ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/22/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

без участі сторін, які повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином (див. рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 5.11.2019), але не скористались правом на участь в судовому засіданні,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС»

на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2019, проголошене о 12:27 суддею Смородіновою О.Г. у м. Миколаєві

у справі № 915/22/19

за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство»

до відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС»

про врегулювання розбіжностей до договору,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року Комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (далі Комунальне підприємство) звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» (далі Державне підприємство), в якому просило:

-про визнання договору від 29.11.2018 №276 купівлі-продажу теплової енергії (код 09320000-8- пара, гаряча вода та пов`язана продукція) укладеним між Державним та Комунальним підприємствами у редакції останнього з урахуванням визнаної частини протоколу розбіжностей до договору від 29.11.2018 №276 купівлі-продажу теплової енергії (код 09320000-8- пара, гаряча вода та пов`язана продукція) в редакції Державного підприємства;

-вважати врегульованим пункт 8.2.2 в протоколі розбіжностей до договору від 29.11.2018 № 276 купівлі-продажу теплової енергії (код 09320000-8-пара, гаряча вода та пов`язана продукція) в наступній редакції: «За порушення строків оплати теплової енергії Споживач сплачує Теплогенеруючій організації пеню у розмірі 0,02% від вартості спожитої теплової енергії, за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня»;

-вважати неврегульованими в протоколі розбіжностей до договору від 29.11.2018 № 276 купівлі-продажу теплової енергії (код 09320000-8-пара, гаряча вода та пов`язана продукція) в редакції Державного підприємства наступні умови в пунктах: 12.9, 12.10, 12.11.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 позовні вимоги Комунального підприємства задоволено частково, визнано договір від 29.11.2018 № 276 купівлі-продажу теплової енергії (код 09320000-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція) укладеним між позивачем та відповідачем в редакції позивача з урахуванням протоколу розбіжностей, за винятком пунктів 12.9, 12.10, 12.11. Ухвалено вважати не врегульовані у протоколі розбіжностей пункти договору від 29.11.2018 № 276 купівлі-продажу теплової енергії (код 09320000-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція) укладеними в такій редакції: «пункт 8.2.2. За порушення строків оплати теплової енергії Споживач сплачує Теплогенеруючій організації пеню у розмірі 0,1 % від вартості спожитої теплової енергії, за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості»; пункт 12.9 відсутній; пункт 12.10 відсутній; пункт 12.11 відсутній. Стягнуто з відповідача на користь позивача 960,50 грн. судового збору.

19.06.2019 від представника відповідача до суду першої інстанції надійшла заява, в якій заявник просить суд прийняти у справі додаткове рішення, в якому розподілити судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача 1 143,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2019 відмовлено у стягненні з позивача на користь відповідача 1 143,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивоване тим, що відповідач не надав до суду первинних бухгалтерських документів, що підтверджують надання та виконання таких послуг, належної їх сплати відповідачем.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення скасувати, прийняти нове, яким задовольнити заяву та стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 143, 00 грн.

Скаржник вважає, що приймаючи додаткове рішення суд неповно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, у зв`язку з чим додаткове рішення суперечить ч. 8 ст. 129 ГПК України та не відповідає матеріалам справи.

Апелянт зазначає, що суд не врахував п.п. 4 та 5.15-5.22 Договору №25/272/37-123-01-18-04968 від 20.12.2018 про надання послуг з юридичного консультування та юридичного представництва відносно часу оформлення звітів, актів здачі-приймання наданих послуг та строків розрахунку за надані послуги, що унеможливило надання суду первинних бухгалтерських документів, які підтверджують надання та виконання таких послуг та належної їх сплати.

Враховуючи те, що акт №5 від 01.07.2019 здачі-приймання наданих послуг та звіт від 02.07.2019 до договору на надання послуг за червень 2019 був отриманий відповідачем 09.07.2019 причиною несвоєчасного надання доказів (первинні бухгалтерські документи, платіжні доручення, тощо) до суду є тривалий час оформлення документів відповідно до договору, що об`єктивно не залежить від відповідача.

Крім цього, скаржник зазначив, що на теперішній час акт № 5 від 01.07.2019 здачі-приймання наданих послуг (додається) підписаний і відповідно до п.4 Договору буде проведено перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвоката протягом 45 банківських днів з дати підписання.

На думку заявника, суд не врахував п.3.2 Договору відносно розрахунку гонорару із розрахунку за 1 (одну) годину судового засідання в розмірі 540 грн. Враховуючи час загальної тривалості судових засідань (відповідно до протоколів судових завдань) - 2 години 07 хвилин та вартості послуг по Договору за 1 (одну) годину - 540 грн. загальна вартість послуг складає 1143,00 грн.

Отже, суд безпідставно не прийняв до уваги умови договору, які виключали можливість надання доказів сплати послуг адвоката на час подання відповідної заяви.

05.08.2019 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшли додаткові документи, а саме оригінал платіжного доручення № АЭС/6566 від 23.07.2019 на суму 2 466,00 грн. з призначенням платежу- послуги адвоката.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції зупинялось апеляційне провадження у даній справі, до закінчення перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 922/445/19

Відзив на апеляційну скаргу до Південно-західного апеляційного господарського суду не надходив.

Розглянувши матеріали справи, доводи сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із матеріалів справи, для надання правничої допомоги та представництва інтересів відповідача у цій справі ним був укладений договір №25/272/37-123-01-18-04968 від 20.12.2018 на надання послуг за кодом 79110000-8 по ДК 021:2015 «Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва» з Адвокатським об`єднанням «Баррістерс».

Відповідно до п. 1.1 договору адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту послуги з юридичного представництва в судах м. Миколаєва та Миколаївської області, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані адвокатом послуги .

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що ціна договору складається із гонорару адвоката за представництво інтересів клієнта в судах із розрахунку за 1 (одну) годину судового засідання (далі гонорар) в розмірі 540 грн. часу фактично відпрацьованого адвокатом та відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток №1) орієнтовно складає 45 000грн., крім того ПДВ 20% - 9000грн.

Генеральний директор відповідача Лісніченко В.А. надавав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву в якій зазначав, що очікує понести витрати у зв`язку з розглядом даної справи відповідно до договору № 25/272/37-123-01-18-04968 від 20.12.2018 на надання послуг за кодом 79110000-8 по ДК 021:2015 «Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва» орієнтовано у розмірі 1620 грн.

З протоколів судових засідань від 05.03.2019, 04.04.2019, 10.05.2019, 04.06.2019, 10.06.2019 вбачається, що інтереси відповідача в суді першої інстанції представляла адвокат Басаргіна Г.С. за ордером серії ОД№303259 від 05.03.2019 без визначення умов представництва.

04.06.2019 до закінчення судових дебатів у даній справі, представник відповідача адвокат Басаргіна Г.С. звернулась до суду першої інстанції із заявою в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про намір стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

19.06.2019 від представника відповідача адвоката Басаргіної Г.С. надійшла заява про прийняття у даній справі додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничої допомогу, в якій остання просила стягнути з позивача на користь відповідача 1143 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, визначених на підставі договору з Адвокатським об`єднанням «Баррістерс».

Місцевий господарський суд, визнав не правомірним таке стягнення оскільки представник відповідача не надав до суду первинних бухгалтерських документів, які підтверджують надання, виконання таких послуг, а також належної їх сплати відповідачем, однак судова колегія вважає такий висновок місцевого господарського суду не правомірним, оскільки з вище викладених норм законодавства вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, судова колегія також не вбачає підстав для покладення на позивача зазначених витрат, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт перебування зазначеного адвоката Басаргіної Г.С. у складі Адвокатського об`єднання «Баррістерс», перед яким у відповідача існують зобов`язання з оплати послуг з професійної правничої допомоги в визначеному розмірі.

Крім того, слід зазначити, що адвокатом у відповідній заяві не було враховано, що за результатами розгляду справи позов Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» був задоволений частково, отже, і витрати на правничу допомогу підлягають розподілу у пропорційному розмірі відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Відтак, у задоволенні вимоги представника відповідача про стягнення з Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» 1143 грн. витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2019 слід залишити без змін з мотивів, викладених в даній постанові, а апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» залишити без задоволення.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Додаткове Рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2019 у справі №915/22/19 - залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.12.2019 о 12.55.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя С.І. Колоколов