ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" грудня 2019 р. Справа№ 910/1405/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

Без виклику представників сторін,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»

про відвід судді - учасника колегії суддів Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 (повний текст складено - 08.08.2019)

у справі № 910/1405/19 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Установи «28 Управління начальника робіт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України

про повернення майна та стягнення 456.594,74 грн,

в с т а н о в и в :

На розгляді судової колегії Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пономаренко Є.Ю., судді Руденко М.А., Дідиченко М.А. знаходиться апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» (далі - ТОВ «ИССО») на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі № 910/1405/19 за позовом Установи «28 Управління начальника робіт» до ТОВ «ИССО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України, про повернення майна та стягнення 456.594,74 грн.

02.12.2019 до апеляційного суду від ТОВ «ИССО» надійшла, серед іншого, Заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Дідиченко М.А. від участі у розгляді справи № 910/1405/19.

В обґрунтування поданої Заяви ТОВ «ИССО» посилається на те, що суддя Дідиченко М.А. знаходиться в близьких дружніх відносинах з ОСОБА_1 , суддею Господарського суду міста Києва, яка ухвалила оскаржуване у справі № 910/1405/19 рішення від 23.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 колегія суддів у складі головуючого судді Пономаренка Є.Ю., судді Руденко М.А., Дідиченко М.А дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019 заяву ТОВ «ИССО» про відвід судді Дідиченко М.А. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Агрикова О.О., Чорногуз М.Г.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід судді Дідиченко М.А., не знайшла підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10.06.1996 у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Подана ТОВ «ИССО» заява мотивована тим, що суддя Дідиченко М.А. знаходиться в близьких дружніх відносинах з ОСОБА_1 ., суддею Господарського суду міста Києва, яка ухвалила оскаржуване рішення від 23.07.2019, а тому є підстави вважати, що суддя Дідиченко М.А. може бути упередженою або необ`єктивною при розгляді апеляційної скарги у цій справі.

Стаття 35 ГПК України визначає, що:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України встановлено:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Таким чином, заява ТОВ «ИССО» про відвід судді Дідиченко М.А. не містить обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого відводу. Крім того, наведені в обґрунтування поданої заяви обставини є лише припущеннями без відповідного підтвердження. Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового рішення, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» про відвід судді Дідиченко М.А. у справі № 910/1405/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова