номер провадження справи 35/59/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.11.2019 Справа № 908/1950/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Био-Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1950/19
про стягнення коштів
Суддя Боєва О.С.
при секретарі судового засідання Бичківській О.О.
від відповідача - Морозов В.С., довіреність №5 від 01.01.2019
Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.11.2019 у справі № 908/1950/19 (суддя Топчій О.А.) позов ТОВ "Био-Агро" задоволено у повному обсязі. З Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Био-Агро" стягнуто передоплату у розмірі 671285,29, інфляційні втрати в розмірі 12838,33 грн., 3% річних в розмірі 14319,54 грн., судовий збір у розмірі 10476,65 грн. Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2019.

14.11.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла заява позивача в порядку ст.ст. 221,244 ГПК України про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1950/19.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 14.11.2019, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 40 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області, заяву передано на розгляд раніше визначеному у судовій справі - головуючому судді Топчій О.В.

На підставі пунктів 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, враховуючи перебування у відпустці судді-доповідача у справі Топчій О.А. з 11.11.2019 по 20.11.2019 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу від 14.11.2019 заяву визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 19.11.2019 (з урахуванням ухвали суду про виправлення описок від 21.11.2019) заяву прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 26.11.2019.

В судовому засіданні 26.11.2019 заяву розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Био-Агро" в поданій ним заяві про ухвалення додаткового рішення просило суд ухвалити додаткове рішення у справі № 908/1950/19 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Био-Агро" судові витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 8000,00 грн. В заяві, зокрема, зазначено, що до початку судових дебатів у справі представником позивача було подано заяву про вирішення питання про понесені позивачем судові витрати в частині витрат на правову допомогу, після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В позовній заяві позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи, в якому, в тому числі, було зазначено про очікувані витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з матеріалами справи, позивачем 05.11.2019 (до початку судових дебатів) було подано заяву про вирішення питання про понесені позивачем витрати на правову допомогу після ухвалення у справі рішення по суті позовних вимог, оскільки оплата наданих послуг здійснюється позивачем після надання адвокатом таких послуг в повному обсязі.

На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від позивача відповідної заяви, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення про вирішення питання про судові витрати, пов`язані з розглядом справи - витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем.

У судовому засіданні 26.11.2019 представник позивача підтримав свою заяву та просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 8000 грн.

25.11.2019 від відповідача надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просив суд зменшити заявлений розмір витрат на правничу допомогу та зазначив, що вважає обґрунтованою вартістю послуг з надання професійної правничої допомоги по справі 1000 грн.

В судому засіданні 26.11.2019 представник відповідача зазначене заперечення підтримав.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У даній справі предметом розгляду, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості, були вимоги про стягнення з відповідача загальної суми 698443,16 грн., в тому числі: заборгованість у розмірі 671285,29 грн., збитки від інфляції у розмірі 12838,33 грн., 3% річних у розмірі 14319,54 грн. Позов ТОВ «Био-Агро» було задоволено судом у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача в суді здійснювалося адвокатом Рощупкіним С.В. на підставі ордеру серія КВ № 36140, виданого ТОВ «Био-Агро» 27.07.2019, та договору про надання правової (правничої) допомоги №27/07/19-1 від 27.07.2019, укладеного позивачем з Адвокатським об`єднанням. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу до заяви позивача про ухвалення додаткового рішення додано копію підписаного Акту наданих правових (юридичних) послуг від 06.11.2019 за вказаним договором, згідно з яким вартість правової допомоги, наданої позивачу адвокатом Рощупкіним С.В. склала 8000 грн. Також надано копію виставленого рахунку № 153 від 07.11.2019 на вказану суму та копію платіжного доручення № 891 від 11.11.2019 про перерахування позивачем вказаної суми на рахунок Адвокатського об`єднання.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до приписів частини 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Приймаючи до уваги реальність та необхідність пов`язаних з розглядом справи №908/1950/19 витрат на професійну правничу допомогу з метою захисту порушених прав та законних інтересів позивача, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що розмір цих витрат є завищеним. Недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн., які понесені позивачем, є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг) та витрачений адвокатом час згідно акту від 06.11.2019, складність справи та ціну позову (698443,16 грн. з урахуванням зменшення їх розміру позивачем), тому підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Био-Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1950/19 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Био-Агро", (70607, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Чкалова, б. 63-А) суму 8000 (вісім тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.

Додаткове рішення складено та підписано 03.12.2019.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва