ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4416/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ"

до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЖИЛСЕРВІС-2" ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

про стягнення 49086,30грн.

Представники: справу розглянуто без виклику представниківучасників справи

І. ПРОЦЕДУРА ПРОВАДЖЕННЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 49086,30грн.

Судовий збір у розмірі 1921,00грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії №06556 від 01.02.2013 (далі - договір).

Положеннями укладеного між сторонами договору не обумовлено постачання електричної енергії до будинків розташованих за адресою: місто Дніпро, вулиця Воскресенська, 27 будинок 1 та будинок 2.

07.09.2017 представниками позивача здійснено перевірку відповідача в частині дотримання Правил користування електричною енергією за адресою: місто Дніпро, вулиця Воскресенська, 27 будинок 1 та будинок 2.

В ході перевірки виявлено порушення пунктів 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 Правил користування електричної енергії, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі з метою безоблікового споживання електричної енергії. Підключення виконано від поверхових щитів житлових будинків за адресою місто Дніпро, вулиця Воскресенська, 27, будинок 1 та вулиця Воскресенська, 27, будинок 2 відповідачем дротом АПВ 2х2,5мм.

З приводу виявленого порушення представниками позивача складено Акт про порушення №121597 від 07.09.2017, який підписано представником відповідача без заперечень.

21.09.2017 відбулося засідання комісії постачальника електричної енергії по розгляду акту про порушення №121597 від 07.09.2017, на якому прийнято рішення оформлене протоколом №9-23 про нарахування кількості недоврахованої електроенергії у відповідності з пунктом (2.6) за формулою (2.7) Методики.

Згідно розрахунку кількості недоврахованої електричної енергії по Акту №121597 від 07.09.2017 сума нарахувань склала 49086,30грн., яка відповідачем несплачена у добровільному порядку, що і стало підставою звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4416/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2019.

Ухвалою від 04.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 04.11.2019.

25.10.2019 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 24.10.2019 за вих.№б/н в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач стверджує, що на схемі електропостачання споживача, що наявна в Акті про порушення вказана межа, яка встановлена до електричного щитка будинку. Тобто, електрична проводка, що прокладена до електричного щитка будинку належить енергопостачальнику, а з електричного щитка - балансоутримувачу (управителю) житлового будинку - відповідачу.

Аналізуючи схему електропостачання споживача, відповідач дійшов висновку, що самовільне підключення вчинено після межі балансової належноїст електропостачальника і знаходиться в межах балансової належності балансоутримувача. В змісті самого порушення позивач вказує на те, що електрощитова належить відповідачу, від якої і виконано самовільне підключення. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Центрального апеляційного господарського суду по справам №904/657/19 та №904/655/19 за участі тих самих сторін.

04.11.2019 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла відповідь на відзив від 04.11.2019 за вих.№б/н в якій просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи позивача на відзив.

На думку позивача, відповідачем не доведено, що самовільне підключення здійснено від електричної мережі останнього, оскільки межа експлуатаційної відповідальності може не збігатися з межею балансової належності.

Крім того, відповідач не скористався правом на надання пояснень і зауважень щодо змісту акта про порушення, підписавши його без заперечень.

Позивач вважає необґрунтованими доводи відповідача про безпідставне застосування формули 2.7 п. 2.6 та припущення про можливе вчинення порушення, передбаченого пп. 7 п. 2.1, за яке застосовується п. 2.9. Методики. За твердженням позивача, в обох випадках вартість розрахунку електроенергії визначається за формулою 2.7. Методики.

Позивач констатує, що відсутність приладів обліку свідчить про фактичну відсутність схеми обліку електричної енергії, що виключає можливість допущення відповідачем порушення, передбаченого пп. 6 п. 2.1. Методики, розрахунок за яке здійснюється відповідно до п. 2.8. Методики.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, шістдесятиденний строк з дня відкриття провадження у справі спливає 03.12.2019.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

03.12.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Таким чином, предмет доказування - це коло фактів матеріально-правового значення, які підлягають встановленню для вирішення господарської справи по суті.

Можна виділити два основних підходи до визначення предмету доказування, які відповідають його розумінню у вузькому і широкому сенсі.

Предмет доказування у вузькому розумінні визначається як сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, тобто фактів, з якими закон пов`язує виникнення, зміну і припинення правовідносин між сторонами і на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Даний склад фактів визначається нормою права, яка регулює спірні правовідношення.

В широкому розумінні предмет доказування вміщує не тільки юридичні факти, які обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, але і інші обставини, без встановлення яких неможливо правильне вирішення справи і виконання судом інших задач господарського судочинства.

До предмету доказування у широкому розумінні можна віднести наступні групи фактів:

1. юридичні факти матеріально-правового характеру;

2. доказові факти;

3. юридичні факти процесуально-правового характеру (які визначають наявність у особи права на пред`явлення позову і здійснення інших процесуальних дій );

4. факти, які сприяють правильній оцінці доказів (наприклад, факт підробки письмового доказу);

5. факти, встановлення яких необхідно суду для виконання попереджувальних і виховних задач господарського судочинства.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі:

1. Характер правовідносин сторін.

2. Правова природа проведених позивачем нарахувань вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією.

3. Межа відповідальності сторін та правомірність застосування відповідальності до відповідача.

1. Характер правовідносин сторін.

01.02.2013 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - постачальник), найменування якого змінено на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - позивач, постачальник) та Комунальним підприємством "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради (далі - споживач, відповідач) укладений договір №065156, відповідно до пункту 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1260 кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Умовами зазначеного договору постачання електричної енергії до будинків, розташованих за адресою: місто Дніпро, вулиця Воскресенська, 27, будинок 1 та будинок 2 не передбачено.

07.09.2017 представниками позивача здійснено перевірку відповідача в частині дотримання Правил користування електричною енергією за адресою: місто Дніпро, вулиця Воскресенська, 27 будинок 1 та будинок 2. Перевірку проведено трьома представниками постачальника за участю представника відповідача.

Зі змісту складеного за результатами перевірки Акта про порушення №121597 від 07.09.2017 вбачається, що відповідачем порушено пункти 1.3, 5.1, 6.40, 6.41, 10.2 Правил користування електричної енергії та пункт 2.1.5 Методики, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі з метою безоблікового споживання електричної енергії. Підключення виконано від поверхових щитів житлових будинків за адресою місто Дніпро, вулиця Воскресенська, 27, будинок 1 та вулиця Воскресенська, 27, будинок 2 відповідачем дротом АПВ 2х2,5мм.

За результатами розгляду Акта про порушення №121597 від 07.09.2017 комісією позивача прийнято рішення комісії енергопостачальника про нарахування споживачу вартості недоврахованої електричної енергії у відповідності до п. 2.6. за формулою 2.7. Методики за період з 07.09.2016 по 07.09.2017 на загальну суму 49086,30грн, про що складено протокол №9-23 від 21.09.2017. Представник споживача на засідання комісії з`явився.

Позивачем здійснений розрахунок по акту про порушення Правил користування електричною енергією №121597 від 07.09.2017 за період з 07.098.2016 по 07.09.2017 у сумі 49086,30грн.

2. Правова природа проведених позивачем нарахувань вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 235 Господарського кодексу України, за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 статті 236 Господарського кодексу України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно частини 2 статті 236 Господарського кодексу України, перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Отже, із змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості не облікованої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

3. Межа відповідальності сторін та правомірність застосування відповідальності до відповідача.

Згідно частин 1, 2 статті 237 Господарського кодексу України, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Правопорушеннями на ринку електричної енергії є порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж електроенергетичних підприємств та споживачів, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах (пункт 3 частина 2 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії").

На момент виникнення спірних правовідносин діяли Правила користування електричною енергією, затверджені Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (з відповідними змінами).

Згідно пункту 6.40. Правил користування електричною енергією, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №782/12656 від 04.07.2006.

Відповідно до пункту 6.41 Правил користування електричною енергією, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві, підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Пунктами 4.1., 4.5., 4.6. Методики передбачено, що факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог Правил користування електричною енергією або Правил користування електричною енергією населенням оформлюється актом про порушення.

Акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень Правил користування електричною енергією.

Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

В акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:

меж балансової належності;

перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення;

фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Згідно пункту 6.42. Правил користування електричної енергії, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов`язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією визначається Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006.

В пункті 2.1. Методики наведено перелік порушень ПКЕЕ, у разі виявлення яких, на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕ, застосовується дана Методика.

Згідно підпункту 5 пункту 2.1. Методика застосовується за самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Відповідно до пункту 2.6. Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності Договору величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою

Wдоб.с.п. = Pс.п. · tвик.с.п., (2.7)
де Pс.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами:

у разі підключення до однієї фази

Pс.п. = I · Uном.фаз. · cos?; (2.8)

де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ).

cos ? - косинус кута між фазною напругою Uфаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни. передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cos? приймається рівним 0,9;

tвик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Суд критично оцінює доводи позивача щодо наявності порушення в частині підключення відповідача до електричної мережі енергопостачальника з таких підстав.

Відповідно до пункту 2.4. Правил користування електричної енергії, межа експлуатаційної відповідальності між споживачем - фізичною особою, об`єднанням співвласників (власником) багатоквартирних будинків та/або власником електричних мереж за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок встановлюється, зокрема, для квартир багатоповерхових будинків на відхідних клемах розрахункових засобів обліку поверхових або квартирних електрощитків.

На схемі електропостачання споживача, наявній в Акті про порушення №121597 від 07.09.2017, зазначена межа, встановлена до електричного щитка будинку. Отже, електрична проводка, що прокладена до електричного щитка будинку, належить енергопостачальнику, а до електричного щитка - балансоутримувачу (управителю) житлового будинку - відповідачу.

Відтак, самовільне підключення (Т.1 та Т.2) вчинено після межі балансової належності енергопостачальника і знаходиться в межах балансової належності балансоутримувача.

Приймаючи рішення, господарський суд взяв до уваги, що позивач в тексті позовної заяви вказав, що самовільне підключення місць загального користування здійснено від квартирних стояків, тобто внутрішньої електричної мережі, що знаходиться в зоні експлуатаційної відповідальності управителя будинку.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що самовільне підключення було здійснено до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику, тобто відсутнє порушення Правил користування електричною енергією, передбачене підпунктом 5 пункту 2.1 Методики, що виключає застосування пункту 2.6 Методики.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

ІІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1921,00грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням №76340 від 25.09.2019 на суму 1921,00грн.

Розмір сплаченого позивачем судового збору відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 7-11, 13-15, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 222, 232-242, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

IV. ВИРІШИВ.

У задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ШОСЕ ЗАПОРІЗЬКЕ, будинок 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23359034) до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ШОСЕ ЗАПОРІЗЬКЕ, будинок 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23359034) про стягнення 49086,30грн. відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ШОСЕ ЗАПОРІЗЬКЕ, будинок 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23359034).

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 03.12.2019.

Суддя І.В. Петренко