ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2888/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/2888/19,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕМАКС" (вул. Тургенєвська, буд. 38, м. Київ, 01054, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "БАСТІОН" (вул. Варненська, буд. 27, корпус Б, м. Одеса, 65070, ),

про стягнення 1872,69 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився,

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕМАКС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "БАСТІОН" про стягнення 14337,16 грн.

Ухвалою від 01.10.2019 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.10.2019.

15.10.2019 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

25.10.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, посилається на відсутність у відповідача копії позовної заяви із додатками, у зв`язку з чим підготувати відзив не видається можливим.

30.10.2019 представники сторін у судове засідання не з`явились, розгляд справи по суті відкладено на 13.11.2019.

12.11.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, зазначено, що позовну заяву із додатками не отримано.

13.11.2019 відкладено розгляд справи по суті на 27.11.2019.

27.11.2019 представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи. Також зазначено, що відповідачем здійснено остаточну оплату у розмірі 12464,47 грн. Копію позовної заяви із додатками не отримано, представник просить відкласти розгляд справи.

27.11.2019 судом складено вступну та резолютивну частини ухвали про закриття провадження у справі в частині 12464,74 грн. Також 27.11.2019 складено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

В обґрунтування позову позивач вказує, що в квітні-травні 2019 року позивач на підставі усного договору поставки, укладеного в усній формі, здійснило поставку товарів відповідачеві на загальну суму 21083,05 грн., отримання якого відбулось за видатковими накладними. Підпис відповідальної особи на видаткових накладних підтверджує те, що товар отриманий покупцем. Відповідачем було перераховано грошові кошти лише на суму 8618,58 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість за поставлений товар становить 12464,47 грн. Вказує, що звертався із письмовою вимогою, однак відповідачем відповідь не було надано. Просить стягнути також штрафні санкції у розмірі 1720,69 грн., посилаючись на положення ст.231 ГК України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Крім того, до стягнення заявлено 3% річних у розмірі 152,00 грн.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, посилання на неотримання позову із додатками не відповідає дійсності, оскільки відповідно до даних з офіційного веб-порталу ДП «Укрпошта» відправлення із ідентифікатором 688 (цінний лист з направленням позову та додатків) було вручено 30.09.2019. Згідно з ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Між сторонами виникли відносини поставки, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін видатковими накладними на загальну суму (а.с. 13-23) 21083,05 грн. Наявність у представника відповідача отримувати товар підтверджується довіреністю №17 від 02.01.2019 (а.с. 24).

Відповідачем сплачено суму заборгованості, заявленої до стягнення, у повному обсязі у розмірі 12464,74 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Положеннями ч.2 ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Водночас, матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами домовленості шодо встановлення розміру пені.

При цьому, посилання позивача на ч.6 ст. 231 ГК України, відповідно до якої штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, - з урахуванням системного аналізу вказаної статті не можуть прийматися до уваги.

Так, відповідно до ч.ч.1,4 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається; у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Отже, розмір штрафних санкцій визначається законом або договором, а ч.6 ст. 231 ГК України визначає виключно порядок встановлення розміру пені, а ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює верхній розмір пені.

З урахуванням зазначеного вище, за відсутності між сторонами укладеного письмового правочину, в якому, зокрема, визначалися умови забезпечення виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 1720,69 грн.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних у сумі 152,00 грн., суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 712 ЦК України, ст.ст. 175, 193, 230, 231, 343 ГК України, ст.ст. 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕМАКС" (вул. Тургенєвська, буд. 38, м. Київ, 01054, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "БАСТІОН" (вул. Варненська, буд. 27, корпус Б, м. Одеса, 65070, ) про стягнення 1872,69 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "БАСТІОН" (вул. Варненська, буд. 27, корпус Б, м. Одеса, 65070, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕМАКС" (вул. Тургенєвська, буд. 38, м. Київ, 01054, ) 152,00 грн. - 3% річних, 20,36 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені та підписані 27.11.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 02 грудня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков