УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

м. Київ

10.12.2019справа №910/17378/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенерготехнології» (14000, м. Чернігів, вул. Серьожнікова, буд. 2, кв. 5; ідентифікаційний код 33517099) про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроенерготехнології» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову шляхом заборони заборони товариству з обмеженою відповідальністю «Автозона», фізичній особі - підприємцю Деменюку Роману Володимировичу, фізичній особі - підприємцю Дегтяру Володимиру Миколайовичу та фізичній особі - підприємцю Макусі Ганні Антонівні пропонування для продажу та продаж, у тому числі й через Інтернет, акумуляторної продукції з застосуванням промислового зразка «Акумуляторна батарея» за патентом України №36271.

Заяву мотивовано тим, що:

- 02.09.2019 Товариством (ліцензіат) і ОСОБА_1 (ліцензіар) укладено ліцензійний договір №1 про передачу невиключних майнових прав інтелектуальної власності на промисловий зразок, за умовами якого Товариство придбало право на виробництво, використання та продаж акумуляторної продукції, що створюється з застосуванням промислового зразка «Акумуляторна батарея» за патентом України №36271; відомості про видачу вказаного патенту опубліковано 12.02.2018 в офіційному бюлетені «Промислова власність» за №3; кольорами даного промислового зразка є жовтий, чорний та білий;

- пунктом 9.2 вказаного ліцензійного договору Товариству також надано право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без дозволу ліцензіара та припиняти будь-яке посягання на права ліцензіара, як власника патенту, передбачені статтею 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»; Товариство, як ліцензіат наділяється правом на захист прав на промисловий зразок як у судовому, так і в іншому встановленому законом порядку;

- під час проведення моніторингу дотримання прав інтелектуальної власності в мережі Інтернет, зокрема, на сайтах ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також на моніторинговому порталі DoZorro, створеному НГО Transparency International Україна, за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено численні факти порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Автозона», фізичною особою - підприємцем Деменюком Романом Володимировичем, фізичною особою - підприємцем Дегтяром Володимиром Миколайовичем та фізичною особою - підприємцем Макухою Ганною Антонівною прав інтелектуальної власності на промисловий зразок «Акумуляторна батарея» за патентом України №36271 шляхом пропонування для продажу акумуляторної продукції (з використанням промислового зразка) як через мережу Інтернет, так і шляхом продажу за відповідними цивільно-правовими договорами;

- вказані суб`єкти господарювання здійснюють щоденний продаж через мережу Інтернет великої кількості різної акумуляторної продукції і доля реалізації акумуляторів з використанням промислового зразка наразі невідома;

- Товариство жодним чином не ставить під сумнів право вказаних суб`єктів господарювання здійснювати реалізацію акумуляторної продукції, яка не порушує прав інтелектуальної власності;

- цілком очевидно, що системна реалізація вказаними товариствами невизначеному колу осіб акумуляторної продукції з застосуванням промислового зразка за патентом України №36271 збільшує розмір збитків Товариства.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частин першої і сьомої статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, пунктом 3 частини першої статті 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Проте Товариством у заяві не зазначено позовної вимоги (позовних вимог), з якою (якими) останнє планує звернутися до суду з позовом, що унеможливлює розгляд заяви про забезпечення позову до його пред`явлення.

Крім того, згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Так, заяву підписано «/С.О. Коваленко/ Директор ТОВ «Дніпроенерготехнологія»».

Разом з тим, до матеріалів заяви не додано жодного документа на підтвердження повноважень Коваленка С.О. як директора Товариства.

Отже, у суду відсутні підстави вважити, що заява про забезпечення позову підписана повноважним представником Товариства.

Таким чином, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог пункту 3 частини першої статті 139 ГПК України та частини другої статті 170 ГПК України, а тому на підставі частини сьомої статті 140 ГПК України підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 139, 140, 170, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпроенерготехнології» (14000, м. Чернігів, вул. Серьожнікова, буд. 2, кв. 5; ідентифікаційний код 33517099) заяву про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 10.12.2019 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Суддя О.В. Марченко