ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2186/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Голоденко І.О.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Варненська 1 (вул. Варненська, 1, м. Одеса, 65080)

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,-

за участю представників учасників справи:

від позивача: Воровіна Т.О.; Кшнясєва Л.В.;

від відповідачів: Хрипунов О.П.; Бардук В.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Варненська 1, в якій просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Варненська 1 з нежитлового підвального приміщення №552, загальною площею 88,2 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Варненська, 1, м. Одеса, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач визначив використання відповідачем вищевказаного приміщення без належних правових підстав, що призвело до порушення прав позивача як власника цього майна.

16.10.2019 до канцелярії Господарського суду Одеської області від відповідача за вх. №21165/19 надійшов відзив на позов з додатковими доказами (а.с.61-79, т.1), в якому відповідач просить суд відмовити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає, що будинок за адресою: вул. Варненська, 1, м. Одеса, був переданий на підставі рішення Одеської міської ради від 17.12.2016 №1360-VII та акту про списання багатоквартирного будинку в управління (на баланс) відповідача, а отже підстав для задоволення позову немає.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 22.10.2018 за вх. № 21773/19 (а.с.83-90, т.1), позивач наголосив на розмежуванні понять допоміжних та нежитлових приміщень житлових будинків, а також зазначив, що в акті від 09.01.2018 зазначені відомості про наявність в будинку 6 нежитлових приміщень, з яких 4 комунальної власності, при цьому доказів, що спірне у цій справі приміщення вибуло з комунальної власності відповідачем не надано.

28.10.2019 від відповідача за вх. №22097/19 надійшли заперечення (а.с.92-96, т.1), в яких відповідач наголосив на тому, що приміщення загального користування багатоквартирного будинку, в тому числі допоміжні, перебувають у спільній сумісній власності власників квартир будинку.

Під час розгляду справи по суті позивач в повному обсязі підтримав заявлені ним вимоги, а відповідач, в свою чергу, проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2019 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, підготовче засідання призначено на "04" вересня 2019 о 14:00.

04.09.2019 судом протокольно було ухвалено оголосити перерву у судовому засіданні до 04 жовтня 2019 о 14год.00хв. 04.10.2019 за клопотанням відповідача суд протокольно ухвалив продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголосити перерву у підготовчому засіданні до « 16» жовтня 2019 об 11год.45хв. У підготовчому засіданні 16.10.2019 судом протокольно оголошено перерву до « 28» жовтня 2019 о 09год.30хв. 28.10.2019 судом протокольно ухвалено закрити підготовче провадження у справі та призначити справу для розгляду по суті у судовому засіданні на « 06» листопада 2019 о 9год.30хв. У судовому засіданні 06.11.2019 судом протокольно оголошено перерву до « 11» листопада 2019 о 09год.15хв., а 11.11.2019 до « 25» листопада 2019 о 12год.30хв.

У судовому засіданні 25.11.2019 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Рішенням Одеської обласної ради народних депутатів №266-ХХІ від 25.11.1991 «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» було затверджено перелік державного майна, що передається у власність обласної ради народних депутатів, міст обласного підпорядкування та районів області, згідно з додатками №1-3 до цього рішення (а.с.20-22, т.1).

Згідно з розпорядження Одеського міського голови від 28.01.2003 №97-01р (а.с.29, т.1) та додатків №1,3 до вказаного розпорядження (а.с.30-32, т.1) КП «Дирекція єдиного замовника «Чубаївське» надано у повне господарське віддання, зокрема, житловий будинок по вул. Варненська, 1, надано у безстрокове безоплатне користування нежилі приміщення, зокрема, по вул. Варненська, 1, площею 60 кв.м., як приміщення для слюсарів, сантехніків.

11.04.2008 виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі рішення від 14.02.2008 № 120 було видано свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення №552 (а.с.19, т.1), яке посвідчує, що об`єкт, в цілому, розташований за адресою: вул. Варненська, 1, м. Одеса, дійсно належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності, про що є запис в Державному реєстрі речових прав (а.с. 33, т. 1). Об`єкт в цілому складається з нежилого підвального приміщення, загальною площею 88,2 кв.м., відображених у технічному паспорті від 26.10.2007 (а.с.18-19, т.1).

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 №1360-VII (а.с.66-67, т.1) передано багатоквартирні жилі будинки, що обліковуються на балансі комунальних підприємств житлово-комунального сервісу Одеської міської ради, в управління (на баланс) об`єднань співвласників багатоквартирних будинків згідно з додатком №1. Як вбачається з додатку №1 до вказаного рішення (а.с.68-73, т.1) багатоквартирний будинок, що розташований за адресою: м. АДРЕСА_1 , 1, який обліковувався на балансі КП «ЖКС «Вузівський», передано в управління (на баланс) ОСББ «Варненська 1».

За актом від 09.01.2018 (а.с.74-76, т.1) було списано багатоквартирний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 1, з балансу КП «ЖКС «Вузівський». В акті містяться відомості щодо характеристики багатоквартирного будинку, зокрема: загальна площа будинку 4542,23 кв.м.; житлова площа квартир - 1825,72 кв.м.; загальна площа квартир 2766,93 кв.м.; загальна площа нежитлових приміщень 850,7 кв.м.; загальна площа допоміжних приміщень 924,6 кв.м., в тому числі: сходові клітки 261,9 кв.м., тамбур 7,9 кв.м., підвали 655,4 кв.м.; кількість нежитлових приміщень у будинку 6, в тому числі: приватної форми власності 2; комунальної форми власності 4.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.01.2019 №35 передано в управління Департаменту комунальної власності Одеської міської ради об`єкти нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташовані в м. Одесі, зокрема нежиле підвальне приміщення №552, загальною площею 88,2 кв.м., по вул. Варненська, 1. Вказаним рішенням також доручено ДКВ ОМР та КП «ЖКС «Вузівський» здійснити передачу нерухомого майна в порядку, визначеному чинним законодавством України (а.с.28, т.1).

За актом приймання-передачі від 11.02.2019 (а.с.17, т.1) КП «ЖКС «Вузівський» передав, а ДКВ ОМР прийняв в управління нежилі підвальні приміщення №552, загальною площею 88,2 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Варненська, 1, м. Одеса.

Згідно з Положенням про Департамент комунальної власності Одеської міської ради (а.с.23-27, т.1), затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 №2752-VІ, департамент є виконавчим органом Одеської міської ради. Згідно з п.1.2. Положення Департамент наділяється міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста та щодо реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства. За умовами п.п. 2.1.1. Положення основними завданнями Департаменту у сфері управління комунальною власністю є: а) реалізація місцевої політики у сфері управління комунальною власністю; б) забезпечення надходжень коштів до бюджету міста за рахунок ефективного обліку, використання, збереження майна територіальної громади.

Рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 №1422-VII (а.с.14 - зворотна сторінка, т.1) було затверджено статут Комунальної установи «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» (а.с.13-14, т.1), відповідно до якого основною діяльністю Установи є підвищення ефективності управління комунальною власністю територіальної громади міста Одеси. Засновником Установи є Одеська міська рада, а функції органу управління Установою від імені засновника здійснює Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Розділом 3 Статуту визначено, що Установа, зокрема, має право: проводити інвентаризацію об`єктів комунальної власності, визначати стан цільового та ефективного їх використання; складати акти обстеження майна комунальної власності територіальної громади міста та, у разі необхідності, акти порушення (п.п.3.1.3., 3.1.5. п. 3.1.).

11.02.2019 спеціалістом відділу інвентаризації та реєстрації Установи було здійснено обстеження нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 88,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 1, про що складено відповідний акт, який погоджено директором комунальної установи «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради», та здійснено фотофіксацію приміщення зовні з вулиці (а.с.15-16, т.1).

Як вбачається зі змісту цього акту, вказаною особою було встановлено, що нежитлове приміщення розташоване у підвалі 5-ти поверхового фасадного житлового будинку. Вхід до приміщення здійснюється через окремий вхід у центрі дворової частини будинку. Нежитлове приміщення перебувало на балансі КП «ЖКС «Вузівський» та згідно розпорядження міського голови від 28.01.2003 №97-01р використовувалось як побутова-майстерня слюсарів-сантехніків дільниці №4. В ході обстеження виявлено, що керівництво ОСББ «Варненська 1» на чолі з головою Хрипуновим Олегом Петровичем захопили приміщення комунальної власності територіальної громади м. Одеси та категорично відмовляються допускати до приміщення представників Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. На спростування цих обставин відповідачем не подано суду доказів.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які реалізуються ним на власний розсуд.

Згідно з ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Конституційним Судом України у рішенні від 02.03.2004 по справі №1-2/2004 було надано офіційне тлумачення положень ч.1 ст.1 та п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в якому суд роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" треба розуміти так:

1.1. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього;

1.2. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир;

1.3. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Положеннями п.п. 1-3 ч. 1 ст.1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що:

- багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

- допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

- нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позиція суду

Департамент комунальної власності Одеської міської ради, виконуючи свої функції та завдання як виконавчий орган міської ради, захищаючи право власності територіальної громади м. Одеси на спірне майно, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача з вимогою про усунення перешкод позивачу у користуванні спірним майном шляхом виселення відповідача з цього приміщення.

Так, одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном.

Суд зазначає, що звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування майном позивач повинен довести суду, по-перше, про наявність у нього права користування і розпорядження майном, а по-друге, фактичні обставини, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Як вбачається з матеріалів справи, при здійснені обстеження спірного приміщення, яке має самостійний вхід, доступ позивачу до приміщення було обмежено, в акті обстеження наявна інформація, що це приміщення використовується ОСББ «Варненська 1». Під час розгляду справи відповідачем зазначені обставини не спростовано.

За позицією позивача спірне приміщення є окремим нежитловим приміщенням, право власності на яке належить територіальній громаді, в свою чергу відповідач вважає його допоміжним приміщенням, спільне право власності на яке належить всім власникам квартир в багатоквартирному будинку.

Суд зазначає, що спір у даній справі не є спором між сторонами справи про визнання права власності на спірне майно, а за наявними в матеріалах справи доказами встановити достовірно обставину, чи є спірне приміщення допоміжним не є можливим, оскільки сторонами на підтвердження цієї обставини не подано жодного належного доказу.

Під час розгляду справи ані позивач, ані відповідач до суду з клопотанням, зокрема, про проведення експертизи для встановлення цієї обставини не звертався. При цьому суд звертає увагу, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не збирає докази, що стосуються обставин справи, а сприяє сторонам у реалізації власних процесуальних прав на засадах змагальності та рівності сторін перед законом і судом.

Водночас, як вбачається з вище наведених норм права, законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення), разом з цим, нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Таким чином, у житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення (магазини, кафе, перукарні, художні майстерні тощо). Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №598/175/15-ц.

Як вже було зазначено судом, відповідач в підтвердження того, що спірне приміщення є допоміжним, жодного доказу суду не надав, при цьому в акті про списання будинку (а.с.74-76, т.1), на який посилається відповідач, зазначено, що будинок має нежитлові приміщення, серед яких 2 приватної форми власності, а 4 комунальної форми власності.

За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи наявне чинне та не скасоване свідоцтво про право власності на спірне приміщення, право власності позивача на спірне майно відповідачем не оспорено, в Державному реєстрі речових прав міститься запис, згідно якого державою визнано та підтверджено факт набуття права власності на це майно територіальною громадою міста Одеси, а також те, що матеріали справи не містять належних доказів щодо віднесення спірного майна до допоміжних приміщень відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту слід задовольнити.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 1921,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Варненська 1 (вул. Варненська, буд. 1, м. Одеса, 65080, ) з нежитлового підвального приміщення №552, загальною площею 88,2 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Варненська, 1, м. Одеса, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код 26302595).

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Варненська 1 (вул. Варненська, 1, м. Одеса, 65080, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код 26302595) 1921/одну тисячу дев`ятсот двадцять одну/ грн 00 коп судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 грудня 2019 р.

Суддя Д.О. Бездоля