РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2019Справа № 910/12119/19

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні

справу № 910/12119/19

за позовом приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 18250,85 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 18250,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем термінів доставки вантажів за накладними № 37218047 від 14.02.2019, № 37255098 від 17.02.2019, №32251902 від 15.02.2019, № 32185985 від 09.02.2019, у зв`язку з чим позивач просить стягнути штраф у загальній сумі 18250,85 грн. на підставі ст. 116 Статуту залізниць та Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 22.11.2000 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк до 10.10.2019р.

04.10.2019р. через відділ діловодства господарського суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що повністю не погоджується із доводами позивача, оскільки вони не відповідають чинному законодавству, а саме: Статуту залізниць України, Правилам оформлення перевізних документів, Правил обчислення термінів доставки вантажу.

10.10.2019р. через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.02.2018р. позивачем (за договором - замовник) та відповідачем (за договором - перевізник) було укладено договір № 09243/Л3-2018 про надання послуг, за умовами п.1.1 якого предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

За умовами п. 1.3. договору, надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Так, на виконання умов договору протягом лютого 2019 року на позивача був доставлений вантаж згідно з залізничними накладними № 37218047 від 14.02.2019 (паливо для реактивних двигунів), № 37255098 від 17.02.2019 (бензин моторний), № 32251902 від 15.02.2019 (бензин моторний), № 32185985 від 09.02.2019 (бензин моторний).

Як зазначає позивач, під час здійснення вказаного перевезення зазначеного вантажу було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вищевказаних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644.

Посилаючись на порушення термінів доставки вантажів за вказаними залізничними накладними на дві та більше доби, позивач нарахував та заявив претензії про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України на загальну суму 25 125,31 грн., а саме:

- претензія № 300 від 11.03.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 37218047 від 14.02.2019 на дві доби на загальну суму 8221,63 грн.;

- претензія № 301 від 11.03.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 37255098 від 17.02.2019 на дві доби на загальну суму 1757,95 грн.;

- претензія № 292 від 06.03.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 32251902 від 15.02.2019 на дві доби на загальну суму 3786,43 грн.;

- претензія № 291 від 06.06.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 32185985 від 09.02.2019 на чотири доби на загальну суму 11 359,30 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем було частково визнано претензії позивача на загальну суму 6874,46 грн., а саме:

- претензія № 291 від 06.06.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 32185985 від 09.02.2019 визнано на суму 6874,46 грн., згідно відповіді на претензію від 19.04.2019 № Н31-02/218.

Відмовляючи у задоволенні інших претензій, відповідач послався на те, що розрахунок строку доставки вантажу збільшується на одну добу з урахуванням переадресації, а відмову на претензію №261 від 06.03.2019р. відповідач обґрунтував тим, що розрахунок штрафу здійснюється відповідно до графи 31 накладної, а позивач розраховував суму штрафу з графи 34 накладної.

Вважаючи, що відповідач безпідставно не задовольнив претензії щодо сплати неустойки за прострочення доставки вантажу, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 18 250,85 грн. штрафу за прострочення доставки вантажу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частинами 1, 3 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічний припис містить стаття 909 ЦК України.

Відповідно до статті 6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення. (стаття 22 Статуту).

Статтею 41 Статуту визначено, що Залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача - до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до пункту 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом від 21.11.2000 № 644 Міністерства транспорту України (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється, виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача - до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами пункту 8 Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Як зазначає позивач, вантаж було доставлено відповідачем позивачу несвоєчасно, з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Отже, за розрахунком позивача загальна сума штрафу за прострочення доставки вантажу складає - 18 250,85 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, протягом лютого 2019 відповідачем до станцій призначення - Сарни Льв, Коростень Ю-ЗАП здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є позивач згідно залізничних накладних № 37218047 від 14.02.2019, № 37255098 від 17.02.2019, № 32251902 від 15.02.2019, № 32185985 від 09.02.2019 був доставлений вантаж.

Судом встановлено, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та "Правилами обчислення термінів доставки вантажу" підтвердженням чого є календарні штемпелі на накладних № 37218047 від 14.02.2019, № 37255098 від 17.02.2019, № 32251902 від 15.02.2019, № 32185985 від 09.02.2019, що додані до позовної заяви.

Водночас, суд відхиляє викладені у відзиві заперечення відповідача, з огляду на наступне.

Умовами п. 3.2. договору передбачено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника; компенсація витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до договору; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Таким чином, з огляду на наведені положення договору, суд погоджується з твердженнями позивача, що вказані три компоненти, які відповідно до п. 3.2. договору складають зміст поняття "плата за перевезення вантажу у вагоні перевізника", в сукупності є елементами "провізної плати" у розумінні Статуту залізниць України, яку відповідач розбиває у графах накладної, а у графі 34 вказується загальна сума.

Правила оформлення перевізних документів затверджено Наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів закріплено пояснення щодо заповнення накладної, згідно яких, у графі 34 вказуються відомості щодо усієї суми платежів, сплаченої відправником.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 910/14170/18 та від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18

Також суд відхиляє твердження відповідача щодо збільшення терміну доставки вантажу на одну добу відповідно до п.2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку з переадресуванням вантажу згідно з накладними № 37218047 від 14.02.2019, № 37255098 від 17.02.2019, № 32251902 від 15.02.2019, № 32185985 від 09.02.2019, з огляду на їх необґрунтованість, оскільки як вбачається з вказаних залізничних накладних, переадресація вантажу відбулась до моменту складання накладної та відправлення вантажу, а тому відсутні правові підстави для збільшення терміну доставки вантажу на одну добу.

Відтак, судом перевірено правильність здійсненого позивачем нарахування штрафу згідно доданих до позовної заяви претензій, в яких здійснений розрахунок, а саме: № 300 від 11.03.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 37218047 від 14.02.2019 - 8221,63 грн., № 301 від 11.03.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 37255098 від 17.02.2019 - 1757,95 грн., № 292 від 06.03.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 32251902 від 15.02.2019 - 3786,43 грн., № 291 від 06.03.2019 щодо запізнення поставки вантажу за залізничною накладною № 32185985 від 09.02.2019 - 11359,30 грн. та встановлено, що вказані штрафи нараховано згідно з нормами чинного законодавства, зокрема, у відповідності до ст. 116 Статуту залізниць України.

У зв`язку з чим, з відповідача підлягає стягненню сума штрафу в розмірі 18 250,85 грн.

Суд вказує, що згідно приписів підпункту "в" п. 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу з вини залізниці є накладна, в якій відображені дати відправки вантажу та дата прибуття вантажу на станцію призначення.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки факт порушення відповідачем строку доставки вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю у розмірі 18 250,85 грн.

Судові витрати позивача, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь приватного підприємства "Окко-Бізнес Контракт" (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 15-17/18; ідентифікаційний код: 33614922) штраф у сумі 18 250 грн. 85 коп. та 1921 грн. - витрати по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 04.12.2019.

Суддя А.І. Привалов