ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4801/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент", м. Ямниця, Івано-Франківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Валкос", смт. Радушне, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 237 970,30 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківськцемент" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Валкос" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 237 970,30 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договорами про продаж продукції № 12/10-18 ВН від 13.11.2017 та № 353/10-15 ВН від 07.10.2015 зі сплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 22.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/4801/19 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківськцемент" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Валкос" (покупець) було укладено договори про продаж продукції № 353/10-15 ВН від 07.10.2015 та № 12/10-18 ВН від 13.11.2017.

На виконання умов договорів, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 5 257 303,26 грн. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання і оплатив товар частково у розмірі 5 019 332,96 грн. Внаслідок цього у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 237 970,30 грн., яку позивач і просить стягнути на його користь.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 237 970,30 грн. за товар, поставлений за двома договорами.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які договори укладались та які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і який обсяг товару за кожним із договорів і на яку суму був поставлений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (в які строки та якому обсязі отриманий товар був оплачений відповідачем), які саме зобов`язання (за яким договором) порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківськцемент" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Валкос" (покупець) було укладено договори про продаж продукції № 353/10-15 ВН від 07.10.2015 та № 12/10-18 ВН від 13.11.2017.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цих договорів, є господарськими зобов`язаннями з поставки продукції, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України про купівлю-продаж та поставку з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони виконали свої зобов`язання за Договором про продаж продукції № 353/10-15 ВН від 07.10.2015 у повному обсязі. Так, позивач поставив відповідачу товар за цим договором на загальну суму 2 040 535,30 грн. а відповідач прийняв цей товар і оплатив його в сумі 2 040 535,30 грн., що підтверджується видатковими накладними (том 1, а.с. 19-62), залізничними накладними (том 1, а.с. 139-182), меморіальними ордерами та платіжними дорученнями (том 1, а.с. 187-250, том 2 а.с. 1-19).

А отже, між сторонами відсутній будь-який спір з приводу виконання обов`язків за Договором про продаж продукції № 353/10-15 ВН від 07.10.2015.

Фактично, між стонами існує спір з приводу виконання відповідачем обов`язків за Договором про продаж продукції № 12/10-18 ВН від 13.11.2017.

Згідно з п. 8.1 договору, дія даного договору встановлюється з 01.01.2018 і до 31.12.2020.

Пунктом 1.1 договору визначено, що протягом терміну дії даного договору продавець зобов`язується постачати покупцю будівельні матеріали (товар), а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, асортимент, кількість та терміни відвантаження кожної окремої партії товару визначає покупець разом з продавцем шляхом подання і прийняття до виконання письмових заявок (при відвантаженні залізницею) чи довіреності (при поставці на умовах «самовивозу»).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціни на товар та час їх дії будуть встановлюватись продавцем шляхом видачі покупцю рахунків на оплату.

Згідно з п. 3.3. договору, остаточна ціна товару визначається у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.5. договору, при відвантаженні товару залізницею всі витрати, понесені продавцем у зв`язку з завантаженням та відправкою вагона, оплачує покупець згідно з наданими документами (рахунок-фактура, залізнична квитанція або платіжна вимога).

Так, на виконання умов договору, продавцем було виставлено покупцю рахунки, у яких встановив ціни на товар та витрати на перевезення такого товару (том 1, а.с. 103 125 (за виключенням рахунків за договором № 353/10-15 ВН від 07.10.2015)).

Покупець надав продавцю заявки (том 1, а.с. 77 100) на поставку товару за вказаними рахунками.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, поставив відповідачу товар на загальну суму 3 216 767,96 грн., що підтверджується залізничними накладними (том 1, а.с. 157 - 182), та виписав видаткові накладні на поставлений товар (том 1, а.с. 28 - 53).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що покупець зобов`язується оплатити отриманий товар шляхом 100% попередньої оплати готівкою або по перерахунку. Продавець має право відвантажити замовлений покупцем товар без попередньої оплати з обов`язковою оплатою покупцем отриманого товару не пізніше 10-ти календарних днів з моменту відвантаження.

За умовами п. 2.3 договору, датою відвантаження товару при відвантаженні залізницею є дата приймання вантажу до перевезення станцією продавця.

З урахуванням зазначених пунктів договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з оплати поставленого товару, станом на день розгляду справи, є таким, що настав. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений товар у встановленому розмірі та строки. Відповідач оплатив товар, отриманий за договором № 12/10-18 ВН від 13.11.2017, у загальній сумі 2 978 797,66 грн.

Внаслідок цього у Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Валкос" утворилась заборгованість перед Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківськцемент" у розмірі 3 216 767,96 - 2 978 797,66= 237 970,30 грн.

А отже, позовні вимоги ПАТ "Івано-Франківськцемент" є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором про продаж продукції №12/10-18 ВН від 13.11.2017 (т. 1 а.с. 16), видатковими накладними (том 1, а.с. 28 - 53), заявками на поставку товару (том 1, а.с. 77 100), рахунками на оплату (том 1, а.с. 103 125 (за виключенням рахунків за договором № 353/10-15 ВН від 07.10.2015)), залізничними накладними (том 1, а.с. 157 - 182).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Валкос" (місцезнаходження: 53081, Дніпропетровська область, смт. Радушне, вул. Нікопольське шосе, буд. 5А, оф. 2; ідентифікаційний код: 35191554) на користь Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент" (місцезнаходження: 77422, Івано-Франківська область, с. Ямниця; ідентифікаційний код: 00292988) суму основної заборгованості у розмірі 237970,30 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 569,55 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 06.12.2019.

Суддя Ніколенко М.О.