УХВАЛА

27 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 2/118

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05 вересня 2019 року (головуючий - Якімець Г. Г., судді - Бонк Т. Б., Матущак О. І.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Ілеску Сергія Михайловича

до Глибоцької селищної ради

про визнання реконструкції адмінбудинку під восьмиквартирний житловий будинок недійсним та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - скаржник) та ухвалено здійснити перегляд ухвали Західного апеляційного господарського суду від 05 вересня 2019 року в порядку письмового провадження

Суд, ознайомившись з матеріалами справи та касаційної скарги, встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10 вересня 2009 року задоволено позов Фізичної особи - підприємця Ілеску Сергія Михайловича, визнано за останнім право власності на нерухоме майно: адмінбудинок (контора) загальною площею 638,40 кв.м., літ. "А" та котельню загальною площею 28,6 кв.м., літ. "Д" по вул. Хотинській, 9-А у смт. Глибока Чернівецької області; визнано недійсною реконструкцію вказаного адмінбудинку під восьмиквартирний житловий будинок.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23 листопада 2009 року задоволено заяву Фізичної особи - підприємця Ілеску Сергія Михайловича та виправлено допущену в рішенні від 10.09.2009 помилку шляхом зазначення іншої площі адмінбудівлі - 623,1 кв.м. та виключення з резолютивної частини судового рішення приміщення котельні.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на вищезазначені рішення Господарського суду Чернівецької області від 10 вересня 2009 року та ухвалу цього ж суду від 23 листопада 2009 року повернуто скаржнику з посиланням на пункт 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Ухвала мотивована тим, що одночасне оскарження різних процесуальних документів суду першої інстанції, які є окремими самостійними об`єктами апеляційного оскарження, в одній апеляційній скарзі перешкоджає їх одночасному розгляду в апеляційному порядку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, скаржник подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції положень пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України та зазначає, що оскарження різних процесуальних документів в одній апеляційній скарзі не заборонено процесуальним законодавством та не може розцінюватись як об`єднання позовних вимог в одному провадженні.

Розглянувши доводи та аргументи касаційної скарги разом з матеріалами справи, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність передачі вказаної справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі частини 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати. Вказаний висновок базується на наступних аргументах.

Так, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Погребняка В.Я. - головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г. (судова палата для розгляду справ про банкрутство) від 23 серпня 2018 року у справі № 908/2189/17 залишено без змін ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК внаслідок об`єднання в одній скарзі різних процесуальних документів суду першої інстанції, кожен з яких підлягає самостійному апеляційному оскарженню.

У справі № 908/2189/17 Верховний Суд за тотожних встановлених обставин справи дійшов висновку про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при поверненні апеляційної скарги вказавши про те, що ГПК України не передбачено можливості одночасного перегляду в апеляційному порядку різних за своєю правовою природою процесуальних актів по одній справі, а перегляд конкретного судового рішення має здійснюватися в окремому апеляційному провадженні на підставі окремо поданої апеляційної скарги.

Однак, колегія суддів вважає, що вказаний висновок Верховного Суду у справі № 908/2189/17 зроблений без урахування положень статті 260 ГПК України, якою врегульовано порядок залишення апеляційної скарги без руху та її повернення.

Так, відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу стаття 174 ГПК України врегульовує дві окремі процесуальні процедури: (1) порядок залишення позовної заяви без руху у разі виявлення судом недоліків оформлення процесуального документа (частини 1-4) та (2) підстави та порядок повернення позовної заяви, у тому числі внаслідок порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог (частини 5-9).

Системний аналіз статей 174, 258, 260 ГПК України свідчить, що диспозиція норми частини 2 статті 260 цього Кодексу є відсильною до статті 174 ГПК України тільки в частині, якою врегульовано порядок залишення позовної заяви без руху, і саме в цій частині вказана процесуальна норма застосовується судом апеляційної інстанції по аналогії з розглядом позовної заяви.

Натомість окремі самостійні підстави для повернення апеляційної скарги встановлені частиною 5 статті 260 ГПК України, однією з яких є подання скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Натомість у вказаній процесуальній нормі відсутні підстави для повернення апеляційної скарги внаслідок об`єднання в ній вимог про скасування двох різних процесуальних документів суду першої інстанції, кожен з яких підлягає самостійному апеляційному оскарженню, а приписи пункту 2 частини 5 статті 174 цього Кодексу в якості правової підстави для повернення апеляційної скарги по аналогії застосуванню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду щодо застосування положень пункту 2 частини 5 статті 174, частини 2 статті 260 ГПК України, викладеного у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 23 серпня 2018 року у справі № 908/2189/17.

У зв`язку з чим з огляду на положення частини 2 статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 302, 303 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 2/118 разом із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та доданими до неї документами передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.