ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/2438/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 6, )

до

фізичної особи-підприємця Кір`янова Віктора Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 710603,40 гривень

за участю представників учасників справи:

від позивача: Косарев Д.М.;

від відповідача: Кір`янов В.І.;

01.10.2019 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (далі по тексту - ТОВ «Вєста Україна»/позивач) від 30.09.2019 до фізичної особи-підприємця Кір`янова Віктора Івановича (далі по тексту - ФОП Кір`янов В.І./відповідач) про стягнення вартості втраченого вантажу у розмірі 710603,40 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що підставою для позову є втрата частини вантажу згідно товарно-транспортної накладної № від 29.01.2016, що перевозився на підставі договору № 1/3 від 14.01.2016 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та місцевому сполученнях належним ФОП Кір`янову В.І., вантажним автомобілем РЕНО, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Одночасно з пред`явленням позову ТОВ «Вєста Україна» звернулося із заявою від 30.09.2019 про забезпечення позову, в якій позивач просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження транспортних засобів належних відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.10.2019 в задоволенні заяви ТОВ «Вєста Україна» від 30.09.2019 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження транспортних засобів належних відповідачу відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2438/19, ухвалено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.10.2019 підготовче засідання відкладено на 13.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2019 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2019.

В судове засідання 27.11.2019 з`явились представник позивача та відповідач.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, стягнувши з відповідача 710603,40 гривень вартості втраченого вантажу.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався, в судовому засіданні 27.11.2019 проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників учасників справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між ПрАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» (замовник) та ТОВ «Вєста Україна» (виконавець) укладено договір № 0116В про надання послуг транспортного експедирування, за умовами якого:

- виконавець надає транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів замовника, які належать замовнику або стосовно яких є заявка на перевезення від замовника, а замовник приймає та оплачує надані послуги (пункт 1.1);

- виконавець зобов`язаний організовувати та забезпечити належне, повне та своєчасне перевезення вантажів. Для здійснення зобов`язань згідно цього договору виконавець використовує автомобільний та інші види транспорту (пункт 1.2);

- виконавець має право для виконання заявки на перевезення від замовника здійснювати самостійний добір перевізників, агентів, інших третіх осіб та укладати відповідні правочини з такими третіми особами від свого імені. При цьому виконавець несе повну відповідальність перед замовником за збереження вантажу та за дії таких третіх сторін, включаючи, але не обмежуючись діями, що можуть призвести до матеріальних збитків (пункт 1.5);

- у випадку втрати або пошкодження продукції виконавець повинен довести та надати замовнику всі необхідні підтверджуючі документи про те, що дана втрата, нестача або пошкодження сталося не з вини виконавця, а з причин, які можна кваліфікувати як страховий випадок відповідно до договору страхування замовника. Тільки за таких умов замовник самостійно звертається за відшкодуванням до своєї страхової компанії. В разі отримання замовником відповідного відшкодування від страхової компанії, що покриває визначені витрати, замовник не висуватиме фінансових претензій виконавцю щодо згаданих сум, окрім суми франшизи, яку виконавець має виплатити замовнику у повному обсязі. Сума франшизи становить 126262,65 грн. Сума франшизи може бути змінена відповідно до страхового договору замовника (пункт 5.2);

- в разі, якщо виконавець не доведе що втрата, нестача або пошкодження сталося не з його вини, виконавець має відшкодувати замовнику вартість втраченої або пошкодженої продукції у розмірі повної вартості втраченої або пошкодженої продукції, яка зазначена в товарно-супровідних документах на вантаж (пункт 5.3).

14.01.2016 між ТОВ «Вєста Україна» (експедитор) та ФОП Кір`яновим Віктором Івановичем (перевізник) укладено договір № 1/3 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та місцевому сполученні, відповідно до умов вказаного договору:

- перевізник зобов`язується виконати перевезення вантажів автомобільним транспортом за замовленням експедитора у міжнародному та/або міжміському та/або місцевому сполученні і надати додаткові послуги, необхідні для доставки вантажу (пункт 1.1);

- кожне замовлення на послуги за даним договором експедитор надаватиме перевізнику у письмові формі (далі - заявка) (пункт 1.3);

- за дорученням експедитора і у відповідності з цим договором перевізник надає одну чи декілька з наступних послуг: - виконує перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному , міжміському, міському сполученні; розробляє та узгоджує з експедитором маршрут перевезення; - організовує охорону вантажів під час їх перевезення та зберігання (пункт 2.1);

- перевізник організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок експедитора, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.2);

- перевізник зобов`язується доставити довірений відправником вантаж в обумовлений термін у пункт призначення і видати його одержувачу, зазначеному в товарно-транспортних документах (ТТН або CMR) (пункт 3.4.13);

- перевізник зобов`язується, у випадку втрати, знищення або пошкодження вантажу чи його частини, відшкодувати експедиторові вартість втраченого, знищеного та/або пошкодженого вантажу в 10 (десятиденний) строк з моменту направлення вимоги (пункт 3.4.21);

- при невідповідностях і ушкодженнях, виявлених під час розвантаження, перевізник, водій перевізника (водій-експедитор) зобов`язаний внести свої зауваження в усі екземпляри товарно-транспортних документів, а також прийняти участь у складанні акту вантажоодержувачем, торгово-промисловою палатою чи незалежним експертом страхової компанії і підписати його. Водій перевізника, чи особа, яка залучена перевізником для транспортування вантажу чи водій цієї особи (водій-експедитор) при підписанні акту прийому товару по кількості і стану вантажу вважається особою прирівняною до перевізника та не потребує додаткового повідомлення перевізника і його залучення для складання акту прийому товару по кількості і стану вантажу (пункт 5.3);

- перевізник приймає на себе повну відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу чи за його пошкодження, в проміжок часу між прийняттям вантажу до транспортування та його здачею. У пункті призначення перевізник зобов`язаний отримати підпис одержувача на товарно-транспортних документах (пункт 5.4);

- у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (пункт 6.1);

- перевізник несе відповідальність за осіб, що залучаються до виконання даного договору, як за свої власні, у розмірі і на умовах, передбачених чинним законодавством для перевізника вантажу (пункт 6.13);

- у разі залучення перевізником до виконання даного договору третіх осіб, ці особи повинні бути ознайомленні з умовами цього договору та при підписанні будь-яких документів (накладних, претензій, актів), буде вважатись, що їх підписав сам перевізник який лишається повністю відповідальним по всіх зобов`язаннях (пункт 6.14);

- перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу, вказаному в товарно-транспортних документах (CMR, ТТН) (пункт 6.15);

- у разі пошкодження вантажу при його транспортуванні, пошкоджений вантаж надається вантажоодержувачу. Якщо вантаж був пошкоджений в момент транспортування, перевізник повинен відшкодувати всі завданні цим пошкодженням збитки та вартість вантажу протягом 10 (десяти) календарних днів від дня направлення вимоги. Перевізник у будь-якому випадку позбавлений права вимагати повернення йому пошкодженого вантажу (пункт 6.17).

Згідно долученої до матеріалів справи товарно-транспортної накладної від 29.01.2016 № ТОВ «Вєста Україна» було прийнято до перевезення вантаж - тютюнові вироби для транспортування за маршрутом: м. Прилуки - м. Ізмаїл, що підтверджується товарно-транспортною накладною № від 29.01.2016.

Під час розвантаження автомобіля 03.02.2016, у місці призначення було виявлено нестачу вантажу у кількості 1430,00 тис. шт. на загальну вартість 710603,00 гривень, про що представниками ПрАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки», вантажоодержувача та водія був складений акт про прийняття продукції від 03.02.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та постановою Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 910/1978/17, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 532464,94 гривень та 7986,83 гривень судового збору.

Під час розгляду справи Господарським судом міста Києва встановлено наступні обставини.

31.12.2015 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова группа» (страховик) та приватним акціонерним товариством «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування вантажів № 40-0105-15-00011.

Відповідно до п. 3 договору страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим вантажем.

14.01.2016 між ФОП Кіряновим В.І. (перевізник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» укладено договір № 1/3 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та місцевому сполученні.

На виконання умов договору експедирування, 29.01.2016 ТОВ «Вєста Україна» було прийнято до перевезення вантаж - тютюнові вироби для транспортування за маршрутом: м. Прилуки - м. Ізмаїл, що підтверджується товарно-транспортною накладною № від 29.01.2016.

Як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, 03.02.2016 під час розвантаження автомобіля у місці призначення було виявлено нестачу вантажу у кількості 1430,00 тис. шт. на загальну вартість 710 603,00 грн, про що представниками ПрАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки", вантажоодержувача та водія був складений акт про прийняття продукції від 03.02.2016 року.

Факт нестачі вантажу також підтверджується дефектним актом від 03.02.2016 року.

З письмових пояснень водія, який здійснював перевезення вбачається, що перед виїздом було перевірено та встановлено, що всі пломби на автомобілі були цілими. Під час зупинки водій залишив автомобіль на платній стоянці. Факт нестачі вантажу було виявлено лише після фактичного його розвантаження на території складу ТОВ ТК "Мегаполіс Україна" за адресою:м. Ізмаїл, вул. Некрасова, 3А.

За фактом таємного викрадення майна з автомобіля 03.02.2016 відкрито кримінальне провадження № 0000357. В ході огляду місця події було встановлено, що у вантажному відділенні кузова був відкритий верхній люк даного автомобіля.

В зазначеному судовому рішенні судом зроблено висновок про те, що ТОВ «Вєста Україна», як виконавець за договором, несе повну матеріальну відповідальність перед замовником за збереження вантажу, тому вимога позивача щодо стягнення з ТОВ «Вєста Україна» суми страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги підлягає задоволенню в розмірі 532464,90 гривень.

В межах зазначеної судової справи відповідач - ФОП Кір`янов В.І. був залучений до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 та постановою Верховного Суду від 26.01.2018 у справі № 910/9085/17, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» на користь приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» грошові кошти в розмірі 178138,50 гривень та 2672,08 гривень судового збору.

Під час розгляду справи встановлено, що 01.01.2016 між приватним акціонерним товариством «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (виконавець) укладено договір про надання транспортного експедирування.

01.02.2016 між сторонами договору укладено додаток про внесення змін та доповнень № 1 відповідно до якого сторони внесли зміни до пункту 5 договору та виклали його в наступній редакції: У випадку втрати або пошкодження продукції виконавець повинен довести та надати замовнику всі необхідні підтверджуючі документи про те, що дана втрата, нестача або пошкодження сталося не з вини виконавця, а з причин, які можна кваліфікувати як страховий випадок відповідно до договору страхування замовника. Тільки за таких умов замовник самостійно звертається за відшкодуванням до своєї страхової компанії.

В разі отримання замовником відповідного відшкодування від страхової компанії, що покриває визначені витрати, замовник не висуватиме фінансових претензій виконавцю щодо згаданих сум, окрім суми франшизи, яку виконавець має виплатити замовнику у повному обсязі. Сума франшизи становить 178138,50 грн. Сума франшизи може бути змінена відповідно до страхового договору замовника.

31.12.2015 між приватним акціонерним товариством «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» (страхувальник) та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) укладено договір добровільного страхування вантажів № 40-0105-15-00011, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим вантажем. Розмір безумовної франшизи складає 178138,50 грн.

Під час дії договору транспортного експедирування сталося, серед інших, 2 події втрати продукції під час виконання ТОВ «Вєста Україна» договірних зобов`язань, які були визнані страховими випадками та щодо яких між сторонами виник спір.

Перший випадок. 02.02.2016 згідно товарно-транспортної накладної № від 29.01.2016, ТОВ «Вєста Україна» прийнято до перевезення вантаж позивача.

Актом про прийняття продукції від 03.02.2016 при розвантаженні засвідчено нестачу вантажу на загальну суму 710603,40 гривень.

06.06.2016, за наслідками зазначеної події, яка була визнана ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страховим випадком, позивачу здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 710603,43 гривень.

Другий випадок. 18.03.2016 згідно товарно-транспортної накладної № від 18.03.2016, ТОВ «Вєста Україна» прийнято до перевезення продукцію позивача. Відповідно до акту про прийняття продукції від 22.03.2016, під час розвантаження виявлено нестачу продукції. Загальна вартість втраченого вантажу склала 932353,08 гривень.

15.08.2016, за наслідками цієї події, яка визнана страховою компанією страховим випадком, останньою було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 576076,08 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 14804 від 15.08.2016.

15.09.2016, на підставі претензії ПАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» № 1875/16 ПО від 12.09.2016, відповідачем сплачено суму франшизи за другою подією у розмірі 178138,50 гривень.

Згідно листа приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» вих. № 0310622 від 01.02.2017 в якому зазначено, що за першою подією, яка мала місце 29.01.2016, під час перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної № від 29.01.2016 страховик помилково визначив та виплатив страхувальнику розмір остаточного страхового відшкодування в сумі 710603,40 гривень без ПДВ без вирахування суми безумовної франшизи, яка згідно п. 4.3 договору добровільного страхування вантажів № 40-0105-15-00011 від 31.12.2015 становить 178138,50 гривень. У зв`язку з цим, за другою подією, яка мала місце 22.03.2016, під час перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної № від 18.03.2016, за якою розмір понесеного страхувальником збитку склав 932353,08 гривень, сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору добровільного страхування вантажів № 40-0105-15-00011 від 31.12.2015, відповідно до п. 3 якої розмір страхового відшкодування було погоджено сторонами на рівні 576076,08 гривень. Таким чином, розмір страхового відшкодування за другою подією було визначено за вирахуванням подвійного розміру безумовної франшизи, закріпленого в п. 4.3 договору, з метою виправлення помилки, допущеної страховиком під час виплати страхового відшкодування за першою подією, описаною вище, без вирахування суми безумовної франшизи в сумі 178138,50 гривень, яка згідно з умовами договору мала бути вирахувана при виплаті страхового відшкодування страхувальнику.

В зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вищезазначені події відбулися в рамках одного договору про надання послуг транспортного експедирування № 0116В від 01.01.2016 та ТОВ «Вєста Україна» не сплачено розмір франшизи по першому випадку (в якому не заперечується факт нестачі вантажу з вини відповідача) та те, що позивачем не отримано 178138,50 гривень для повного покриття втраченої продукції, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 178138,50 гривень суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вказані обставини позивач, на підставі ст. 1191 Цивільного кодексу України звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з ФОП Кір`янова В.І. в примусовому порядку 710603,40 збитків, оскільки до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 920 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Отже, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Згідно зі ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

За порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу (ст. 934 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу. Якщо внаслідок пошкодження вантажу його якість змінилася настільки, що він не може бути використаний за прямим призначенням, одержувач вантажу має право від нього відмовитися і вимагати відшкодування за його втрату. У разі якщо вантаж, за втрату чи нестачу якого перевізник сплатив відповідне відшкодування, буде згодом знайдено, одержувач (відправник) має право вимагати видачі йому цього вантажу, повернувши одержане за його втрату чи нестачу відшкодування.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Відповідності до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Вєста Україна», на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/9085/17, було сплачено 180810,58 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями від 14.02.2018 № 671, від 05.03.2018 № 707, від 16.04.2018 № 808, від 08.05.2018 № 864, від 04.06.2018 № 914, від 04.07.2018 № 57.

Також, згідно постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2019 ВП № 58722345, ТОВ «Вєста Україна» на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 у справі № 910/1978/17 сплатило 595266,94 гривень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем понесено реальні збитки в загальному розмірі 710603,44 гривень, які виникли у зв`язку із втратою частини вантажу під час здійснення ФОП Кір`яновим В.І. перевезення за товарно-транспортною накладною від 29.01.2016 № та відшкодування таких збитків «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів на спростування позовних вимог не надав, факт приналежності автомобіля станом на час проведення перевезення та перебування водія, що здійснював перевезення у трудових відносинах із відповідачем в судовому засіданні останнім не заперечувалося.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

З огляду на доведеність факту втрати вантажу під час здійснення його перевезення ФОП Кір`яновим В.І. та враховуючи доведеність факту відшкодування позивачем збитків, завданих такої втратою на користь «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та, відповідно, набуття ним права зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, суд приходить до висновку про стягнення з фізичної особи-підприємця Кір`янова Віктора Івановича на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» 710603,40 гривень - збитків, понесених позивачем у зв`язку із втратою вантажу під час його перевезення відповідачем.

Згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 10659,05 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кір`янова Віктора Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 6, ) 710603,40 гривень вартості втраченого вантажу та 10659,05 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 09.12.2019.

Суддя Р.М. Колесник