26-27) позов задоволено. Визнано за позивачем право власності за набувальною давністю на майновий комплекс - рятувальну станцію "Залізний Порт", який складається з: огорожі залізобетонної № 2-3, майстерні літ. "З", електрощитової з компресорною літ. "Б", "В", водолазної літ. "Г", побутових приміщень літ. "Д", "Ж", водомережі № 1, кафе з літнім майданчиком літ. "А", що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район с. Залізний Порт , вул. Морська, б/н біля бази відпочинку "Ювілейний" та зобов`язано Реєстраційну службу Голопристанського районного управління юстиції зареєструвати за позивачем право власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно. Зазначену реєстрацію здійснено 26.06.2015 року.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, оформленим протоколом від 01.07.2015 року № 2, внесено та затверджено зміни до пункту 6.2 та пункту 6.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, на підставі яких визначено, що статутний капітал товариства складає 92 000,00 грн., який сформовано на 50 % за рахунок грошових коштів, на 50 % за рахунок нерухомого майна, у тому числі (будинки, споруди, обладнання тощо), з яких, відповідно до пункту 6.3: 50 %, що дорівнює 46 000,00 грн. статутного капіталу, сформованого за рахунок нерухомого майна, а саме майнового комплексу - рятувальна станція біля бази відпочинку, що складається з: огорожі залізобетонної № 2-3, майстерні літ. "З", електрощитової з компресорною літ. "Б", "В", водолазної літ. "Г", побутових приміщень літ. "Д", "Ж", водомережі № 1, кафе з літнім майданчиком літ. "А", що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район с. Залізний Порт , вул. Морська, б/н біля бази відпочинку "Ювілейний", яке належить учаснику товариства Херсонській обласній громадській спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 23.

Відповідно до акту оцінки та приймання-передачі майна для формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року, який є невід`ємною частиною його статуту, на виконання протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року № 2 в рахунок частки у розмірі 50 % Херсонська обласна громадська спілка по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон внесла до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон нерухоме майно, а саме - спірний майновий комплекс.

У зв`язку з прийнятим рішенням та складанням відповідного акту внесено зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, затверджені протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон від 01.07.2015 року, державна реєстрація яких проведена 03.07.2015 року за №1018262, які є невід`ємною частиною статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон.

28.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області (покупець) укладено 2 договори купівлі-продажу по 1/2 (однієї другої) частки майнового комплексу - рятувальної станції вартістю 72 679,50 грн. кожна, посвідчені приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Єдігаровим Е.М. та зареєстровані 28.07.2015 року у реєстрі за № 574, № 575.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 06.10.2015 року у справі №654/1535/15-ц (т. 1, а.с. 28-31), залишеною в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2016 року (т. 2, а.с. 129-130), рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.05.2015 року скасовано, провадження у справі закрито.

В зв`язку з зазначеними обставинами, прокурор звернувся до суду із позовом у даній справі, при цьому підставою позову, яка в подальшому прокуратурою не змінювалась, було визначено те, що спірний майновий комплекс є самочинним будівництвом, тому право власності на дане нерухоме майно Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м.Херсон у встановленому законом порядку не набуто, права на земельну ділянку, на якій розташоване це майно, у Спілки відсутні, оскільки договір оренди припинив свою дію закінченням терміну, на який його було укладено, а отже, відчуження самочинно збудованого нерухомого майна особою, яка не набула прав на земельну ділянку, порушує права власника цієї ділянки територіальної громади - Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області.

Тобто, фактично єдиною підставою, на яких ґрунтуються всі позовні вимоги прокурора є те, що, з огляду на існуючі обставини того, що Херсонська обласна громадська спілка по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон самовільно у 2006 році збудувала спірний майновий комплекс, який в подальшому передало у статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, учасником якого вона є, а договором оренди землі була встановлена заборона забудови без погодження з її власником, то відповідач-3 повинен був усунути перешкоди у користуванні майном позивача, а саме: повернути земельну ділянку в первинному стані шляхом знесення самочинного будівництва. Інші позовні вимоги після зміни позивачем предмету позову визначені прокурором як похідні від встановлення факту здійснення самочинного будівництва, що не породжує будь-якого права власності на нерухоме майно, оскільки було скасоване рішення суду про визнання права власності за відповідачем-1 за набувальною давністю.

Висновки господарського суду в рішенні, яке скаржник просить переглянути за нововиявленими обставинами, щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів, змін до Статуту та договорів купівлі-продажу також ґрунтуються на тому, що Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді було самочинно збудовано майновий комплекс на орендованій у 2006 році у позивача земельній ділянці і на час його передання в статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон в нього було відсутнє право власності на цей майновий комплекс внаслідок скасування рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27.05.2015 у справі № 654/1535/15-ц, яким це право визнавалось у судовому порядку за набувальною давністю.

Разом з тим, вищезазначеними нововиявленими обставинами та доказами на їх підтвердження, про що також було зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі № 923/1984/15, спростовується факт самочинного будівництва спірного майнового комплексу відповідачами, оскільки вказані заявником обставини підтверджують існування спірного нерухомого майна до 2006 року.

Зазначена обставина впливає і на висновок господарського суду щодо правомірності рішення загальних зборів товариства від 01.07.2015 року щодо внесення Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон майнового комплексу - рятувальної станції "Залізний Порт" та реєстрації за товариством права власності 10.07.2015 року, а також наступного продажу об`єкту скаржнику.

Так, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на те, що задоволені судом першої інстанції вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, змін до Статуту та договорів купівлі-продажу, які наразі є предметом перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, фактично були визначені прокуратурою як похідні від позовної вимоги про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області усунути перешкоди Новофедорівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області в користуванні земельною ділянкою, шляхом її звільнення від самочинно збудованого майнового комплексу, у задоволенні якої судом було відмовлено, оскільки такі вимоги мають бути заявлені до особи, яка здійснила таке самочинне будівництво.

Тобто, фактично прокурором в інтересах сільської ради було заявлено віндикаційний позов, який ґрунтується на приписах ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо власник (користувач) земельної ділянки перечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права тих осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Виходячи з викладеної норми, вона застосовується за наявності спору про визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на земельній ділянці власника або користувача земельної ділянки.

В даних спірних правовідносинах спору про визнання права власності на самочинне будівництво не існує, нововиявленими обставинами спростовується факт самочинного будівництва Херсонською обласною громадською спілкою по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон спірного майнового комплексу, а відтак, посилання прокурора на ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України є хибними.

Тобто, фактично спір у даній справі відноситься до спорів, що виникають із земельних відносин, а позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, змін до Статуту та договорів купівлі-продажу, які за своєю суттю не є такими, що виникли із земельних відносин, мають як корпоративний, так і цивільно-правовий характер, тобто, повинні були б розглядатися в окремому позовному провадженні з іншим предметом та підставою позову, але прокурором в даному випадку ці позовні вимоги визначені саме як пов`язані із земельним спором, що спростовується матеріалами справи у сукупності з нововиявленими обставинами.

Так, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, якою передбачена необхідність обґрунтування прокурором у суді наявність підстав для представництва.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави (наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою) у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтерес держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Враховуючи викладене, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна постанова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 року у справі № 924/1256/17.

Тобто, для того, щоб позов прокурора було задоволено, окрім іншого, останній має обґрунтувати, яким саме чином порушено інтереси держави в кожному конкретному випадку.

В даному випадку, як вже зазначалось раніше, похідні позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, змін до Статуту та договорів купівлі-продажу ґрунтуються на тих самих підставах, що і вимога про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом її звільнення від самочинно збудованого майнового комплексу, а саме на тому, що зазначений майновий комплекс є самочинно збудованим, а ці факти вже спростовано нововиявленими обставинами.

При цьому, прокурором не обґрунтовано, яким саме чином, з огляду на виникнення спору у даній справі з земельних правовідносин, правовідносини щодо власності на об`єкт нерухомості, який було внесено у статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон та в подальшому продано Товариству з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, порушують права та інтереси позивача, оскільки Новофедорівська сільська рада Голопристанського району Херсонської області будь-якого відношення до спірного майна не має, ніколи власником чи користувачем такого майна не визнавалась, також Новофедорівська сільська рада Голопристанського району Херсонської області не є ані учасником, ані засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗПНХ", м. Херсон, як і не є стороною оскаржуваних в даному випадку договорів купівлі-продажу.

Судова колегія приймає до уваги, що як визначено у постанові Вищого господарського суду України від 05.10.2016 року у цій справі, майно, яке є предметом вкладу учасника чи засновника має відповідати певним вимогам, а саме: бути власністю учасника або замовника, мати грошову оцінку, бути відчужуваним, належати до майна, яке може використовуватися для формування статутного фонду господарського товариства, тобто має відповідати певним вимогам щодо правомірності набуття його у власність.

Разом з тим, суди обмежені у праві розглядати заявлені позовні вимоги з підстав, які позивачем у справі не заявлялись, оскільки позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову-факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

При цьому, прокурором у встановленому порядку підстави позову не змінювались, а судом апеляційної інстанції, відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Помилка суду першої інстанції у прийнятті заяви про уточнення прокурором позовних вимог в якості «зміни предмета позову», тоді як фактично відбулася зміна і предмету, і підстави позову, що є порушенням норм процесуального права, також призвела до прийняття невірного рішення по справі, оскільки прокурор мав право заявити такі позовні вимоги в окремому позовному провадженні, з підстав, передбачених не нормами цивільного права про наслідки здійснення самочинного будівництва на земельній ділянці у вигляді порушеного права сільради, а іншими нормами права, які регулюють дані правовідносини, до яких саме сільрада не має ніякого відношення, оскільки, як вже зазначалося вище, земельна ділянка не передавалась до статутного капіталу відповідачів, не підтверджено факт самочинного будівництва, а угоди купівлі-продажу саме з цих підстав не підлягають визнанню їх недійсними.

З урахуванням зазначеного, судова колегія зазначає, що оскільки підстава, на якій ґрунтуються позовні вимоги у даній справі, а також рішення суду, яке наразі переглядається, спростовується вищезазначеними нововиявленими обставинами, позовні вимоги у даній справі не підлягають задоволенню.

Обставини передачі спірного майнового комплексу Херсонської обласної громадської спілки по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон у користування, а не у власність, відповідно до наказу Херсонської обласної рятувально-водолазної служби від 23.12.2004 року № 26 та акту приймання-передачі від 28.12.2004 року, на вищезазначений висновок суду не впливають, оскільки підставою позову зазначені обставини не були, що в свою чергу унеможливлює їх розгляд та дослідження в суді апеляційної інстанції наразі.

При цьому, дослідивши наказ Херсонської обласної рятувально-водолазної служби від 23.12.2004 року № 26 та акт приймання-передачі від 28.12.2004 року, судова колегія зазначає, що первинним документом, який підтверджує передачу спірного майнового комплексу Херсонській обласній громадській спілці по попередженню нещасних випадків з людьми на воді, м. Херсон є саме акт приймання-передачі від 28.12.2004 року зі змісту якого не вбачається, як саме передавалося вищевказане майно: у власність або у користування. При цьому, посилання на те, що спірний майновий комплекс було передано у користування, а не у власність, містить лише наказ Херсонської обласної рятувально-водолазної служби від 23.12.2004 року № 26, посилання на який відсутнє взагалі в акті приймання-передачі від 28.12.2004 року, який в даному випадку не є первинним документом, що може підтвердити обставини набуття того чи іншого майна особою на правових умовах власності або користування.

При цьому, не зрозуміло, яким саме чином задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів, змін до Статуту та договорів купівлі-продажу відновить порушене, на думку прокурора, право Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області на земельну ділянку, на якій розташовано спірне майно при умові того, що рішенням суду було відмовлено у задоволенні основної вимоги прокурора про усунення перешкод в користуванні власником його майна - земельної ділянки.

Крім того, судова колегія зазначає, що в даному випадку прокуратурою не було дотримано визначену ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» процедуру попереднього повідомлення особи, в інтересах якої прокуратура має намір звернутись до суду, оскільки матеріали справи не містять належного попереднього повідомлення прокуратурою Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с.Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області про намір звернутись із відповідним позовом до суду, як і доказів направлення такого повідомлення, не доведено, чому сільрада не могла звернутися з позовом самостійно, при умові того, що вона зверталася з приводу цього ж майна до інших відповідачів до різних судів, і яким чином в даному випадку порушені інтереси держави, що також є порушенням судом норм процесуального права в частині прийняття до розгляду позову прокурора без з`ясування цих обставин, що також призвело до прийняття невірного рішення по справі.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення (п. 2 ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі № 923/1984/15 не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування, із задоволенням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 за нововиявленими обставинами, при цьому рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 року у справі № 923/1984/15 підлягає скасуванню частково, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284, 320 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі №923/1984/15 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.12.2018 року у справі №923/1984/15 - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолазно-рятувальна станція - Залізний Порт", с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 у справі № 923/1984/15 у зв`язку з нововиявленими обставинами - задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 23.02.2016 у справі №923/1984/15 - скасувати частково.

У задоволенні позову прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодекс України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 09.12.2019 року.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді В.В. Бєляновський
Л.О. Будішевська