ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа№ 910/6732/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 28.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 (повне рішення складено 17.09.2019)

у справі №910/6732/19 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРУМ ГРУП Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД"

про стягнення 500000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРУМ ГРУП Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД" про стягнення 500000,00 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо виконання робіт за договором підряду.

Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи у відзиві на позов про те, що позивачем не сплачено в повному обсязі обумовлену договором суму авансових внесків, що унеможливило виконання робіт за договором, та відповідно надало відповідачу право у відповідності до ч.1 ст.851 ЦК України зупинити розпочату роботу. Відповідач також зазначав, що позивачем не надані докази невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а також докази надсилання відповідачу актів прийому-передачі робіт. Крім того, позивач не надсилав відповідачу жодних запитів щодо ходу виконання робіт за договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/6732/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРУМ ГРУП Україна" 500000,00 грн штрафу, 7500,00 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з доведеності факту прострочення відповідачем виконання зобов`язань за договором підряду та наявності правових підстав для застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання робіт за договором підряду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/6732/19 та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву. Скаржник стверджує про відсутність правових підстав для застосування до нього (як підрядника за договором) відповідальності за прострочення виконання робіт за договором підряду, оскільки на момент розгляду справи в суді першої інстанції позивач (як замовник за договором підряду) не виконав належним чином свої зобов`язання з фінансування робіт підрядника та не сплатив в повному обсязі авансові платежі. Крім того, апелянт звертав увагу на відсутність акту прийому передачі фронту робіт (віконних та дверних прорізів) у відповідності до п.2.2 Договору після укладення додаткової угоди до договору, тоді як з дати підписання даного акту настає строк виконання таких робіт.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/6732/19 та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступних підстав.

24.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРУМ ГРУП УКРАЇНА", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД", як підрядником, укладено договір підряду №24/06-1 (далі за текстом - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого підрядник зобов`язався від імені та за дорученням замовника, на свій ризик, власними та/або залученими силами, виконати і передати замовнику роботи, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи. Склад та обсяги робіт визначено в кошторисі (додаток №1), що є невід`ємною частиною договору.

Об`єктом виконання робіт є фасад та нежитлові приміщення корпусу літера "Б", що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Амурська, 6. (п. 1.1 та п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.2 Договору, підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з дати перерахування замовником першого авансу відповідно до п. 4.4.1 договору, та підписання сторонами акту прийому-передачі фронту робіт (віконних та дверних прорізів), геодезичних осей та відміток.

Колегією суддів встановлено, що на виконання п. 4.4.1 Договору замовник перерахував на користь підрядника перший авансовий платіж в сумі 1700000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №15131 від 09.08.2018.

29.08.2018 замовник та підрядник підписали акт прийому-передачі фронту робіт в геодезичних вісях та відмітках за адресою м. Київ, вул. Амурська, 6, корпус №1.

Відповідно до п. 4.4.2 Договору, замовник зобов`язаний перерахувати на користь підрядника другий аванс в сумі 700000 грн, включаючи ПДВ, до 20.08.2018 включно.

04.09.2018 замовник перерахував підряднику другий авансовий платіж в розмірі 700000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №15674.

В пункті 4.4.3 Договору сторони погодили, що третій аванс в сумі 1100000 грн замовник сплачує у строк до 30.08.2018.

07.12.2018 замовник перерахував на користь підрядника 1000000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №18325 від 07.12.2018.

В матеріалах справи відсутні докази сплати замовником 100000 грн на виконання п. 4.4.3. Договору.

Згідно з п. 12.1 Договору факт виконання та вартість виконаних робіт підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі виконаних робіт.

03.12.2018 замовник та підрядник уклали додатковий договір №1 до Договору (далі - додатковий договір), у відповідності до п.1 якого, сторони домовились викласти п. 2.2 Договору в новій редакції, а саме: « 2.2 Підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з дати підписання сторонами акту прийому-передачі фронту робіт (віконних та дверних прорізів) у відповідності до п. 2.2. договору. Також сторони погодили, що роботи зі скління віконних прорізів (СПОК з алюмінієвого профілю Reynaers CS 86) виконуються підрядником та передаються замовнику по акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт Ф №КБ-2в та довідки Ф №КБ-3 в строк до 12 грудня 2018 року, віконні прорізи (СПОК з алюмінієвого профілю Reynaers CW 50-SC) виконуються підрядником та передаються замовнику контуром будівлі временними седвіч-панелями по акту приймання-передачі до 12 грудня 2018 року».

В пункті 3 додаткової угоди №1 до Договору сторони погодили внести зміни в розділ 7 Договору та викласти пункт 7.2.2 Договору в наступній редакції: «п.7.2.2. У разі порушення підрядником зобов`язань стосовно кінцевого строку виконання робіт, встановленого договором та/або будь-яким з додаткових договорів, підрядник зобов`язаний сплатити замовнику суму штрафу у розмірі 500000 грн.»

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 500000,00 грн штрафу, нарахованого у відповідності до п.7.2.2 договору, за прострочення виконання робіт за договором підряду.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 2 статті 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню належним чином у встановлений строк та припиняється виконанням, проведеним належним чином. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджує про відсутність правових підстав для застосування до нього (як підрядника за договором) відповідальності за прострочення виконання робіт за договором підряду, оскільки на момент розгляду справи в суді першої інстанції позивач (як замовник за договором підряду) не виконав належним чином свої зобов`язання з фінансування робіт підрядника та не сплатив в повному обсязі авансові платежі. Крім того, відповідач звертав увагу на відсутність акту прийому передачі фронту робіт (віконних та дверних прорізів) у відповідності до п.2.2 Договору після укладення додаткової угоди до договору, тоді як саме з дати підписання сторонами даного акту настає строк виконання таких робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Статтею 851 ЦК України визначено, що підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Як встановлено вище, в пункті 2.2 Договору (в редакції, викладеній в додатковій угоді №1 до Договору) визначено, що підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з дати підписання сторонами акту прийому-передачі фронту робіт (віконних та дверних прорізів).

Натомість, в матеріалах справи не міститься підписаного сторонами акту прийому-передачі фронту робіт (віконних та дверних прорізів), що вказує на те, що строк виконання зобов`язання з виконання таких робіт не настав та відповідно не настало прострочення боржника (підрядника).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем в порушення умов договору підряду не виконано належним чином свої зобов`язання з фінансування робіт підрядника - не сплачено в повному обсязі обумовлену договором суму авансових платежів та в установлені договором строки, а відтак, у даному випадку, згідно ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, оскільки зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення 500000 грн штрафу, нарахованих у відповідності до п.7.2.2 договору підряду є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/6732/19 - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД" задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №910/6732/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРУМ ГРУП Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙСВИНД" 11250,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ з зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/6732/19 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 05.12.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв