ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Справа №903/598/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Максимчук Ю.В. - адвокат;

відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 15.10.19р. суддею Гарбарем І.О. у м.Луцьку, повний текст складено 18.10.19р. у справі №903/598/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв"

до Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України

про стягнення 2 561 464,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

Рішенням господарського суду Волинської області від 15.10.2019р. у справі №903/598/19 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" 2546357,01грн. заборгованості, в т.ч. 2429361,39грн. основний борг, 43528,83грн. 3% річних, 73466,79грн. інфляційні втрати та 38195,37грн. витрат по сплаті судового збору, 5000,00грн. витрат на правову допомогу; в решті позову відмовлено.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Державне підприємство "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України заборгувало перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" 2429361,39грн. за Договором на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №1 від 02.03.2018р.

2.1.1. Факт надання послуг підтверджується відповідними Актами надання послуг в розрізі кожної окремої послуги відповідно до пункту 1.2. Договору.

2.2. Оскільки у відповідача виникла заборгованість, позивачем нараховано 43528,83грн. 3% річних, 88574,40 грн. інфляційних втрат.

2.2.1. Судом першої інстанції перевірено розрахунок та частково задоволено позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі - 74466,79 грн. У стягненні 15107,21 грн. інфляційних втрат відмовлено, як такі що є необґрунтовані.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач - Державне підприємство "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Волинської області із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 15.10.2019р. у справі №903/598/19; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" до Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" на користь Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України всі документально підтверджені судові витрати.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, не з`ясовано ключовий момент, який спростовує факт надання позивачем послуг відповідачу, а саме факт відсутності посівного матеріалу, про який заявляв відповідач і який не був спростований позивачем. Крім того рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосування норм матеріального права

3.3. Відповідач заперечував факт досягнення згоди між позивачем і відповідачем з усіх істотних умов Договору, в зв`язку з чим вказував на те, що Договір є таким, що не відбувся (є не укладеним), а дії сторін, направлені на його оформлення не створили реальні правові наслідки у вигляді взаємних прав і обов`язків для них.

3.4. Серед іншого, відповідач вказував про те, що послуги, які нібито були надані позивачем (вирощування сільськогосподарських культур), передбачають внесення насіння цих сільськогосподарських культур в землю. Текст Договору, додатки №1 та №2 не визначають сторону, яка забезпечує наявність насіння сільськогосподарських культур, яке буде вноситись в землю (посівний матеріал).

3.5. В матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можливо встановити факт фізичної наявності насіння сільськогосподарських культур, де, коли і ким був придбаний посівний матеріал. В матеріалах справи відсутні докази, що містять відомості про передачу насіння відповідачем позивачеві для надання послуг по його посіву, або відомості про відчуження такого насіння позивачем на користь відповідача, відомості про придбання позивачем посівного матеріалу у третіх осіб або будь-які інші відомості про походження насіння, яке було використане під час надання послуг позивачем.

3.6. Наявність та походження насіння, в даному випадку, це надзвичайно важлива обставина, що має значення для справи, оскільки відповідач повністю заперечував факт надання позивачем послуг в межах Договору; відповідач повністю заперечував факт придбання ним та передачі позивачеві посівного матеріалу; неможливо навіть припустити, що всі роботи, на які вказує позивач, можливо було б виконати за відсутності самого посівного матеріалу (насіння), тобто того, з чого нібито був вирощений врожай, який нібито був зібраний позивачем.

3.7. Також зазначає, що між сторонами не було досягнуто згоди з усіх зазначених вище умов - за текстом договору результати домовленості сторін з усіх зазначених вище істотних умов повинні відображатись в технологічних картах (додаток №1), калькуляції та додатку №2. Наявний в матеріалах справи додаток №1 не є технологічною картою, а відомості, які нанесені рукописним текстом, на момент оформлення та підписання сторонами цього додатку були відсутні. Рукописний текст був нанесений після підписання цього додатку, що підтверджується його другим примірником, який залишився в розпорядженні відповідача, копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оригінал був наданий суду першої інстанції для огляду та дослідження в судовому засіданні.

3.8. Крім того, апелянт вказує, що в додаток №1 позивачем в односторонньому порядку внесено відомості, які в цьому додатку були відсутні на момент його підписання відповідачем. Весь рукописний текст був нанесений позивачем після підписання цього додатку в односторонньому порядку лише на власному примірнику позивача. Позивач не заперечив цей факт, отже його можна вважати таким, що визнаний позивачем. З цих підстав відповідач вважає що додаток №1 не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом по справі, оскільки відповідач не приймав участі у визначенні умов, внесених до нього позивачем в односторонньому порядку.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи, пояснення свідка.

4.1. 28.11.2019р. на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, відповідно у якому просить апеляційну скаргу ДП "ЕДГ "Еліта" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 15.10.2019р. у справі №903/598/19 без змін.

4.2. В судовому засіданні представник позивача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у запереченнях на апеляційну скаргу (а.с. 140-142). Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

4.3. Представник апелянта в судове засідання не з`явився, повідомлений був належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 139).

4.4. Інших заяв, клопотань до початку розгляду апеляційної скарги від учасників провадження у даній справі не надійшло.

4.5. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення господарського суду Волинської області від 15.10.2019р. у справі №903/598/19 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2018р. між Державним підприємством "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (далі по тексту - ДП "ЕДГ "Еліта", Замовник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" (далі по тексту ТОВ "Україна-Баїв", Виконавець, Позивач) укладено Договір на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №1 (а.с.12-17).

7.3. Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги по вирощуванню с/г культур згідно додатку №2 (а.с.17) до даного договору із використанням сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом та розхідними матеріалами, а Замовник зобов`язується створити належні умови для надання Послуг, прийняти виконані Послуги у разі їх належного виконання та сплатити за них обумовлену Договором грошову суму.

7.4. Перелік послуг передбачено у п. 1.2 Договору:

- основний та передпосівний обробіток ґрунту;

- посів с/г культур, що вказані в додатку №2 до даного договору;

- догляд за посівом (обприскування пестицидами та позакореневе підживлення);

- інші допоміжні роботи (протравлення насіння, внесення добрив, обробіток ґрунту гербіцидами суцільної дії тощо);

- збирання врожаю.

7.5. Згідно п., 2.3., 2.4. Договору, загальна вартість Послуг визначається сторонами після надання Виконавцем всіх Послуг згідно даного Договору та визначається сумою всіх Актів здачі-приймання наданих послуг. Вартість та об`єм кожної послуги визначається в Акті здачі-приймання даної Послуги, що підписується Сторонами після надання такої Послуги.

7.6. У відповідності до п. 3.2. Договору, Замовник має оплатити Виконавцю вартість наданих Послуг (окремих етапів) в строк не пізніше кінця поточного року.

7.7. Пунктами 4.1., 4.2. договору, сторони передбачили, що виконавець надає Послуги Замовнику у терміни, що визначаються циклами вирощування сільськогосподарських культур, які відображені у Технологічних картах на вирощуванні цих культур що є Додатком № 1 до даного Договору. Виконавець зобов`язується змінювати терміни чи види робіт, які відображені в технологічній карті на вимогу Замовника у випадку, коли погодні умови чи інші фактори цього вимагають. Про зміну технологічної карти Замовник зобов`язаний попередити Виконавця не пізніше за 2 календарні дні до виконання зміненої послуги. Виконавець одноосібно не може змінювати технологічні карти вирощування сільськогосподарських культур що відображені в Додатку № 1 до даного Договору.

7.8. Здавання-приймання наданих послуг здійснюється Сторонами на підставі Акту приймання-здачі наданих Послуг і підписується представниками двох сторін та затверджується (погоджується) керівниками Замовника та Виконавця. Акти приймання-здачі наданих Послуг складаються Виконавцем, як правило, щомісячно. Обов`язково акти приймання - здачі наданих послуг складаються станом на 31 травня та 30 листопада поточного року. У випадку коли в попередніх актах приймання - здачі робіт (якщо такі були) не були відображені всі послуги, що були надані Виконавцем Замовнику, вони відображаються в актах станом на 31 травня та 30 листопада (п.5.1.- 5.3 договору).

7.9. На виконання умов договору, позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повній мірі та надав Замовнику Послуги на загальну суму 2429361,39 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- №ОУ- 0000002 від 30.04.2018р.,

- №ОУ-0000003 від 31.05.2018р.,

- №ОУ-0000004 від 27.06.2018р.,

- №ОУ-0000012 від 17.08.2018р.,

- №ОУ-0000016 від 28.09.2018р. (а.с.18-22).

7.10. Жодних зауважень з приводу кількості чи якості наданих послуг від відповідача до позивача не надходило. Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (за винятком №ОУ-0000016 від 28.09.2018р. (а.с.22) підписані Відповідачем без жодних застережень, що свідчить про належне прийняття останнім наданих Послуг.

7.11. Акт №ОУ-0000016 від 28.09.2018р. отриманий Замовником, однак не підписаний та не повернутий Виконавцю без зазначення жодних причин не підписання (а.с.96).

7.12. Окрім того, виконавець зареєстрував податкові накладні, скріплені електронним цифровим підписом, в Єдиному реєстрі податкових накладних, у строки, встановлені законодавством. Реєстрації підлягають всі без винятку податкові накладні, незалежно від їх суми.

7.12.1. Отже, податковими накладними підтверджується наявність господарських операцій між відповідачем із позивачем (а.с.28-35).

7.12.2. Підписання замовником актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

7.13. У зв`язку із невиконанням відповідачем - Державним підприємством "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України покладених зобов`язань за Договором на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №1 від 02.03.2018р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" 07.08.2019р. звернулося з позовом про стягнення 2561464,62грн., в т. ч. 2429361,39грн. основного боргу, 88574,40грн. втрат від інфляції, 43528,83 грн. 3% річних, а також судовий збір та витрати на правничу допомогу.

7.14. За результатами розгляду позовних вимог, позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача: 2546357,01грн. заборгованості, в т.ч. 2429361,39грн. основного боргу, 43528,83грн. 3% річних, 73466,79грн. інфляційні втрати та 38195,37грн. витрат по сплаті судового збору, 5000,00грн. витрат на правову допомогу; в решті позову (15107,61грн. інфляційних втрат) відмовлено.

7.15. Підстави часткового задоволення позовних вимог, апеляційним господарським судом наведено у пунктах 2.1.-2.3. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Як зазначалося у пунктах 7.2., 7.9. цієї постанови, між ТОВ "Україна-Баїв" та ДП "ЕДГ "Еліта" укладено договір на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №1 від 02.03.2018р. На виконання умов договору, позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повній мірі та надав Замовнику Послуги на загальну суму 2429361,39 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- №ОУ-0000002 від 30.04.2018р. на загальну вартість 1329669,98 грн.,

- №ОУ-0000003 від 31.05.2018р. на загальну вартість 457168,81 грн.,

- №ОУ-0000004 від 27.06.2018р. на загальну вартість 313882,60 грн.,

- №ОУ-0000012 від 17.08.2018р. на загальну вартість 148640,00 грн.,

- №ОУ-0000016 від 28.09.2018р. на загальну вартість 180000,00 грн. (а.с.18-22).

8.2.3. Вищевказані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані відповідачем, крім №ОУ-0000016 від 28.09.2018р. на загальну вартість 180000,00 грн. Жодних зауважень з приводу кількості чи якості наданих послуг від відповідача до позивача не надходило.

8.2.4. Акт №ОУ-0000016 від 28.09.2018р. на загальну вартість 180000,00 грн. отриманий Замовником, однак не підписаний та не повернутий Виконавцю без зазначення жодних причин не підписання (а.с.96).

8.2.5. Окрім того, виконавець зареєстрував податкові накладні, скріплені електронним цифровим підписом, в Єдиному реєстрі податкових накладних, у строки, встановлені законодавством. Реєстрації підлягають всі без винятку податкові накладні, незалежно від їх суми.

8.2.6. Отже, податковими накладними підтверджується наявність господарських операцій між відповідачем із позивачем.

8.2.7. Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта.

8.2.8. Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі - Положення), затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88.

8.2.9. За змістом пунктів 2.1-2.4 цього Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

8.2.10. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

8.2.11. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

8.2.12. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

8.2.13. За вказаних обставин, факт здійснення господарської операції, а саме надання послуг відповідачу, повинен підтверджуватися належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

8.2.14. Як встановлено, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

8.2.15. Стаття 193 ГК України зобов`язує суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

8.2.16. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

8.2.17. При цьому ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

8.2.18. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавець може підписати акт в односторонньому порядку. Такий акт вважатиметься погодженим, а послуги - наданими в повному обсязі.

8.2.19. Відтак, твердження апелянта, що акти здачі-приймання робіт не є первинними документами, які підтверджують факт вчинення сторонами господарських операцій, є необґрунтованими.

8.2.20. Натомість надання послуг оформляється актом виконаних робіт (наданих послуг), який підписується обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті, і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

8.2.21. Враховуючи викладене, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 30.04.2018р., №ОУ-0000003 від 31.05.2018р., №ОУ-0000004 від 27.06.2018р., №ОУ-0000012 від 17.08.2018р., №ОУ-0000016 від 28.09.2018р. (а.с.18-22) є основними документами на отримання послуг, що повинні оформлятися при наданні послуг та одночасно з цим акти виступають первинним документом бухгалтерського обліку.

8.3. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

8.4. З цією нормою кореспондується і стаття 175 ГК України, якою визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.5. Відповідно до приписів статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

8.6. Згідно з абзацом 4 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.7. Дана норма кореспондується зі ст.11 ЦК України, якою визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

8.8. Статтею 202 ЦК України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.9. Згідно з приписами статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.10. Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

8.11. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (стаття 207 ЦК України).

8.12. За приписами статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

8.13. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

8.14. Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

8.15. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

8.16. У свою чергу, відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

8.17. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

8.18. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

8.19. Частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

8.20. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.21. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

8.22. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

8.23. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

8.24. Таким чином, двосторонній характер договору про надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №1 зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору виконавець бере на себе обов`язок надати замовнику послуги по вирощуванню с/г культур і водночас набуває права вимагати її оплати, а замовник у свою чергу зобов`язаний здійснити розрахунок за надані послуги.

8.25. Як вже зазначалось, підставами заявленого позову є те, що відповідачем не оплачені , послуги по вирощуванню с/г культур, що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у заявленій до стягнення сумі.

8.26. Підписавши Договір, сторони погодили зміст послуг та їх кінцевий результат.

8.27. Якщо у договорі про надання послуг сторони визначили акт приймання-передачі виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, то договір як джерело матеріального права у вирішенні спору підлягає застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 ЦК України. До такого висновку прийшов Верховний суд України у Постанові від 08.04.2014р. у справі №3-7гс14.

8.28. Так, п.п. 2.3, 2.4 Договору, сторони визначили Акт здачі-приймання наданих послуг суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, отже посилання Відповідача на неукладеність договору у даній судовій справі - є безпідставним.

8.29. З боку Замовника жодних зауважень з приводу кількості чи якості наданих послуг не надходило. Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (за винятком №ОУ-0000016 від 28.09.2018р.) були підписані Відповідачем без жодних застережень, що свідчить про належне прийняття останнім наданих послуг.

8.30. Відповідно до положень ч. 4 ст.882 ЦК України у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта, визнані судом обґрунтованими.

8.31. Окрім того, згідно ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

8.32. Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом та умовами укладеного між сторонами покладено саме на замовника. Відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №923/2110/15 від 03.04.2018р.)

8.33. Отже з вищенаведеного, вбачається, що підписавши Договір та Акти здачі-приймання наданих послуг відповідач прийняв надані позивачем послуги, а його необґрунтована відмова від оплати таких послуг є порушенням господарського зобов`язання.

8.34. Доводи апелянта, що наявний в матеріалах справи додаток №1 (а.с.16) не є технологічною картою, а відомості, які нанесені рукописним текстом, на момент оформлення та підписання сторонами цього додатку були відсутні. Рукописний текст був нанесений після підписання цього додатку, що підтверджується його другим примірником, який залишився в розпорядженні відповідача та копія якого додана до матеріалів справи (а.с.49).

8.34.1. Водночас, згідно ч. 8 ст. 181 ГК України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

8.34.2. Проте, дані доводи є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи, з огляду на норми права, а саме ст. ст.11, 526, 626, 628, 837, 901 ЦК України.

8.34.3. За своєю правовою природою договір про надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №1 від 02.03.2018р. є змішаним договором та містить елементи договорів надання послуг та підряду, оскільки даний договір породжує зобов`язання сторін, що підпорядковуються різним інститутам цивільного права.

8.34.4. Крім того, згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише з урахуванням юридичної форми.

8.34.5. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

8.34.6. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що незначні недоліки в заповненні реквізитів первинних бухгалтерських документів не роблять їх недійсними і не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів.

8.35. Як встановлено судом апеляційної інстанції, в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними Договір на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №1 від 02.03.2018р.

8.35.1. Вказаний договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

8.35.2. Відповідно до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

8.35.3. Згідно з положеннями статті 193 ГК України, статей 526, 527, ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

8.35.4. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

8.35.5. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

8.35.6. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

8.35.7. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.35.8. Невиконання апелянтом умов договору, стало підставою для здійснення позивачем нарахувань відповідачу сум інфляційних втрат та процентів річних, подальше звернення до суду із позовом про стягнення нарахованих сум.

8.36. Згідно з представленими господарському суду розрахунками (а.с.10-11) до позовної заяви позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України було нараховано відповідачу 88574,40грн. інфляційних втрат та 43528,83грн. - 3% річних.

8.36.1. Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок заборгованості наданий позивачем, та розрахунок суду першої інстанції за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" по відсотках та інфляційних втрат, вважає, що судом першої інстанції правомірно обраховано 43528,83грн. 3% річних (ст.625ЦК України) та 73466,79грн. - інфляційних втрат, які підлягають до задоволення;

8.36.2. В іншій частині (з урахуванням пунктів 8.36.-8.36.1.), судом першої інстанції правомірно відмовлено у стягненні нарахованих 15107,61грн. - інфляційних втрат.

8.37. Доводи апелянта з приводу тієї обставини, що насіння було відсутнє взагалі, а відтак жодна із послуг (п.1.2. Договору) надана не могла бути фактично, позивачем спростовується.

8.37.1. У підтвердження своїх доводів представник надав суду письмовий доказ придбання відповідачем у нього (позивача) насіннєвого матеріалу - видаткову накладну №РН-0000026 від 16.04.18р.

8.37.2. Зазначений письмовий доказ долучений до відзиву на апеляційну скаргу. Як пояснив представник позивача, зазначений письмовий доказ у суді першої інстанції не долучався, оскільки відповідач на обставини відсутності насіннєвого матеріалу не покликався взагалі. На момент розгляду справи та прийняття рішення видаткова накладна була наявна як у позивача так і у відповідача. А реальність операції по продажу насіння підтверджується податковою накладною, яку позивач у даній справі склав у день відвантаження товару покупцю - 16.04.18р.

8.37.3. За таких обставин Північно-західний апеляційний господарський суд вважає наведені доводи апеляційної скарги необґрунтованими та безпідставними та такими, що підлягають відхиленню.

8.37.4. Інших письмових доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не наведено.

8.38. Як визначено ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

8.39. Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.40. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції - господарський суд Волинської області - ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.41. За таких обставин апеляційну скаргу Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 15.10.2019р. у справі №903/598/19 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, Державним підприємством "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Волинської області від 15.10.2019р. у справі №903/598/19 сплатило платіжним дорученням №232 від 01.11.2019р. судовий збір у сумі 57293,06 грн. - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Експериментально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України від 31.10.19р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Волинської області від 15 жовтня 2019 року у справі №903/598/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/598/19 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "09" грудня 2019 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.