РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2019Справа № 910/8657/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека НЦ";

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон"(відповідач 1);

Державної організації (Установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (відповідач 2);

про поновлення строку подання заяви на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання вчинити дії.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Лучко Н. І., адвокат, ордер серії КС № 597353 від 28.03.2019 р.;

Від відповідача 1: Печерський П.М., довіреність № 2 від 02.01.19;

Від відповідача 2: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека НЦ" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон" (відповідач 1), Державної організації (Установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (відповідач 2), в якому просить поновити позивачеві строк подання заяви на включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язати відповідача 1 внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Юнісон", включивши вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека НЦ" на суму 218 068,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 року відкрито провадження у справі № 910/8657/19 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 17.09.2019 року.

Через відділ діловодства суду 04.10.2019 р. від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому заявник просив суд витребувати у ПАТ «Банк «Юнісон» інформацію чи підтверджується станом на 22.06.2018 року (дата опублікування оголошення про ліквідацію ПАТ «Банк «Юнісон») первинними документами, що є в наявності Банку та даними балансу Банку кредиторська вимога ТОВ «Аптека НЦ» в розмірі 218 068, 97 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПУ України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 2 ст. 81 ГПУ України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Враховуюче те, що клопотання про витребування доказів було заявлено позивачем з пропуском встановленого ч. 1 ст. 81 ГПК строку, а також з урахуванням того, що заявником не було вказано який саме доказ витребовується, суд приходить до висновку про залишення клопотання про витребування доказів від 04.10.2019 без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/8657/19 до судового розгляду по суті на 22.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 відкладено розгляд справи по суті до 12.11.2019 р.

У судовому засіданні 12.11.2019 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 26.11.2019 р.

Під час розгляду спору по суті 26.11.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 26.11.2019 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях на позовну заяву.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 26.11.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

13 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека НЦ» (далі ТОВ «Аптека НЦ», Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Юнісон» (далі ПАТ «Банк «Юнісон») було укладено Договір №376/і на послуги з інкасації, згідно якого власними силами і засобами в зазначені дні та години ПАТ «Банк «Юнісон» зобов`язався проводити інкасацію коштів у ТОВ «Аптека НЦ» за відповідними адресами.

ПАТ «Банк «Юнісон» доставляє готівку до власної каси, здійснює перерахування

інкасованої виручки і забезпечує їх своєчасний переказ наступного після інкасації робочого

дня на розрахунковий рахунок ТОВ «Аптека НЦ». (п.п. 1.1., 1.2. Договору).

У відповідності до положень договору, 28.04.2016р. ПАТ «Банк «Юнісон» було здійснено інкасацію коштів аптек ТОВ «Аптека НЦ» на загальну суму 218068,51 гривень.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 квітня 2016 року № 300/БТ «Про віднесення ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 квітня 2016 року № 614 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28 квітня 2016 р. до 27 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Шевченку Андрію Миколайовичу строком на один місяць з 28 квітня 2016 року до 27 травня 2016 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 26 травня 2016 року № 829 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» з 28 травня 2016 року до 27 червня 2016 року включно.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» Шевченка Андрія Миколайовича з 28 травня 2016 року до 27 червня 2016 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 21 червня 2016 р. №1051 «Про продовження повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» Шевченка Андрія Миколайовича до дати отриманням рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» після скасування заходів забезпечення позову.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1139 від 19 квітня 2018 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «БАНК «ЮНІСОН».

Відповідно до зазначеного рішення повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» делеговано ОСОБА_1 на строк з 20.04.2018 до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН».

Розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» строком на два роки з 19 червня 2018 року до 18 червня 2020 року включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора банку ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, ОСОБА_1 строком на два роки з 19.06.2018 по 18.06.2020 року включно.

13.05.2016 року ТОВ «Аптека НЦ» звернулося до тимчасового адміністратора Банку з вимогою щодо перерахування проінкасованих 28.04.2016р. коштів на розрахунковий рахунок Товариства у банку - ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛБ БАНК».

У своїй відповіді №756/20 від 17.05.2016р. уповноважена особа відмовила в перерахуванні інкасованих коштів посилаючись на те, що під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

22.08.2018 року ТОВ «Аптека НЦ» було подано до ПАТ «Банк «Юнісон» заяву №1 про визнання вимог кредитора за заборгованістю на загальну суму 218068,51 гривень, що виникла на підставі договору №376/і.

У відповіді від 09.10.2018 року за вих. №1130/20 Банк відмовив у задоволенні даної заяви, мотивуючи свою відмову тим, що вказані вимоги є погашеними, оскільки заява подана в порушення строків, передбачених ч. 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

22.06.2018 року в газеті «Голос України» № 114 було опубліковане оголошення про те, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 червня 2018 року №345-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2018 року №1725 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Юнісон» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації Банку з 19.06.2018 по 18.06.2020 включно. Даним оголошенням було встановлено 30-денний строк для заявления вимог кредиторів.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про поновлення позивачеві строку на подання заяви про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів, позивач посилається на те, що про вищевказане рішення та початок процедури ліквідації банку ТОВ «Аптека НЦ» нічого не було відомо з огляду на перебуванні директора ТОВ «АПТЕКА НЦ» у період з 20.06.2018 року по 25.07.2018 року у відпустках, у зв`язку із чим остання не мала можливості відстежувати усі публікації в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Відповідно до пункту 54) частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань.

Незадоволені вимоги кредиторів до Банку задовольняються в порядку ст.ст. 45, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно- правовими актами Фонду.

За змістом частини 3 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно з пунктом 4.25 розділу 4 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року №2 (далі - Положення від 05.07.2012 року №2), реєстр вимог подається до Фонду на пронумерованих, прошнурованих (прошитих) аркушах та засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку і відбитком печатки банку.

Згідно з пунктом 4.26 Положення від 05.07.2012 року №2 реєстр акцептованих вимог кредиторів підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних передбачено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З урахуванням приписів ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів розпочинаються з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Публікацію про ліквідацію Банку здійснено в газеті «Голос України» № 114 (6869) від 22 червня 2018 року.

Вимоги кредиторів ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» приймалися протягом 30 днів з дня опублікування оголошення про ліквідацію ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» в газеті «Голос України».

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

За приписами частини 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

22 серпня 2018 року ТОВ «АПТЕКА НЦ» подало до ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» заяву № 1 про визнання вимог кредитора за заборгованістю на загальну суму 218 068,51 грн.

Враховуючи, що кредиторська вимога ТОВ «АПТЕКА НЦ» була подана з пропуском строку на заявления кредиторами своїх вимог, така вимога вважається погашеною та не підлягає розгляду в процедурі ліквідації ПАТ «БАНК «ЮНІСОН».

Системний аналіз положень Закону дає підстави стверджувати про те, що порушення кредитором установленого тридцяти денного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів (в т.ч. за вкладами у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом) виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.

Крім того, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлений частиною 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30-денний строк для подачі кредиторами вимог до банку є граничним та поновленню чи відновленню не підлягає.

З урахуванням того, що позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про визнання вимог до Банку лише 22.08.2018, строк на заявлення вимог кредиторів Банку (до 22.07.2018) для включення до реєстру позивачем пропущений. При цьому, суд відзначає, що нормами чинного законодавства не передбачено поновлення вказаного строку.

Приписами статей 76-77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з приписами статей 78-79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що вимоги про поновлення строку на подання заяви про включення до реєстру кредиторів та зобов`язання відповідача включити вимоги позивача до реєстру вимог кредиторів визнаються судом такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.12.2019 р.

Суддя О.В. Мандриченко