РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/13585/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Пролісок" про стягнення 3 933,23 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов укладеного 15 травня 2019 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Пролісок" (далі - Центр) договору про надання послуг з прання, позивач надав відповідачу передбачені цією угодою послуги з прання білизни на загальну суму 3 715,20 грн. Оскільки Центр взятого на себе обов`язку щодо оплати вказаних послуг не виконав, Товариство, посилаючись на статті 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 180, 193, 198, 216, 218, 222, 229, 230, 231, 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просило суд стягнути з відповідача вищевказану суму боргу в розмірі 3 715,20 грн., а також 218,03 грн. пені, нарахованої у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 жовтня 2019 року позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13585/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Проте Центр у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 1 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі № 910/13585/19 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03680, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Центру.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом із тим, копія ухвали суду від 1 жовтня 2019 року про відкриття провадження у справі № 910/13585/19 також була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на зазначену в позовній заяві поштову адресу відповідача, а саме: 08711 , Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Солов`яненка, 369 .

Приписами пункту 1 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 1 жовтня 2019 року, направлена на поштову адресу відповідача, була отримана уповноваженими представниками Центру 3 жовтня 2019 року, про що свідчать наявне у матеріалах справи відповідне повідомлення про вручення цього судового відправлення.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 1 жовтня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2019 року між Центром та Товариством було укладено договір про надання послуг з прання № 166/150519-Бр, за умовами якого позивач зобов`язався за завданням відповідача та відповідно до умов договору надати останньому пральні послуги, а Центр, у свою чергу, - прийняти та оплатити зазначені послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

За умовами пункту 4.1 укладеного договору вартість надання пральних послуг, узгоджена замовником та виконавцем, наведена у додатку № 1.

У пунктах 4.2, 4.3 зазначеної угоди сторони погодили, що оплата пральних послуг здійснюється у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Оплата наданих виконавцем послуг здійснюється за підсумками прання за виставленими рахунками протягом трьох банківських днів з дня виставлення рахунку.

Відповідно до пункту 4.6 даного правочину виконавець надає рахунки для оплати в електронному вигляді у відповідності до чинного законодавства, а саме частин 1, 3 статті 207 ЦК України, частини 3 статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис", статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Згідно з пунктами 5.1-5.3 цього договору виконавець вважається таким, що виконав свої обов`язки за договором з моменту підписання замовником акта приймання-передачі наданих послуг, а також у випадку, передбаченому пунктом 5.3 даного договору. Виконавець надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний у триденний термін з моменту отримання акта приймання-передачі наданих послуг підписати і повернути його, або надати мотивовану відмову у його підписанні. У разі неповернення акта приймання-передачі наданих послуг чи відсутності мотивованої відмови у підписанні зазначеного акта у терміни, передбачені пунктом 5.2 цього договору, вважається, що замовник прийняв надані послуги, такі послуги надані відповідно до умов договору, і замовник не має претензій щодо якості наданих послуг.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року (за умови надіслання за один місяць до зазначеної дати однією з сторін повідомлення щодо його припинення), а по грошовим зобов`язанням - до моменту повного виконання зобов`язань. Договір вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік у разі відсутності повідомлення від будь-якої із сторін про бажання його припинити.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вищезазначеного договору позивач надав відповідачу передбачені цією угодою послуги на загальну суму 3 715,20 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рахунку на оплату від 22 травня 2019 року № 922. Вказаний рахунок у передбаченому пунктом 4.6 договору порядку був направлений на зазначену в даному правочині електронну адресу відповідача 19 липня 2019 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією відповідного скріншоту.

У той же час судом встановлено, що підписаний уповноваженим представником позивача та скріплений відбитком печатки Товариства акт надання послуг від 22 травня 2019 року № 924 на суму 3 715,20 грн. також був надісланий на електронну адресу відповідача 19 липня 2019 року. Крім того, наведений акт був направлений позивачем на юридичну та поштову адреси Центру засобами поштового зв`язку 22 липня 2019 року, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії відповідних фіскальних чеків та описів вкладення. Наведені відправлення були отримані уповноваженими особами відповідача за обома адресами, а саме: відправлення, надіслане за юридичною адресою Центру було отримане уповноваженим представником відповідача 12 серпня 2019 року, а за поштовою адресою замовника - 25 липня 2019 року.

Проте зазначений акт надання послуг від 22 травня 2019 року № 924 уповноваженим представником відповідача підписаний не був.

З огляду на положення пункту 5.3 укладеного між сторонами договору, а також зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів надання Центром позивачу мотивованої відмови від підписання вищенаведеного акту, суд дійшов висновку про те, що такий акт вважається підписаним з боку замовника у встановленому договором порядку.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з прання від 15 травня 2019 року № 166/150519-Бр також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов даної угоди.

Водночас судом встановлено, що Центр не здійснив оплати вартості наданих йому послуг за актом надання послуг від 22 травня 2019 року № 924, заборгувавши таким чином позивачу 3 715,20 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума боргу Центру, яка складає 3 715,20 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав належні документи, які свідчать про відсутність вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Товариства про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також у зв`язку з неналежним виконанням Центром своїх зобов`язань за договором про надання послуг з прання від 15 травня 2019 року № 166/150519-Бр, позивач просив суд стягнути з останнього 218,03 грн. пені, нарахованої у період з 26 липня 2019 року по 26 вересня 2019 року на суму основного боргу в розмірі 3 715,20 грн.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що за недотримання строків, зазначених у пункті 4.3 договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент прострочення за кожний день прострочення.

У той же час при дослідженні проведеного позивачем розрахунку заявленої до стягнення з відповідача суми пені судом встановлено, що останній був здійснений з арифметичними помилками.

З огляду на вказані обставини суд дійшов висновку про те, що дійсною арифметично вірною сумою вищенаведеної штрафної санкції, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства, є пеня в сумі 215,89 грн., нарахована у період з 26 липня 2019 року по 26 вересня 2019 року на суму основного боргу в розмірі 3 715,20 грн., тоді як у задоволенні вимог позивача про стягнення з Центру 2,14 грн. пені слід відмовити.

За таких обставин позов Товариства підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Пролісок" (03680, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ідентифікаційний номер 33493005) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс" (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Черкаська, будинок 26; ідентифікаційний номер 40262197) 3 715 (три тисячі сімсот п`ятнадцять) грн. 20 коп. основного боргу, 215 (двісті п`ятнадцять) грн. 89 коп. пені, а також 1 919 (одну тисячу дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 95 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Лондрі Сервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Пролісок" про стягнення 2,14 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 2 грудня 2019 року

Суддя Є.В. Павленко