ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Справа№ 910/8745/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Браславець Ю.Ю.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 27.11.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 (суддя Бондаренко Г.П., м. Київ, повний текст ухвали підписано 22.08.2019)

за позовом 1) приватного підприємства "ВІ АЙ ПІ Департамент", м. Київ

2) приватного підприємства "Інформаційно-консалтинговий центр АСБОУ", м. Одеса

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт Онлайн", м. Київ

4) товариства з обмеженою відповідальністю "ПРО ЗАКУПІВЛІ", м. Київ

до Антимонопольного комітету України, м. Київ,

про визнання недійсними рішень тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

04.07.2019 приватне підприємство "ВІ АЙ ПІ Департамент" (далі позивач-1), приватне підприємство "Інформаційно-консалтинговий центр АСБОУ" (далі позивач-2), товариство з обмеженою відповідальністю "Акцепт Онлайн" (далі позивач-3), товариство з обмеженою відповідальністю "ПРО ЗАКУПІВЛІ" (далі позивач-4) звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач/скаржник) про визнання недійсним рішень, в якому просили визнати недійними рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України:

1) від 22.03.2019 № 12-р/тк,

2) від 08.04.2019 № 17-р/тк,

3) від 26.04.2019 № 23-р/тк,

4) від 26.04.2019 № 22-р/тк,

5) від 22.03.2019 № 13-р/тк,

6) від 08.04.2019 № 18-р/тк,

7) від 20.05.2019 № 29-р/тк,

8) від 08.04.2019 № 16-р/тк, як такі, що прийняті з порушенням норм законодавства, обмежують свободу підприємницької діяльності та призводять до тяжких наслідків - виникнення істотних збитків. Підстави для визнання всіх вказаних рішень є норми пункту 51 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, відповідно до якого положення законів України "Про Антимонопольний комітет України" і "Про захист економічної конкуренції" не застосовуються до об`єктів права інтелектуальної власності та/або здійснення діяльності, пов`язаної з їх використанням, а також до правовідносин, що виникають у процесі будь-якого використання об`єктів права інтелектуальної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на неправомірні дії відповідача у справі щодо прийняття оскаржуваних рішень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 (суддя Бондаренко Г.П., м. Київ, повний текст ухвали підписано 22.08.2019) на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) клопотання приватного підприємства "ВІ АЙ ПІ Департамент" про зупинення провадження у справі у справі № 910/8745/19 задоволено; зупинено провадження у справі № 910/8745/19 до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 640/10623/19.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення у справі № 640/10623/19 безпосередньо вплине на вирішення справи № 910/8745/19, а тому наявна об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи № 640/10623/19.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Антимонопольний комітет України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу № 910/8745/19 для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваного судового акту не враховано, що обставини, які встановлюються у адміністративній справі № 640/10623/19 належать до юрисдикції господарських судів, отже рішення Окружного адміністративного суду міста Києва не матиме правового значення для даної справи у зв`язку із непідсудністю справи, окрім того судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що обставини, які встановлюються у адміністративній справі не стосуються предмету спору і предмету доказування у дані справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у справі № 910/8745/19 задоволено клопотання Антимонопольного комітету України та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

31.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного підприємства "ВІ АЙ ПІ Департамент" надійшов відзив на апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України від 30.09.2019 року на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19, відповідно до якого позивач-1 просить апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України від 30.09.2019 року у справі № 910/8745/19 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 - без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 910/8745/19 клопотання Антимонопольного комітету України про розгляд справи за участю представника задоволено; розгляд апеляційної скарги Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 призначено на 27.11.2019.

27.11.2019 в судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 - скасувати.

У судовому засіданні 27.11.2019 представники позивача-1 та позивача-4 заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

27.11.2019 в судове засідання не з`явилися представники позивача-2 та позивача-3, які повідомлялися про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач - 2 та позивач - 3 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що їх явка обов`язковою не визнавалась, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду судового рішення за наявними матеріалами справи у присутності представників позивача-1, позивача-4 та відповідача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Відповідно до ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до приписів ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 227 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Виходячи зі змісту вказаної норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як справа, що розглядається даним судом, є пов`язаною із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України - до набрання законної сили судовим рішенням від якого залежить вирішення справи.

Так, у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться справа № 640/10623/19 за позовом приватного підприємства "ВІ АЙ ПІ Департамент", приватного підприємства "Інформаційно-консалтинговий центр АСБОУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт Онлайн", товариства з обмеженою відповідальністю "ПРО ЗАКУПІВЛІ" до Антимонопольного комітету України про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматися від вчинення дій.

Отже, предметом спору в адміністративній справі № 640/10623/19 є визнання протиправними дії Антимонопольного комітету України, пов`язаних з ініціюванням розслідування справ у відношенні позивачів, у тому числі направлення запитів до позивачів, за результатами чого прийнято рішення про застосування санкцій до приватного підприємства "ВІ АЙ ПІ Департамент", приватного підприємства "Інформаційно-консалтинговий центр АСБОУ", товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт Онлайн", товариства з обмеженою відповідальністю "ПРО ЗАКУПІВЛІ".

У даній господарській справі предметом спору є визнання недійсними рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.03.2019 № 12-р/тк; від 08.04.2019 № 17-р/тк; від 26.04.2019 № 23-р/тк; 4) від 26.04.2019 № 22-р/тк; 5) від 22.03.2019 № 13-р/тк; від 08.04.2019 № 18-р/тк; від 20.05.2019 № 29-р/тк; від 08.04.2019 № 16-р/тк, тому предметом доказування є наявність або відсутність підстав для скасування зазначених вище рішень.

Таким чином, розгляд даної господарської справи, не залежить від судового рішення адміністративного суду, оскільки в адміністративній справі оцінюється факт правомірності дій Антимонопольного комітету України, а предметом розгляду даної господарської справи є визнання недійсними рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України.

Водночас, суд апеляційної інстанції, оцінюючи вищенаведене, зазначає, що сама по собі пов`язаність вказаних справ не свідчить про неможливість розгляду справи № 910/8745/19 до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 640/10623/19, оскільки у даній справі наявні необхідні докази для вирішення даного спору, питання розгляду цієї справи мають правовий характер та підлягають дослідженню і оцінці безпосередньо судом, який розглядає справу.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд належним чином не встановив, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи визнання недійсними рішень тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, та не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні цієї справи, а також яким чином установлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, що ними сторони обґрунтовують наведені ними доводи у цій справі, виходячи із предмета, підстав позову.

Отже, зупинення провадження у справі № 910/8745/19 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 640/10623/19 не відповідає положенням статей 227, 229 ГПК України.

Не встановивши обставин об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 640/10623/19, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши при цьому положення пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.

До того ж, у разі зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга Антимонопольного комітету України підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 - скасуванню.

У зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 240, 255, 267-271, 273, 275, 277, 280, 281-282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/8745/19 скасувати, а апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України - задовольнити.

Справу направити до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 06.12.2019 (у зв`язку з перебуванням суддів Іоннікової І.А. та Тарасенко К.В. у відпустці)

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова