ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019м. ДніпроСправа № 904/2198/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича, м.Ірпінь

до Приватного підприємства "ФЛОКСАН", м.Новомосковськ

про стягнення заборгованості в сумі 47 570,04 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

від Позивача: Гніденко О.М., Ордер серія КВ №803560 від 04.10.2019р., адвокат

від Відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець Захаров Олександр Костянтинович звернувся до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Флоксан" і просить суд стягнути 38 051,00 грн. - боргу, 2 180,34 - інфляційних витрат, 614,70 грн. - 3% річних, 6724,79 грн. - пені та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором на транспортно-експедиційне обслуговування №27/09/17 від 27.09.2017р. в частині оплати отриманих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.08.2019р. Відповідач на адресу суду направив лист та просить суд відмовити в задоволенні позову про стягнення заборгованості у розмірі 47 570,04 грн., оскільки заборгованість за спірним Договором було сплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №3987 від 25.10.2018р. на суму 30 000грн., №3988 від 25.10.2018р. на суму 8 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019р. вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.09.2019р. о 15:00 год.

03.09.2019р. від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву №1-03/09/19 від 03.09.2019р., в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки Відповідачем заборгованість погашено у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №3987 від 25.10.2018р. на суму 30 000грн., №3988 від 25.10.2018р. на суму 8 000 грн. Також Позивачу направлений для підписання Акт звірки взаєморозрахунків, в якому визначено, що станом на 28.08.2019р. заборгованість становить 51,00грн.

Представник Позивача в підготовче засідання 05.09.2019р не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

05.09.2019р. представник Відповідача в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019р. відкладено підготовче засідання на 08.10.2019 року об 11 год. 00 хв. Крім того, суд визнав явку в підготовче засідання повноважних представників учасників судового процесу обов`язковою.

30.09.2019р. Позивач заявив клопотання про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суду Київської області чи будь-якого іншого суду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2019р. в задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Захарова Олександра Костянтиновича про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції - відмовлено.

Представник Позивача в підготовче засідання 08.10.2019р не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

08.10.2019р. представник Відповідача в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2019р. продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 29.10.2019 року о 12 год. 00 хв.

28.10.2019р. на адресу суду від Відповідача надійшов лист №8/28 від 28.10.2019р., в якому він повідомляє, що ним було сплачено залишок заборгованості у розмірі 51,00 грн. перед Позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №4900 від 25.10.2019р.

З огляду на вищевикладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та закрити провадження по даній справі.

29.10.2019р. від Позивача надійшла заява, в якій він зазначає, що сплата 38 000,00 грн. Відповідачем була здійснена за інше перевезення, а тому просить суд стягнути з Відповідача 38 051,00 грн. - боргу, 2 180,34 - інфляційних витрат, 614,70 грн. - 3% річних, 6724,79 грн. - пені та судовий збір.

Представник Позивача в підготовчому засіданні 29.10.2019р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

29.10.2019р. представник Відповідача в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2019р. відкладено підготовче засідання на 12.11.2019 року о 12 год. 00 хв.

11.11.2019р. на адресу суд від Позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що сплата Відповідачем 38 000 грн. є розрахунком за інші послуги перевезення.

Представник Позивача в підготовчому засіданні 12.11.2019р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

12.11.2019р. представник Відповідача в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2019 об 11:00год.

22.11.2019р. Позивач подав заяву та просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 51,00грн., що є частковим виконанням позовної вимоги Позивача про стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 38051,00грн.

Представник Позивача в судовому засіданні 05.12.2019р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

05.12.2019р. представник Відповідача в судове засідання не з`явився, 02.12.2019р. заявив клопотання про розгляд справи без участі Відповідача, також зазначив, що позовні вимоги не визнає та в задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2017р. між Фізичною особою-підприємцем Захаровим Олександром Костянтиновичем (далі-Позивач, Експедитор/Повірений) та Приватним підприємством "ФЛОКСАН" (далі - Відповідач, Замовник) було укладено Договір про транспортно-експедиційне обслуговування №27/09/17 (далі - Договір) (а.с.18-19).

Відповідно до п.1.1 Договору, Замовник доручає, а Перевізник зобов`язується виконати від імені та за рахунок сторони (Замовника/Довірителя) юридичні дії, які полягають у виконанні та організації виконання визначених даним Договором та договором-заявкою, транспортно-експедиційних послуг, які пов`язані з перевезенням вантажів в міжнародному сполученні.

Згідно п.2.2. Договору, розрахунки за транспортно-експедиційні послуги здійснюються безпосередньо між Замовником та Експедитором на умовах та в строки обумовлені в договорі-заявці, які являються невід`ємним додатком до даного Договору.

У випадку прострочення оплати вартості послуг Перевізника, Замовник оплачує пеню в розмірі 0,3% суми, які підлягає оплаті за кожну добу прострочення платежу (п.2.3. Договору).

15.10.2018р. Сторонами до Договору була підписана Заявка-Договір на перевезення вантажу №15/10/18 з Прибалтики до України за маршрутом: Лімбажу (Латвія) - Рига (Латвія) - Рокішкіс (Литва) - м.Дніпро (України) (а.с.20).

Позивач для виконання перевезення 27.09.2017р. уклав з Фізичною особою - підприємцем Яцуляк Юрієм Миколайовичем (далі-Перевізник) Договір №27.09.17 про надання послуг при перевезенні вантажів в міжнародному автомобільному сполученні (далі-Договір-2) (а.с.28-31).

Пунктом 2.1. Договору-2 визначено, Експедитор та Перевізник діє від свого імені та за дорученням організацій з якими вони мають прямі договори. Жодна із сторін не має права передавати свої повноваження за даним Договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Відповідно до п.2.3. Договору-2, на кожне окреме завантаження здійснюється транспортне замовлення, яке містить зміст умов конкретного перевезення та являється додатком до даного Договору.

Підтвердження факту надання послуг являється оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка (CMR) з відмітками вантажовідправника, перевізника (експедитора), отримувача вантажу та митні органи.

Згідно п.5.1. Договору - 2 розрахунки за виконання транспортних послуг здійснюється шляхом банківського переводу Експедитором на рахунок Перевізника в гривнях, СКВ (USD, Euro) або в російських рублях згідно з умовами, які погоджені сторонами та вказані в заявці на перевезення, якщо інше не обумовлено сторонами в додаткових угодах.

Пунктом 5.2. Договору - 2 визначено, підставою для оплати фрахту являється оригінал рахунку-фактури Перевізника в одному екземплярі, оригінал CMR накладною з митними відмітками вантажоотримувача про приймання вантажу та оригінали інших додаткових документів, які вказані в транспортній заявці. Для перевізника обов`язково надається акт виконаних робіт. Вказані документи повинні бути надані не пізніше 30 днів після виконання вантажоперевезення. Ненадання Перевізником вищевказаних документів дає право Експедитору відмовити в оплаті фрахту до моменту надання необхідних документів.

В п.5.3. Договору - 2, строк оплати послуг Перевізнику складає 14 днів для оплати послуг Перевізнику складає 14 днів для оплати в Euro, USD або російських рублях та 7 днів в гривнях з моменту отримання Експедитором документів, вказаних в п.5.2. даного Договору. При цьому оплата здійснюється в валюті вказаної в транспортній заявці. Можлива передоплата.

Сума фрахту за погодженням Сторін разовій-заявці складає 1 800 євро за курсом НБУ на день розмитнення вантажу (становить 57 651,00 грн.) 3-5 днів з відвантаження автомобіля (а.с.20).

Перевезення виконано згідно міжнародної вантажної накладної LV161018/2, вантажної накладної б/н, вантажної накладної А№491558. Митні процедури здійснено 31.10.2018р., що підтверджено штампом митниці в міжнародних вантажних накладних (а.с.21-23).

Розрахунки з Перевізником Позивач здійснив в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №134 від 09.11.2018р., №97 від 25.10.2018р., №95 від 25.10.2018р. на загальну суму 34 500,00грн. (а.с.33-35).

31.10.2018р. Позивач засобами електронного зв`язку направив Відповідачу рахунок №198 від 31.10.18р. на суму 57 651,00 грн. щодо оплати послуг (а.с.24).

Документи стосовно перевезення (акт виконаних робіт, рахунок, міжнародні вантажні накладні) направлено на адресу Відповідача поштовим зв`язком «Нова пошта».

14.11.2018р. Відповідачем за перевезення частково сплачено вартість послуг в сумі 19 600,00 грн.

05.12.2018р. Позивачем на адресу Відповідача направлена претензія з вимогою оплатити заборгованість (а.с.36-38).

Відповідач відповідь на претензію не надав, вартість наданих Позивачем послуг не сплатив, у зв`язку із чим у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 38 051,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

Як вказувалось вище Позивач 22.11.2019р. подав заяву та просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 51,00грн., що є частковим виконанням позовної вимоги Позивача про стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 38 051,00грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що після винесення судом ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10.06.2019р., Відповідач частково сплатив заборгованість за послуги у розмірі 51,00 грн., тому суд вбачає підстави для закриття провадження у справі в цій частині, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також іншізобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експортута імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 931 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до разової-заявки, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 38 000,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.2.3. Договору, у випадку прострочення оплати вартості послуг Перевізника, Замовник сплачує пеню в розмірі 0,3% суми, яка підлягає оплаті за кожну добу прострочення платежу.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов`язань, є Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов`язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, є пенею.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг, Позивачем нараховано пеню у розмірі 170,64 грн. за період з 08.11.2018р. по 13.11.2018р. та суму 6 079,82грн. за період з 14.11.2018р. по 24.04.2019р. суму у розмірі 474,33 грн. за період з 25.04.2019р. по 07.05.2019р.

Суд, перевіривши правильність нарахування пені в сумі 170,64грн. за період з 08.11.2018р. по 13.11.2018р., приходить до висновку, що розрахунок зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом та з цього приводу суд вважає, що вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 170,64 грн.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені в розмірі 6079,82грн. за період з 14.11.2018р. по 24.04.2019р., суд задовольняє дану вимогу в повному обсязі у сумі 6 079,82 грн.

Суд, перевіривши правильність нарахування пені в сумі 474,33 грн. за період з 25.04.2019р. по 07.05.2019р., приходить до висновку, що розрахунок зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом та з цього приводу суд вважає, що вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 474,33 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, Позивачем останньому нараховано інфляційні витрати у розмірі 2 180,34 грн. за період з листопада 2018р. по квітень 2019р.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних витрат, приходить до висновку, що розрахунок зроблено вірно та позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат у розмірі 2 180,34 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу 3% річних у розмірі 14,22 грн. за період з 08.11.2018р. - 13.11.2018р., та суму 600,48 грн. за період з 14.11.2018р. по 02.05.2019р.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних в сумі 14,22 грн. за період з 08.11.2018р. по 13.11.2018р., приходить до висновку, що розрахунок зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом та з цього приводу суд вважає, що вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 14,22 грн.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних в сумі 600,48 грн. за період з 04.11.2018р. по 02.05.2019р., суд приходить до висновку, що розрахунок зроблено не вірно, здійснивши власний розрахунок суд встановив, що сума 3% річних повинна бути в розмірі 531,67 грн., тому вимоги щодо стягнення 3% підлягають задоволенню частково в сумі 531,67 грн. в іншій частині суд відмовляє.

Заперечення Відповідача судом не приймаються з наступних підстав.

Відповідно до платіжних доручень №3987 від 25.10.2019р. на суму 30 000,00 грн. та №3988 від 25.10.2018р. на суму 8 000,00 грн. Відповідачем частково сплачено послуги по міжнародному перевезенню вантажу за маршрутом Франція - Нідерланди - Україна, що підтверджується призначенням платежу в даних платіжних дорученнях, а саме: «оплата послуг по міжнародному перевезенню вантажу згідно рахунку №183 від 20.10.2018р.». рахунком №183 від 20.10.2018р., в якому визначено маршрут перевезення (Велен (Франція)-Гюйзен (Нідерланди) - Дніпро (Україна) та зазначено автомобіль ДАФ НОМЕР_6 , вантажними накладними, в яких в тому числі зазначено автомобіль ДАФ НОМЕР_6 та перевізника ТОВ «М-Сервіс», а також разовою заявкою №09/10/18 від 09.10.2018р., якою також визначено маршрут та автомобіль, яким здійснювалося перевезення.

Міжнародне перевезення за маршрутом Лимбажу (Латвія) - Рига (Латвія) - Рокішкіс (Литва) - м. Дніпро (Україна), оплата за здійснення якого являється предметом спору по даній справі № 904/2198/19, здійснювалося автомобілем НОМЕР_7 (перевізник: ФОП Яцуляк Ю.М.), що підтверджується вантажними накладними, разовою заявкою №15/10/18 від 15.10.2018р., виставленим рахунком №198 від 31.10.2018р. на оплату послуг за дане перевезення.

За даним маршрутом Відповідачем було сплачено лише 19 600,00 грн., при повній вартості перевезення в сумі 57 651,00 грн., а потім 51,00 грн.

При цьому, грошові кошти в сумі 38 000,00 грн. були сплачені Відповідачем 25.10.2018р., а вантаж за маршрутом Латвія-Литва-Україна був доставлений Відповідачеві 02.11.2018р. (розмитнений товар на Львівській митниці був 31.10.2018р, що підтверджується штемпелем митниці).

Відповідно до разової заявки №15/10/18 від 15.10.2018р., умови оплати послуг: 3-5 днів після вивантаження товару, попередня оплата не передбачена.

Починаючи з 02.11.2018р. Відповідачем було сплачено лише 19 600,00 грн., які враховані Позивачем при визначенні позовних вимог та з подальшою оплатою Відповідачем 51,00 грн.

Отже, твердження Відповідача про сплату 38 000,00 за послуги перевезення за маршрутом Лимбажу (Латвія) - Рига (Латвія) - Рокішкіс (Литва) - м.Дніпро (Україна) не стосується фактичних обставин справи, оскільки сплата суми в розмірі 38 000,00 грн. фактично є розрахунком за інші послуги.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з стягненням з Відповідача на користь Позивача суми боргу в розмірі 38 000,00 грн., 2180,34 - інфляційних витрат, 545,89 грн. - 3% річних та 6 724,79 грн. - пені.

В частині стягнення 51,00 грн. суми основного боргу - закрити провадження по справі.

В іншій частині позову - відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 174, 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-527, 530, 610-612, 929, 931 Цивільного кодексу України, ст. ст. 126,129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ФЛОКСАН", (51200, м.Новомосковськ, вул.Зіни Бєлої, буд.156, кв.8, кім.5, ) на користь Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) 38 000,00 грн. - боргу, 2 180,34 - інфляційних витрат, 545,89 грн. - 3% річних, 6 724,79 грн. - пені та судовий збір у сумі 1 916,16 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 51,00 грн. суми основного боргу - закрити провадження по справі.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

05.12.2019р.

Повне рішення складено 05.12.2019