СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Справа № 913/1373/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі" (вх. № 3362 Л/2) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 у справі №913/1373/16, постановлену у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Ковалінас М.Ю., дата складання повного тексту ухвали 15.10.2019,

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 у справі №913/1373/16 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора банкрута Лободи В.О. від 11.07.2019 б/н, з урахуванням уточнення від 04.10.2019 №0410, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 про визнання грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області. Залишено в силі ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 про визнання грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області.

Припинено ліквідаційну процедуру - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі", введено процедуру санації боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі", керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Лободу Валерія Олексійовича, на строк 6 місяців та покладено на нього обов`язки та повноваження по проведенню процедури санації відповідно до Закону №4212, затверджено план санації боржника.

Відмовляючи в задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Завод сталевої дробі" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16, місцевий господарський суд дійшов висновку, що наведені ліквідатором обставини не є нововиявленими в розумінні приписів статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ліквідатор ТОВ "Завод сталевої дробі" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 у справі №913/1373/16 в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора банкрута Лободи В.О. від 11.07.2019 б/н, з урахуванням уточнення від 04.10.2019 №0410, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 про визнання грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області та залишення в силі ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справ №913/1373/16 про визнання грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області та ухвалити в цій частині нове рішення яким задовольнити заяву ліквідаторі банкрута Лободи В.О. від 11.07.2019 б/н, з урахуванням уточнення від 04.10.2019 №0410, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 про визнання грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області та скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 про визнання грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області;

- відмовити у визнанні грошових вимог Головного управління ДФС в Луганській області в сумі 1401143,23 грн. заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (друга черга);

- зобов`язати ліквідатора ТОВ "Завод сталевої дробі" Лободу В.О виключити з реєстру вимог кредиторів суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 1401143,23 грн.

Також просить судові витрати у повному обсязі покласти на кредитора Головного управління ДФС у Луганській області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що під час постановлення оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не враховано те, що ТОВ "Завод сталевої дробі", як нововиявлену обставину зазначає встановлений у справі №812/1108/18 факт відсутності заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 1401143,23 грн, а тому вказує на те, що нововиявленою обставиною у даній справі №913/1373/16 є не подія у вигляді рішення по справі №812/1108/18, а обставина, яка цим рішенням встановлена.

На думку апелянта, данні обставини є нововиявленими в розумінні статті 320 ГПК України, а не новими, у зв`язку з чим місцевий господарський суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 відкрито апеляційне провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 03.12.2019.

02.12.2019 від ГУ ДФС у Луганській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 у даній справі без змін. У відзиві ГУ ДФС у Луганській області зазначено, що виникнення нових або зміна обставин вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

В судовому засіданні 03.12.2019 представник боржника та арбітражний керуючий Лобода В.О. підтримали апеляційну скаргу, навели відповідні доводи, просили суд скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 та задовольнити заяву арбітражного керуючого Лободи В.О. про перегляд ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 за нововиявленими обставнами.

Присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції представниця ГУ ДФС у Луганській області заперечувала проти апеляційної скарги, просила суд залишити без змін ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 у даній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Постановою Господарського суду Луганської області від 09.10.2017 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі", визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Лободу В.О. (свідоцтво №1132 від 12.07.2013), на якого покладено обов`язки і повноваження по проведенню ліквідаційної процедури, встановлені Законом №4212.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 частково визнано грошові вимоги кредитора Головного управління ДФС у Луганській області в сумі 1447741,63 грн, у тому числі 1447619,64 грн - заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2 черга) та 121,99 грн - пеня з екологічного податку (6 черга).

Приймаючи вказану ухвалу, Господарським судом Луганської області встановлено, що погашення боргу в розмірі 1795911,27 грн відбулося в хронологічному порядку, за наступними деклараціями: від 09.06.2016 р. по терміну сплати 21.06.2016 у сумі 17229,23 грн. (залишок несплаченого боргу), № від 14.07.2016 р по терміну сплати 20.07.2016 у сумі 193074,19 грн., № від 12.08.2016 р. по терміну сплати 22.08.2016 р. у сумі 238359,40 грн., № від 09.09.2016р. по терміну сплати 20.09.2016 р. у сумі 254976,17 грн., №6 від 13.10.2017 р. по терміну сплати у сумі 237493,35 грн, № від 248750,77 грн по терміну сплати 21.11.2016 р. у сумі 248750,77 грн., № 6 від 12.12.2016 р. по терміну сплати 20.12.2016 у сумі 243750,38 грн., № від 13.01.2017 по терміну сплати 20.01.2017р. у сумі 157043,08 грн., за № від 15.02.2017 р по терміну с 20.02.2017 також відбулось часткове погашення боргу на суму 50166,70 грн.

Таким чином суд в ухвалі від 16.07.2018 зазначив, що сума кредиторських вимог за грошовими зобов`язаннями з єдиного внеску у розмірі 1 447 619,64 грн., складається із сум нарахованих та несплачених у 2017 році за: січень - 128007,21 грн. (несплачений залишок декларації), лютий - 224279,92 грн., березень-195928,12 грн., квітень -239173,19грн., травень - 216740,74 грн., червень - 194657,36 грн., липень - 62716,66 грн., серпень- 50048,6грн., вересень - 56429,3 грн., жовтень - 79638,54 грн.

Вказана ухвала була оскаржена арбітражним керуючим Лободою В.О. в апеляційному порядку, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 апеляційну скаргу повернуто заявнику на підставі ч.2 ст. 174 та ст. 260 ГПК України.

25.01.2018 ТОВ «Завод сталевої дробі» отримав від ГУ ДФС у Луганській області вимогу від 16.01.2018 №Ю-47-17 про сплату заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.12.2017 у розмірі 1401143,23 грн та звернувся до адміністративного суду з позовом про її скасування.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року позов ТОВ «Завод сталевої дробі» задоволено, скасовано вимогу від 16 січня 2018 року № Ю-47-17 Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод сталевої дробі» про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2018 року № Ю-47-17 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який станом на 31.12.2017 складає 1 401 143,23 грн. (один мільйон чотириста одна тисяча сто сорок три гривні 23 коп.)

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі №812/1108/18 вказане рішення залишено без змін, та набуло чинності.

12.07.2019 арбітражний керуючий Лобода В.О. звернувся до Господарського суду Луганської області з заявою від 11.07.2019 б/н про перегляд ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 за нововиявленими обставинами, в порядку ст. 320 ГПК України. В заяві ліквідатор просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 за результатами її перегляду за нововиявленими обставинами та постановити нову, якою відмовити у визнанні грошових вимог ГУ ДФС у Луганській області в сумі 1447741,63 грн, в т.ч. 1447619,64грн - заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2 черга) та 121,99грн - пені з екологічного податку (6 черга), зобов`язати ліквідатора виключити з реєстру вимог кредиторів суму єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 1447619,64 грн.

08.10.2019 до суду першої інстанції від ліквідатора ТОВ "Завод сталевої дробі" Лободи В.О. надійшли уточнення до заяви про перегляд ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 за нововиявленими обставинами, в яких ліквідатор просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у справі №913/1373/16 16 за результатами її перегляду за нововиявленими обставинами та постановити нову, якою відмовити у визнанні грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області в сумі 1401143,23 грн, у тому числі 1401143,23 грн - заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2 черга), зобов`язати ліквідатора виключити з реєстру вимог кредиторів суму єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 1401143,23 грн (т.10, а.с. 127). Уточнення до заяви мотивовані тим, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 у справі №812/1108/18, що залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019, переглянуті зобов`язання ТОВ «Завод сталевої дробі» зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 1401143,23 грн.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник вказує на те, що 28.01.2019 Луганський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №812/1108/18, залишене в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019, яким скасовано вимогу Головного управління ДФС у Луганській області до ТОВ "Завод сталевої дробі" про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2018 №Ю-47-17 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який станом на 31.12.2017 складає 1401143,23 грн. За твердженням ліквідатора, цими судовими рішеннями виявлені та встановлені обставини при яких у ТОВ "Завод сталевої дробі" відсутня заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 у розмірі 1401143,23 грн.

Відмовляючи арбітражному керуючому Лободі В.О. у задоволенні заяви про перегляд ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у даній справі за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції в ухвалі від 10.10.2019 виходив з того, що обставини щодо звільнення платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є загальновідомими фактами та такими, що були відомі боржнику на час розгляду заяви Головного управління ДФС у Луганській області про вступ з майновими вимогами у якості кредитора у справі про банкрутство ТОВ "Завод сталевої дробі" -16.07.2018. Судом також зазначено, що ті обставини, на які посилається ліквідатор були встановлені 28.01.2019 Луганським окружним адміністративним судом під час розгляду справи №812/1108/18 та підтверджені апеляційною інстанцією у постанові від 12.06.2019, тому ліквідатор у своїй заяві фактично наполягає на переоцінці доказів за ухвалою від 16.07.2018.

Розглянувши ухвалу Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 у справі № 913/1373/16, в оскаржуваній частині, на предмет правильного застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про її скасування, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Водночас нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акта, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Тож, як на підставу для перегляду ухвали суду від 16.07.2018 в даній справі ліквідатор посилається на обставини викладені в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 у справі №812/1108/18, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019, та яким було задоволено позовні вимоги ТОВ Завод сталевої дробі до Головного управління ДФС України у Луганській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2018 № Ю-47-17 й скасовано вимогу від 16.01.2018 № Ю-47-17 ГУ ДФС у Луганській області до ТОВ Завод сталевої дробі про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2018 № Ю-47-17 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який станом на 31.12.2017 складає 1401143,23 грн.

У вказаних судових рішеннях судами розглядались обставини щодо наявності/відсутності у ТОВ «Завод сталевої дробі» заборгованості перед ГУ ДФС у Луганській області зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у період з січня 2017 по грудень 2017 року.

Так, судами першої та апеляційної інстанції у справі № 812/1108/18 вказано, що згідно розрахунку суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску ТОВ «Завод сталевої дробі» та витягу з інтегрованої картки платника податків, наданих відповідачем, сума в розмірі 1401 143,23 грн. за позицією податкового органу виникла за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року. Відповідно до Акту звіряння розрахунків по сплаті єдиного соціального внеску за період лютий 2015 року грудень 2017 рік, наданого позивачем, у вказаному акті зазначені суми платежів з посиланням на конкретні платіжні доручення, копії яких додані до матеріалів справи. За розрахунками, наведеними в Акті звіряння, переплата за вказаний період станом на грудень 2017 року складає 2 874,73 грн. Відповідно до призначення платежу у вказаних платіжних дорученнях зазначене сплата єдиного внеску з січня 2017 року по грудень 2017 року, що сторонами не спростовується.

Станом на 31 грудня 2017 року позивачем згідно платіжних доручень сплачено єдиного внеску за період з січня по грудень 2017 року в розмірі 1 638 867,7 грн., що є більшим за суму, зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2018 року за № Ю-47-17 - 1401 143,23 грн. Станом на дату прийняття оскаржуваної вимоги 16 січня 2018 року були в наявності достовірні та достатні відомості, які свідчили про відсутність у позивача боргу зі сплати єдиного внеску за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

До такого висновку суди у справі №812/1108/18 дійшли з огляду на такі обставини.

Відповідно до частини 6 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

У ТОВ «Завод сталевої дробі» станом на 01.01.2017 існувала заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплачені у 2017 році кошти спрямовувались на погашення заборгованості за минулий період у відповідності до частини 6 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», про що не заперечує ГУ ДФС у Луганській області.

Судами у справі №812/1108/18 враховано, що позивач отримав сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 20.01.2015 № 2692, яким засвідчено настання з 02.06.2014 для позивача форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території м. Алчевська Луганської області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

А також судами у справі №812/1108/18 прийнято до уваги, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №826/27323/15 позов ТОВ «ЗСД» до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про зобов`язання ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві вчинити дії щодо списання суми безнадійного податкового боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 2 236 481,75 грн; постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.07.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016, у справі № 826/28059/15 за позовом ТОВ «Завод сталевої дробі» до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування вимоги встановлено, зокрема, що: «…у період з вересня 2014 року по січень 2015 року позивач був звільнений від виконання своїх обов`язків щодо сплати єдиного внеску…».

У справі №826/27323/15 адміністративним судом прийнято рішення про списання заборгованості з суми безнадійного податкового боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який станом на 10.05.2016 складав 2 236 481,75 грн.

05.02.2015 місцезнаходження позивача було змінено на адресу: 01021 м. Київ, вул. Мечникова, 9. Після зміни місцезнаходження позивач 06.02.2015 став на облік до ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві. 26.10.2016 місцезнаходження позивача було змінено на адресу: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 8. Після зміни місцезнаходження позивач став на облік до ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС в Луганській області.

Місто Алчевськ Луганської області знаходиться в зоні проведення АТО відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»

Положеннями ч. І п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464- VІ платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Враховуючи наведене, суди дійшли висновку про те, що сума заборгованості позивача по сплаті єдиного внеску, що виникла у період перебування ТОВ «Завод сталевої дробі» на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території, де проводилась антитерористична операція, та сплачена ТОВ «Завод сталевої дробі», підлягає списанню в силу приписів наведених обставин та вимог ч. І п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464- VІ.

Також судами першої та апеляційної інстанції у справі №812/1108/18 встановлено, що станом на 31.12.2017 позивачем згідно платіжних доручень було сплачено єдиного внеску за період з січня по грудень 2017 року в розмірі 1 638 867,7 грн., що є більшим за суму, зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2018 за № Ю-47-17, - 1401 143,23 грн.

З аналізу наведеного вбачається, що суди у справі №812/1108/18 визначили, що в силу приписів вимог ч. 6 ст. 25 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» погашена позивачем (ТОВ «Завод сталевої дробі») заборгованість за 2017 рік зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, мала бути зарахована органом фіскальної служби до минулих періодів, за які існувала несплата, однак, в силу обставин перебування в той період (2014-2015 роки) ТОВ «Завод сталевої дробі» на території проведення АТО, така заборгованість підлягала списанню, в силу ч. І п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464- VІ та висновків адміністративних судів у справах №826/27323/15 та №826/28059/15.

Апеляційним адміністративним судом у справі №812/1108/18 надана негативна оцінка стосовно невиконання органом фіскальної служби рішення судів у справах №826/27232/15 та №826/28059/15 щодо списання заборгованості ТОВ «Завод сталевої дробі» за період до 01.01.2017 року, що потягло за собою неправомірне виникнення у останнього боргу (недоїмки) зі сплати єдиних внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, який (борг) був предметом розгляду в ухвалі від 16.07.2018 року у даній справі та визнаний судом, як поточні кредиторські вимоги ГУ ДФС у Луганській області.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій в судових рішеннях у справі №812/1108/18 виявили обставини щодо процедури, яка не виконана органом фіскальної служби, але ж передбачена нормами чинного законодавства, при якій сплачені боржником суми з єдиного внеску підлягали списанню в силу перебування останнього в зоні проведення АТО, а наявні сплати боржником єдиного внеску у 2017 році не мали скеровуватись на попередні періоди. Тобто, ДПІ у Печерському районі не виконала рішення адміністративних судів у справах № №826/27323/15 та №826/28059/15, у зв`язку з чим виникла заборгованість у ТОВ «Завод сталевої дробі» саме за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В разі якщо б, орган ДФС виконав свої обов`язки згідно вимог чинного законодавства та вчинив дії щодо списання боргу за період до 01.01.2017 року зі сплати єдиного внеску на підставі перебування ТОВ «Завод сталевої дробі» на території проведення АТО, та на виконання рішення судів у справах №826/27323/15 та №826/28059/15, у ТОВ «Завод сталевої дробі», станом на день подання заяви про визнання грошових вимог ГУ ДФС у Луганській області, була би відсутня заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 у розмірі 1 401 143, 23 грн та відповідно були б відсутні підстави для винесення та пред`явлення податкової вимоги від 16.01.2018 № Ю-47-17.

Таким чином, колегія суддів, вважає виявлені адміністративними судами у справі №812/1108/158 обставини щодо незастосування ДФС процедури списання боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ «Завод сталевої дробі» за період до 01.01.2017 в силу перебування останнього в зоні проведення АТО в той період та на виконання рішень адміністративних судів у справах № №826/27323/15 та №826/28059/15, нововиявленими - які мають істотне значення для розгляду даної справи та формування реєстру вимог кредиторів ТОВ «Завод сталевої дробі», існували на момент прийняття Господарським судом Луганської області станом на час прийняття ухвали від 16.07.2018, не були відомі ТОВ «Завод сталевої дробі» та які виявлені Першим апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи №812/1108/18 у постанові від 12.06.2019.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) Суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип "належного урядування" покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку. Таким чином у разі звернення до суду з адміністративним позовом будь якого суб`єкта владних повноважень до громадян України, суб`єктів господарювання суди повинні використовувати принцип "належного урядування" на користь відповідачів і враховувати вищевказану практику Європейського суду з прав людини в процесі адміністративного судочинства.

Тож, у ситуації яка склалася у даній справі та при якій, внаслідок невиконання органом державної влади (ДФС) своїх повноважень щодо списання заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та невиконання рішення адміністративних судів, ТОВ «Завод сталевої дробі» є боржником за штучним боргом та має виконувати податкове зобов`язання якого не існує.

Колегія суддів зауважує, що процедура розгляду справи судами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та має бути збалансована з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права. Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з п.48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014: принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником.

В рішеннях «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06) Європейським судом з прав людини встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Тому, звернення арбітражного керуючого Лободи В.О. з заявою про перегляд ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у даній справі за нововиявленими обставинами, наявність яких встановлена у мотивувальній частині даної постанови, ефективно захистить порушене право ТОВ «Завод сталевої дробі» щодо уникнення помилково зобов`язання, з огляду також і на те, що станом на час винесення даної постанови боржник перебуває на стадії санації з метою відновлення своєї платоспроможності.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 28 рішення від 18.11.2004 р. у справі «Правєдная проти Росії», № 69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 р. у справі «Попов проти Молдови», № 2).

Натомість, колегією суддів при розгляді даної справи встановлено зловживання державним органом влади своїх повноважень, що має бути виправлено з метою захисту інтересів заявника та дотримання принципу законності та справедливості судового рішення.

Відповідно, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, є обгрунтованими, такими, що відповідають положенням процесуального права та засновані на дійсних обставинах справи.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Втім, оскаржувана ухвала вимогам статті 236 ГПК України не відповідає, встановлені у даній постанові обставини є підставою для часткового скасування ухвали Господарського суду Луганської області від 10.10.2019, з підстав неповного з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод сталевої дробі» задовольнити.

Скасувати пункти 1, 2 ухвали Господарського суду Луганської області від 10.10.2019 у справі №913/1373/16.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі" (з урахуванням уточнень) про перегляд ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 року у справі № 913/1373/16 за нововиявленими обставинами задовольнити.

Скасувати пункти 1, 2 ухвали Господарського суду Луганської області від 16.07.2018 року у справі №913/1373/16.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Відмовити у визнанні грошових вимог Головного управління ДФС у Луганській області в сумі 1 401 143,23 грн. зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (друга черга).

Зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод сталевої дробі» Лободу В.О. виключити з реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Головного управління ДФС у Луганській області у сумі 1 401 143,23 грн зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (друга черга).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.12.2019

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель