03.12.2019Справа № 910/9269/19
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича про розподіл судових витрат у справі
за позовом фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича
до товариства з обмеженою відповідальністю "Город Дверей"
про стягнення 1 017 078,02 грн.
При секретарю судового засідання: Радченко А.А.
Представники сторін:
від позивача: Марченко О.Г. - представник за ордером серія КВ №771177 від 16.09.2019;
від відповідача: не з`явився.
Фізична особа-підприємець Недашківський Михайло Вікторович звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Город Дверей" про стягнення заборгованості в розмірі 1 017 078,02 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки № 2-12/01/17 від 12.01.2017 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.
05.08.2019 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з доданими документами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання у справі призначено на 16.09.2019.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 відкладено підготовче судове засідання у справі на 21.10.2019.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 04.11.2019 року.
Рішенням господарського суду міста Києва від 04.11.2019 року позов задоволено частково.

08.11.2019 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.11.2019 року призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 03.12.2019 року.

В судове засідання 03.12.2019 року представник відповідача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав заяву про розподіл судових витрат, просив суд задовольнити та повідомив про описку в заяві.

Відповідно до ч. 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотриманням вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2019 року між фізичною особою-підприємцем Недашківським Михайлом Вікторовичем (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Твій Захист» (адвокатське об`єднання) укладено договір №10/04 про надання правової допомоги від 10.06.2019 року, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.4.2 договору, сторони погодили, що повна вартість та обсяг наданих послуг буде відображатися сторонами у актах прийому-передачі наданих послуг.

Так, 05.11.2019 року між сторонами укладено акт прийому-передачі виконаних послуг по договору про надання правової допомоги №10/04 від 10.06.2019 року, відповідно до якого адвокатське об`єднання виконало для клієнта послуги, а клієнт прийняв виконані послуги по представництву та захисту інтересів клієнта у господарському суді міста Києва по справі №910/9269/19 за позовом клієнта до ТОВ «Город Дверей» про стягнення заборгованості. Розмір винагороди за надані адвокатським об`єднанням послуги становить 25 000,00 грн.

12.08.2019 року адвокатським об`єднанням «Твій Захист» виставлено рахунок-фактура №14 на суму 25 000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №168 від 13.08.2019 року позивачем перераховано адвокатському об`єднанню «Твій Захист» 25 000,00 грн.

Також, в матеріалах справи наявні ордери серія КВ №771177 від 16.09.2019 року та серія КВ №771185 від 01.11.2019 року про надання правової допомоги ФОП Недашківському М.В, адвокатом Марченко Оленою Григорівною, видане адвокатським об`єднанням «Твій Зпхист».

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивачаа були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.11.2018р. по справі №910/23210/17.

За висновками суду, заявлений відповідачами до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям, що наведені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 3 ч. 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення витрат на послуги адвоката підлягають частковому задоволенню в розмірі 23 290,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Город Дверей" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 2/37, К.4, ідентифікаційний код 38978766) на користь фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 23 290 (двадцять три тисячі двісті дев`яносто) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви про розподіл судових витрат відмовити.

4. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий