РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019Справа № 910/12996/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про стягнення 8 878, 80 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (далі - ПрАТ "СК "Український страховий стандарт", позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (далі - ПрАТ "СК "Провідна", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 8 878, 80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв`язку з відшкодуванням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24.01.2016 р. у місті Києві. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі, у тому числі за рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2018 р. у справі № 756/2820/18, страхове відшкодування на суму 12 281,60 грн. У свою чергу, відповідач здійснив часткову оплату страхового відшкодування в сумі 3 402,80 грн.

У позові ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" просить компенсувати йому несплачену суму страхового відшкодування в розмірі 8 878,80 грн. та стягнути його з відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.09.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений, у строк, визначений законом, надав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що відповідачем вже була сплачена сума страхового відшкодування на користь потерпілої особи - ОСОБА_1 , хоч і в меншому розмірі, тому підстав для повторної сплати позивачу суми страхового відшкодування немає. Вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 2 236,03 грн., що є недоплаченою.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору № 0113-0104-0112 добровільного страхування транспортного засобу від 01.08.2014 р., укладеного між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" та ОСОБА_1 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Джілі", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 21.01.2016 р. у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Джілі", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого був пошкоджений автомобіль "Джілі".

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 10.02.2016 р. у справі № 759/1612/16-п, що набрала законної сили, ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні вказаної ДТП, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цією ж постановою до винної особи було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На підставі страхового акту № 6402 від 04.04.2016 р. згідно з платіжними дорученнями № 23743 від 04.04.2016 р. та № 23839 від 11.04.2016 р. позивач відшкодував страхувальнику (потерпілій особі ОСОБА_1 ) матеріальний збиток у загальній сумі 3 349,10 грн, що був заподіяний страхувальником ПрАТ "СК "Провідна" (відповідача).

Утім, ОСОБА_1 , не погодившись із сумою виплати страхового відшкодування, звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із позовом до ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" (страховика) про стягнення додаткової суми страхового відшкодування у розмірі 13 975,27 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2018 р. у справі № 756/2820/18, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 був задоволений частково, з ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" стягнуто, з урахуванням вже сплаченої ним раніше суми, страхове відшкодування у сумі 7 332,50 грн., а також витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1 600,00 грн., судовий збір у сумі 331,82 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання указаного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2018 р. у справі № 756/2820/18, на підставі страхового акту № 6402Д від 29.08.2018 р., згідно з платіжним дорученням № 30475 від 07.09.2018 р. позивач додатково перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі 8 932,50 грн.

Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачем потерпілій особі, склав 12 281,60 грн.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Шевроле", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/3870712.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "Український страховий стандарт") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Також встановлено, що 08.07.2016 р. потерпіла особа ( ОСОБА_1 ) звернулась ще й до ПрАТ "СК "Провідна" (страховика винної особи, відповідача) із заявою про виплату страхового відшкодування, за результатами розгляду якої відповідач прийняв рішення про сплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 2 764,49 грн. (страховий акт № ). Однак, вказані кошти повернулись на рахунки відповідача у зв`язку з їх неотриманням страхувальником.

У подальшому, 22.08.2018 р. за зверненням потерпілої особи ( ОСОБА_1 ) ПрАТ "СК "Провідна" (відповідач) виплатила ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 6 642,77 грн.

Зі свого боку, позивач, як особа, що здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2018 р. у справі № 756/2820/18, звернувся 11.10.2018 р. до страховика винної особи - ПрАТ "СК "Провідна" із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 12 281,60 грн.

Розглянувши вказану вимогу, відповідач 15.11.2018 р. здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у сумі 3 402,80 грн., що підтверджується наявною у справі банківською випискою.

Проте, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не погоджується із такою сумою та просить стягнути з відповідача решту некомпенсованого йому страхового відшкодування у розмірі 8 878,80 грн.

Норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулюють відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечєння відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування" та п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є одержання повного відшкодування шкоди за договором майнового страхування від особи яка її завдала.

Як вже встановлено судом, на момент здійснення відповідачем виплати потерпілій особі страхового відшкодування у сумі 6 642,77 грн. (платіжне доручення № 0038265 від 22.08.2016 р.) вже існували обставини, які є підставою для відмови ПрАТ "СК "Провідна" у виплаті суми страхового відшкодування ОСОБА_1 (сплата позивачем страхового відшкодування 04.04.2016 р., 11.04.2016 р.). Крім того, 07.09.2018 р. на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2018 р. у справі № 756/2820/18, яке є обов`язковим для виконання, позивач сплатив потерпілій особі 7 332,50 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 на суму 6 642,77 грн. відповідач здійснив на власний ризик, без з`ясування факту наявності обставин, які є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (сплати позивачем страхового відшкодування потерпілій особі). При цьому відповідач не позбавлений права звернутись до ОСОБА_1 з вимогою про повернення безпідставно сплачених коштів страхового відшкодування.

З урахуванням викладеного, оскільки виплата відповідачем страхового відшкодування потерпілій особі відбулась не в порядку, визначеному законом, у позивача виникло право вимоги на стягнення страхового відшкодування із відповідача на суму здійсненої позивачем оплати.

Так, відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018 р., по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018 р., по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018 р., по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 р., по справі № 910/171/17 від 02.10.2018 р.

Із рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2018 р. у справі № 756/2820/18 вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вимогою до ПрАТ "СК "Український страховий стандарт", просив стягнути страхове відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу в розмірі 13 975, 27 грн., розрахованої на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 16 від 06.07.2017 року, виконаного на його замовлення судовим експертом ФОП Барболюком В.С. Відповідно до цього висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля "Джілі", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 17 324, 37 грн.

Указаний висновок був прийнятий Оболонським районним судом міста Києва у якості належного доказу та був врахований при визначенні розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля автомобіля "Джілі", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Отже, такий розмір був визначений відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зокрема, Оболонський районний суд міста Києва у справі № 756/2820/18 дійшов висновку, що з ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" (страховика потерпілої особи) має бути стягнута сума страхового відшкодування в розмірі 7 332,50 грн. (з урахуванням вже сплаченої ним суми 3 349,10 грн.).

Виходячи з цього, загальна вартість відновлювального ремонту, вартість якого була сплачена потерпілій особі, складає 10 681,60 грн. (7 332,50 грн. + 3 349,10 грн.). Указану вартість суд приймає у якості встановленої обставинами у іншій справі, тому враховує її при визначенні розміру недоплаченої позивачу суми страхового відшкодування у даній справі.

Судом вже встановлено та не заперечується сторонами, що до відкриття провадження у даній справі відповідач сплатив ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" частину страхового відшкодування у сумі 3 402,80 грн., тому сума, що залишилась несплаченою позивачу становить 7 278,80 грн. (10 681,60 грн. - 3 402,80 грн.).

Інші, здійснені позивачем виплати на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/2820/18 від 04.06.2018 р. не можуть бути враховані у розмір страхового відшкодування та стягнуті з відовідача, оскільки відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі пошкодження транспортного засобу відшкодовуються лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що полісом № АЕ/8711999 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, яку повинен доплатити відповідач, складає 7 278,80 грн.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення страхового відшкодування у сумі 8 878, 80 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20, ідентифікаційний код 22229921) страхове відшкодування у сумі 7 278 (сім тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 80 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 574 (одна тисяча п`ятсот сімдесят чотири) грн. 83 коп.

У решті позовних вимогах - відмовити.

Повне судове рішення складено 2 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.