ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"09" грудня 2019 р. Cправа № 902/1016/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Тварковський А.А., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного підприємства "Пан-Буд" (вул. Шевченка, 15, м. Володимир-Волинський, Волинська область, 44700)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея-Центр" (вул. Київська, буд.14, офіс 604, м. Вінниця, 21009)

про стягнення 60814,86 грн заборгованості за договором поставки,

В С Т А Н О В И В :

02.02.2019 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Пан-Буд" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея-Центр" 60814,86 грн заборгованості за договором поставки №04/18 від 13.11.2018.

Розглянувши матеріали позовної заяви вих. № б/н, без дати (вх. № 1059/19 від 02.12.2019), суд дійшов висновку, що вказана позовна заява залишається без руху з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У відповідності до ч. 4 ст. 162 ГПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відтак на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Законодавством, яке регулює порядок та розмір сплати судового збору за подання позовних заяв до господарського суду є Закон України "Про судовий збір".

Виходячи з підпункту 2.1 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу майнового характеру (про стягнення 60814,86 грн заборгованості).

Отже, виходячи з викладеного вище, позивач при зверненні з даною заявою до суду, повинен був сплачувати судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Натомість позивачем згідно платіжного доручення №4896 від 26.11.2019 при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 192,10 грн.

Таким чином, позивачу слід доплатити 1728,90 грн судового збору.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 2-7 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

Згідно із п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Вказана відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

В той же час, додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином, оскільки не містять слів "Згідно з оригіналом", назви посади особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. На доданих документах міститься лише відтиск печатки Приватного підприємства "Пан-Буд" з підписом особи яку не ідентифіковано ані за посадою, ані за ініціалами та прізвищем, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості надати оцінку викладеним в них фактам (інформації), позаяк останні не відповідають встановленим ст.ст. 76-78 ГПК України таким критеріям доказів як належність, допустимість та достовірність.

Окрім того, у відповідності до ч.1, п. 5. ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява, з поміж іншого, повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Разом з тим, позивач, вказуючи норми процесуального закону, якими керується при подачі позовної заяви вих. № б/н, без дати (вх. № 1059/19 від 02.12.2019) посилається як на норми позовного провадження (ст.ст. 162,164,171,172), так і на норми наказного провадження (ст.ст. 147,150), що є суперечливим по своїй суті.

Також суперечить позовному провадженню п. 4 прохальної частини позовної заяви про видачу судового наказу. При цьому вимоги щодо стягнення 60814,86 грн заборгованості за договором поставки заявлено шляхом подачі позовної заяви, з визначенням ціни позову та з проханням позов задовольнити повністю.

Згідно приписів ч.1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Правове регулювання наказного провадження міститься у розділі ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позовного провадження, то відповідно до приписів ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, законодавець розмежовує поняття судового наказу (як особливої форми судового рішення) та наказу, який видає суд на виконання судового рішення.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви Приватного підприємства "Пан-Буд" без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом:

1) надання до суду доказів сплати судового збору (доплати 1728,90 грн) та належним чином засвідчених документів, які додано до позовної заяви;

2) узгодження процесуально-правового регулювання поданої позовної заяви заявленим позовним вимогам та пункту четвертого прохальної частини позовної заяви - з приписами ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву Приватного підприємства "Пан-Буд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея-Центр" про стягнення 60814,86 грн заборгованості за договором поставки вих. № б/н, без дати (вх. № 1059/19 від 02.12.2019) залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом семи днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

4. За приписами ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 09.12.2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Шевченка, 15, м. Володимир-Волинський, Волинська область, 44700).