ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 справа № 914/1566/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Муравець О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон ЛТД", с. Станиля

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод", м. Львів

про: стягнення заборгованості в сумі 387945,86 грн.

В судове засідання з`явились:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

05.08.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон ЛТД» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» про стягнення заборгованості в сумі 387945,86 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 09.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.09.2019 року.

10.09.2019 року за вх. № 37061/19 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи 10.09.2019 року, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника, через його перебування у службовому відрядженні.

В підготовче засідання 10.09.2019 р. представник позивача з`явився. Щодо відкладення розгляду справи, згідно клопотання представника відповідача, не заперечує.

В підготовче судове засідання 10.09.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою-викликом Господарського суду Львівської області суду від 10.09.2019 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 23.09.2019 року.

23.09.2019 року за вх. № 38796/19 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи 23.09.2019 року, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника через його перебування на лікарняному.

В підготовче засідання 23.09.2019 р. представник позивача з`явився. Щодо відкладення розгляду справи, згідно клопотання представника відповідача покладається на розсуд суду.

В підготовче судове засідання 23.09.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою-викликом Господарського суду Львівської області суду від 23.09.2019 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 02.10.2019 року.

02.10.2019 року за вх. № 2675/19 представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

02.10.2019 року за вх. № 40532/19 представник відповідача надіслав поштою клопотання про відкладення розгляду справи 02.10.2019 року, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника через його перебування у службовому відрядженні.

В підготовче засідання 02.10.2019 р. представник позивача з`явився, підтримав подане клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів. Щодо відкладення розгляду справи, згідно клопотання представника відповідача покладається на розсуд суду.

В підготовче судове засідання 02.10.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 02.10.2019 року клопотання представника позивача за вх. № 2675/19 про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/1566/19 на 30 днів. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 09.10.2019 року.

В підготовче засідання 09.10.2019 р. представник позивача з`явився.

В підготовче засідання 09.10.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Ухвалою-викликом Господарського суду Львівської області суду від 09.10.2019 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 23.10.2019 року.

23.10.2019 року за вх. № 43574/19 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи 23.10.2019 року, у зв`язку з проведенням переговорів для мирного врегулювання сторонами судового спору.

23.10.2019 року за вх. № 43639/19 представник позивача через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті за відсутності представника позивача та його представника.

23.10.2019 року за вх. № 43575/19 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить закрити провадження у справі в частині 214 000,00 грн основного боргу, відповідно до платіжних доручень № 3765 від 11.07.2019 року, № 4408 від 30.07.2019 року, № 6830 від 03.10.2019 року, № 6832 від 03.10.2019 року, № 7215 від 11.10.2019 року, № 7217 від 11.10.2019 року, ПрАТ "ЛЛРЗ" перерахувало суму заборгованості, яку позивач просить стягнути у даній справі, у розмірі 214 000, 00 грн. (докази містяться в матеріалах справи)

В підготовче засідання 23.10.2019 р. представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи).

В підготовче засідання 23.10.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 23.10.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.11.2019 року.

20.11.2019 року за вх. № 47998/19 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи 20.11.2019 року, у зв`язку з проведенням переговорів для мирного врегулювання сторонами судового спору.

В судове засідання 20.11.2019 р. представник позивача з`явився.

В судове засідання 20.11.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи).

Ухвалою-викликом Господарського суду Львівської області суду від 20.11.2019 року розгляд справи відкладено на 27.11.2019 року.

27.11.2019 року за вх. № 49512/19 представник позивача через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить закрити провадження у справі № 9141566/19 в частині частково погашеної суми заборгованості в розмірі 214 000,00 грн. та судове засідання по суті проводити за відсутності позивача та його представника.

27.11.2019 року за вх. № 3256/19 представник позивача через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить повернути частково сплачений судовий збір, у зв`язку із закриттям провадження у справі № 914/1566/19 частково на суму основної заборгованості 214 000,00 грн.

В судове засідання 27.11.2019 р. представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи).

В судове засідання 27.11.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив (докази містяться в матеріалах справи).

Згідно ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми ст.81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Отже, судом було забезпечено змагальність сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 27.11.2019 ухвалено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон" ЛТД в обґрунтування пред`явленого позову зазначає, що на виконання укладеного між сторонами договору поставки від 07.08.2018 року № БІГ-006/18 на підставі замовлення відповідача, ним було поставлено останньому товар - слюсарно-монтажний інструмент (загальна сума поставки 394 627,20 грн., згідно специфікації №1 до договору) та договору поставки від 26.10.2018 року № БІГ-009/18 на підставі замовлення відповідача, ним було поставлено останньому товар - металорізальний інструмент (загальна сума поставки 1 482 951,12 грн., згідно специфікації №1 до договору).

За умовами п. 4.1. укладених між сторонами договорів поставки, розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Товари були поставлені відповідачеві згідно Накладних №9 від 16.10.2018р., №2 від 05.11.2018р., №36 від 26.12.2018р., №35 від 26.12.2018р., №34 від 26.12.2018р., №14 від 11.04.2019р.

На виконання вимог Договору та вимог Податкового кодексу, позивачем було складено та зареєстровано податкові накладні від 16.10.2018р., 26.12.2018р. та 11.04.2019р., що підтверджується відповідними податковими накладними та квитанціями про їх реєстрацію.

Позивач зазначив, що, в супереч вимогам договорів, відповідачем оплата за поставлений товар не була здійснена у повному обсязі та відповідно до умов Договору, відтак, перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 333 425,52грн. на час звернення з позовом до суду.

Позивачем було надіслано на адресу відповідача претензії-вимоги про оплату заборгованості, однак такі залишились без розгляду та без результату.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду із вимогами про стягнення з відповідача 333 425,52 грн - основної заборгованості та нарахованих на суму боргу 24 505, 49 грн - пені, 4607, 04 грн - 3 % річних та 21407, 81 грн - інфляційних втрат, згідно поданих позивачем розрахунків.

Позиція відповідача.

Відповідач в жодне з судових засідань не забезпечив явки свого представника, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив, надав докази часткової оплати основного боргу в сумі 214 000,00 грн., доказів повної сплати заборгованості не подав, не скористався своїми процесуальними правами, як відповідач у даній справі.

Обставини справи встановлені судом.

Між ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (Замовник) та ТОВ «Оріон» ЛТД (Постачальник) було укладено Договір поставки №БІГ-006/18 від 07.08.2018р. та Договір поставки №БІГ-009/18 від 26.10.2018р. із погодженими сторонами специфікаціями №1 до них.

Відповідно до умов п. 1.1. Договорів, Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Замовника, а Замовник прийняти і оплатити Товар, найменування, марка й кількість якого вказується в специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

У пункті 1.2. договору від 07.08.2018 року № БІГ-006/18 визначено найменування (номенклатура, асортимент) товару: слюсарно-монтажний інструмент. Кількість товарів: згідно специфікації № 1.

Відповідно до п. 3.1. договору, загальна сума договору складає 394 627, 20 грн.

У пункті 1.2. договору від 26.10.2018 року № БІГ-009/18 визначено найменування (номенклатура, асортимент) товару: металорізальний інструмент. Кількість товарів: згідно специфікації № 1.

Відповідно до п. 3.1. договору, загальна сума договору складає 1 482 951,12 грн.

Розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару, але не раніше реєстрації податкової накладної (п. 4.1. договорів).

За умовами п.п. 5.1. - 5.3. договорів, поставка товарів здійснюється партіями, не пізніше 20 календарних днів з дня отримання постачальником заявки замовника. При поставці товару оформлення товарно-транспортної накладної є обов`язковим. Місце поставки (передачі) товарів: м. Львів, вул. Залізнична, 1-А, склад замовника. Умови поставки СРТ згідно ІНКОТЕРМС-2010.

Відповідно до п.6.1 Договорів, Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари.

Як вбачається із матеріалів, долучених до справи, сторонами було підписано специфікацію № 1 до договору поставки від 07.08.2018 року № БІГ-006/18, у якій визначено найменування товару - на суму 394 627,20 грн.

Як вбачається із матеріалів, долучених до справи, сторонами було підписано специфікацію № 1 до договору поставки від 26.10.2018 року № БІГ-009/18, у якій визначено найменування товару - на суму 1 482 951,12 грн.

Позивачем зобов`язання за договором були виконані належним чином та в повному обсязі, будь-які зауваження з боку Замовника відсутні.

Товари були поставлені відповідачеві згідно Накладних №9 від 16.10.2018р., №2 від 05.11.2018р., №36 від 26.12.2018р., №35 від 26.12.2018р., №34 від 26.12.2018р., №14 від 11.04.2019р.

На виконання вимог Договору та вимог Податкового кодексу, позивачем було складено та зареєстровано податкові накладні від 16.10.2018р., 26.12.2018р. та 11.04.2019р. що підтверджується відповідними податковими накладними та квитанціями про їх реєстрацію. (докази містяться в матеріалах справи)

Однак, всупереч вимогам договорів, відповідачем оплата за поставлений товар не була здійснена у повному обсязі а, відтак, перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 333425,52 грн. на час звернення з позовом до суду.

Відповідач своє зобов`язання за договором щодо оплати за поставлений товар не виконав, в результаті чого позивач, з метою мирного врегулювання спору, надіслав йому претензії-вимоги про оплату заборгованості, однак такі залишились без розгляду та без результату.

Відповідно до п.7.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

В разі порушення строків оплати, Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати. (п.7.3 Договору)

У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати поставленого товару, позивачем проведено нарахування 3% річних, інфляційних втрат, а також пені на суму заборгованості за весь час прострочення до моменту написання позовної заяви.

За період з 05.01.2019р. (день порушення строку оплати) по 23.02.2019р. (день, що передує наступній поставці) позивачем нараховано на суму 104000,00грн. (203042,40- 99042,40) з врахуванням часткової оплати.

Нарахування позивачем здійснювались на суму 389425,52грн. (104000,00 +75568,80+99058,32+110798,40) з врахування суми поставки в межах строків за період з 25.02.2019р. (день порушення строку оплати) по 13.03.2019р. (день, що передує частковій оплаті).За період з 15.03.2019р. (день наступний після часткової оплати) по 20.03.2019р. (день, що передує частковій оплаті) на суму 369425,52грн. (389425,52-20000,00).

За період з 22.03.2019р. (день наступний після часткової оплати) по 10.04.2019р. (день, що передує частковій оплаті) на суму 359425,52грн. (369425,52-10000,00).

За період з 05.06.2019р. (день наступний після часткової оплати) по 10.04.2019р. (день, що передує частковій оплаті) на суму 352425,52грн. (359425,52-7000,00).

За період з 12.04.2019р. (день наступний після часткової оплати) по 03.06.2019р. (день, о передує частковій оплаті) на суму 337425,52грн. (352425,52-15000,00).

За період з 12.07.2019р. (день наступний після часткової оплати) по 23.07.2019р. (день написання позовної заяви) на суму 333425,52грн. (337425,52-4000,00).

Відтак, позивач зазначає, що згідно його розрахунків загальна сума, яка підлягає до стягнення з ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» на користь ТОВ «Оріон» ЛТД за Договором поставки №БІГ- 006/18 від 07.08.2018р. та №БІГ-009/18 від 26.10.2018р. становить 383945,86 грн, з яких 333425,52 грн - основного боргу, 21407,81 грн - інфляційних втрат, 4607,04 грн - 3% річних, 24505,49 грн - пені.

Суд звертає увагу, що частина оплати заборгованості на суму 214 000,00 грн була здійснена відповідачем після звернення позивача з цим позовом до суду. Це підтверджується платіжними дорученнями № 3765 від 11.07.2019 року, № 4408 від 30.07.2019 року, № 6830 від 03.10.2019 року, № 6832 від 03.10.2019 року, № 7215 від 11.10.2019 року, № 7217 від 11.10.2019 року на загальну суму 214 000,00 грн (копії платіжних доручень долучені до матеріалів справи).

Норми права та мотиви з яких виходив суд при ухваленні рішення.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак відповідач доводів позовної заяви не спростував, доказів повної оплати заборгованості не представив.

Суд зазначає, що наведеними обставинами справи та наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару. Також, в матеріалах справи містяться докази реєстрації позивачем податкової накладної на отримувача товару - ПАТ "Львівський локомотивний завод", що є обов`язковою умовою, відповідно до п. 4.1. договору, для настання у відповідача обов`язку з оплати поставленого товару. Відповідачем не представлено жодних заперечень щодо отримання вказаного товару чи доказів висловлення претензій з приводу якості, кількості чи ціни поставленого позивачем товару. А здійснена відповідачем часткова оплата за товар додатково підтверджує належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором щодо поставки товару.

Господарський суд закриває провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на долучені позивачем до матеріалів справи докази часткової оплати заборгованості відповідачем на суму 214 000,00 грн, після пред`явлення позову до суду, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення вказаної суми основної заборгованості.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що обґрунтованою до стягнення з відповідача є сума основного боргу в розмірі 119 425,52 грн. на час прийняття рішення у справі.

Щодо стягнення пені.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов`язання є зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Частиною 1 статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно пункту 7.3. договору сторони погодили, що у разі порушення строків оплати, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

На підставі зазначених у п. 7.3. договору умов, у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати товару, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 24 505,49 грн за період з 05.01.2019 по 05.07.2019.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд із врахуванням умов п. 7.3 та п. 4.1. договорів, що розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару, але не раніше реєстрації податкової накладної, встановив, що вказані нарахування, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат проведено невірно. Перерахувавши, суд дійшов висновку, що сума пені становить 18 740,19 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 зазначеної Постанови).

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати за товар, визначеного у п. 4.1. договорів, позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 21 407, 81 грн - інфляційних втрат (за період грудень 2018 - червень 2019 року) та 4 607,04 грн - 3 % річних (за період з 05.01.2019 по 23.07.2019).

Суд, перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, із врахуванням умов п. 4.1-4.3 та п. 7.1 договору, дійшов висновку, що такі проведені невірно. А саме до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних в сумі - 4479,38 грн та інфляційні втрати в сумі - 7218,25 грн.

За таких обставин, враховуючи часткове погашення основного боргу відповідачем на суму 214 000, 00 грн та відсутність заперечень щодо позову зі сторони відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку позовні вимоги задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 119 425,52 грн - основного боргу, 18740,19 грн - пені, 7218, 25 грн - інфляційних втрат та 4479, 38 грн - 3 % річних. В задоволені решти позовних вимог суд відмовляє із-за безпідставності їх нарахування.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача у своїй заяві від 27.11.2019 року вх. № 3256/19 просить повернути частково сплачений судовий збір у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 214 000,00 грн, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 3 210,00 грн сплаченого судового збору платіжним дорученням № 201 від 25.07.2019 року.

Керуючись ст. 625 ЦК України, ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 231, 236-241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 914/1566/19 в частині стягнення з відповідача 214 000,00 грн основного боргу - закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотивний завод" (79018, Львівська область, м. Львів, вул. Залізнична, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон" ЛТД (82172, Львівська область, Дрогобицький район, с. Станиля, вул. Грушевського, 57, ) суму в розмірі 152 111,29 грн, з яких: 119 425,52 - основного боргу, 18 740,19 грн - пені, 7 218,25 грн - інфляційних втрат, 4 479,38 грн - 3 % річних та 2 247,95 грн судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Оріон" ЛТД (82172, Львівська область, Дрогобицький район, с. Станиля, вул. Грушевського, 57, ) з державного бюджету 3 210,00 грн сплаченого судового збору платіжним дорученням № 201 від 25.07.2019 року.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 09.12.2019 р.

Суддя Долінська О.З.