ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" грудня 2019 р. м. Київ Справа № 910/11241/19

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мануфактурний двір» б/н, б/д (вх. №285/19 від 03.12.2019 року) про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» та його правонаступнику АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо продажу, оренди, передачі на відповідальне зберігання, охорону чи відчуження будь-яким іншим шляхом на користь будь-яких третіх осіб нерухомого майна, заборони АТ «Укрсоцбанк» та його правонаступнику АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо створення перешкод у користуванні майном

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мануфактурний двір», с. Рогозів, Бориспільський район, Київська область

до: 1) Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ

2) Державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровської Ірини Петрівни, м. Ржищів, Київська область

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_1 , м. Київ

про визнання дій протиправними та скасування реєстрації права власності

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мануфактурний двір» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровської Ірини Петрівни про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, призначену для розміщення швейної фабрики, кадастровий номер № :01:013:0008, загальною площею 1,3893 га за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів (реєстраційний номер 29592895) та державної реєстрації права власності на майно, що передано в іпотеку за іпотечним договором №030.29-50/190-С від 09.10.2006р., який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим номером №4883, а саме, будівлі швейної фабрики, загальною площею 2690,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 29590771).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.10.2019 року справу №910/11241/19 за позовом ТОВ «Мануфактурний двір» до 1) АТ «Укрсоцбанк», 2) Державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області Петровської Ірини Петрівни, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування реєстрації права власності передано за встановленою підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2019 року (суддя В.М.Бацуца) справу №910/11241/19 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 11.12.2019 року.

До суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мануфактурний дім» надійшла заява про забезпечення позову б/н, б/д (вх. №285/19 від 03.12.2019 року) шляхом заборони Акціонерному товариству «УКРСОЦБАНК», а також правонаступнику АТ «АЛЬФА-БАНК» вчиняти будь-які дії щодо продажу, оренди, передачі на відповідальне зберігання, охорону чи відчуження будь-яким іншим шляхом на користь будь-яких третіх осіб нерухомого майна, а саме, будівлі швейної фабрики, загальною площею 2690,09 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 2а та земельну ділянку, призначену для розміщення швейної фабрики, кадастровий номер - :01:013:0008, загальною площею 1,3893 га., що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів; заборони Акціонерному товариству «УКРСОЦБАНК», а також правонаступнику АТ «АЛЬФА-БАНК» вчиняти будь-які дії щодо створення перешкод у користуванні нерухомим майном, а саме, будівлею швейної фабрики, загальною площею 2690,09 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Вітчизняна, 2а та земельною ділянкою, призначеною для розміщення швейної фабрики, кадастровий номер - :01:013:0008, загальною площею 1,3893 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019 року суддю Д.Г.Зайця визначено для розгляду зазначеної заяви.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що під час розгляду справи №910/11241/19 у Господарському суді Київської області йому стало відомо, що відповідач 1 намагається здійснити продаж предмету іпотеки спірного майна, про що на сайті https://realt.aviso.ua розміщено оголошення про продаж такого нерухомого майна.

Таким чином, оскільки, позивачем оскаржується реєстрація права власності на предмет іпотеки за відповідачем 1 та враховуючи обставини, що відповідач 1 намагається здійснити перепродаж спірного нерухомого майна, наявність перешкод, які створені відповідачем 1 позивачу у користуванні позивачем нерухомим майном, а саме, будівлями швейної фабрики, загальною площею 2690,09 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область. Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Вітчизняна, 2а та земельною ділянкою, призначеною для розміщення швейної фабрики, кадастровий номер якої - :01:013:0008, загальною площею 1,3893 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи про суті може істотно ускладнити чи унеможливити виконання даного рішення суду, а тому, просить суд задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову б/н, б/д (вх. №285/19 від 03.12.2019 року) судом встановлено наступне.

За змістом ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі відповідачу і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації, тощо.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, з якими приписи ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Зокрема, позивач не надав суду належних обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Подана заява про забезпечення позову містить лише посилання позивача на розміщення на вебсайті з продажу нерухомого майна оголошення про продаж нерухомого майна, при цьому до заяви не додано роздруківки таких оголошень.

Суд зазначає, що розміщення оголошення не свідчить про вчинення будь-яких реальних дій з відчуження спірного майна та не свідчить про вчинення таких дій саме АТ «Укрсоцбанк», оскільки сторінка для продажу нерухомості не встановлює та не ідентифікує осіб, які на ній розміщують оголошення. Навіть якщо у оголошенні буде вказано, що його розміщувачем є відповідач 1 або його посадова особа, це не доводить, що саме цей суб`єкт, а не інший суб`єкт підписавшись його іменем, розмістив оголошення.

Дослідивши подані позивачем до заяви докази, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду мотивовані наведеними вище обставинами безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

В силу вимог положень процесуального закону, що стосується забезпечення позову, позивач має надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення в період пред`явлення позову до суду. Зокрема, докази щодо реалізації чи підготовчі дії щодо реалізації майна тощо. Проте, у поданій заяві позивач послався лише на потенційну можливість виникнення заявлених у заяві обставин.

Таким чином, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.03.2019 року у справі №904/4795/18.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову, на думку суду, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд звертає увагу позивача, що у випадку надання належних, допустимих, достовірних та достатніх у сукупності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду - позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мануфактурний двір» (08351, Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Вітчизняна, 2А, код 32845272) у задоволенні заяви б/н, б/д (вх. №285/19 від 03.12.2019 року) про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) та його правонаступнику АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо продажу, оренди, передачі на відповідальне зберігання, охорону чи відчуження будь-яким іншим шляхом на користь будь-яких третіх осіб нерухомого майна, заборони АТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) та його правонаступнику АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо створення перешкод у користуванні майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її складення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць