ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1099/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль",

вул. Лєскова, буд.9, м.Київ,01011

до відповідачів: 1) Фізичної особи-підприємця Нищей Володимира Васильовича

АДРЕСА_1

2) ОСОБА_1

АДРЕСА_2

про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 96 358,52 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 87 347,54 грн, та заборгованість за відсотками - 9 010,98 грн

за участю:

від відповідача: Нищей В..В., паспорт НОМЕР_1

від відповідача: Мельник В.Я., договір про надання правової допомоги від 11.11.2019, адвокат

від позивача: не з`явились,

від відповідача ОСОБА_1. не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" подало позов до відповідачів фізичної особи-підприємця Нищей Володимира Васильовича та ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 96 358,52 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 87 347,54 грн, та заборгованість за відсотками - 9 010,98 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 10.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи по суті на 31.10.2019.

В судовому засіданні 31.10.2019 відкладено розгляд справи на 26.11.2019. В судовому засіданні 26.11.2019 судом оголошено перерву у розгляді справи до 05.12.2019.

В судовому засіданні 05.12.2019 відповідач 1 визнав позовні вимоги і вказав на сплату боргу в сумі 13 680 грн.

Представники позивача та відповідача 2 в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважних представників позивача та відповідача 2 за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Відповідно до позовної заяви (вх.№19455/19), 06.11.2018 між акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та фізичною особою-підприємцем Нищей Володимиром Васильовичем було укладено кредитний договір №011/38438/477473, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 95 000 грн, строком до 06.11.2021 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06.11.2018 між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №011/38438/477473-П, відповідно до якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору №011/38438/477473 від 06.11.2018 в повному обсязі.

Станом на 27.08.2019 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №011/38438/477473 від 06.11.2018 складає 96 358, 52 грн, з яких: 87 347, 54 грн - заборгованість за кредитом, 9 010, 98 грн - заборгованість за відсотками.

Таким чином, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 96 358, 52 грн.

Позиція відповідачів.

26.11.2019 року від відповідачі по справі поступила заява про визнання позовних вимог, відповідно до якого визнають факт укладення кредитного договору та отримання на його підставі кредитних коштів в сумі 86 178, 52 грн та визнають позов в повному обсязі, а станом на 22.11.2019 року частково сплачено заборгованість в розмірі 10 180 грн.

Крім того, в судовому засіданні 05.12.2019 відповідач 1 вказав на сплату боргу в сумі 13 680 грн, в підтвердження чого подав до суду відповідні документи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та фізичною особою-підприємцем Нищей Володимиром Васильовичем було укладено кредитний договір №011/38438/477473 від 06.11.2018 року.

Відповідно до п.1.1. договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 95 000 грн, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів, та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Графік складається за формою згідно з додатком №1 до договору.

Кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 06.11.2021 (п.1.3. договору).

Пунктом 2.1. визначено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 26% річних, в т.ч. за користування кредитом після настання кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного п.1.3. договору.

Відповідно до п.4.1. договору, виконання зобов`язань позичальника, що виникають (в т.ч. виникнуть у майбутньому) за договором, забезпечується порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений одразу ж після укладення договору, між кредитором і ОСОБА_1 .

Пунктом 5.1. договору визначено, що позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором.

Позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком.

Відповідно до п.11.1. договору, уразі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень договору.

Додатком №1 до договору, сторони встановили графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів.

06.11.2018 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №011/38438/477473-П, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов`язаний: повернути кредит в розмірі 95 000 грн, в порядку, передбаченому кредитним договором, не пізніше 06.11.2021, або іншої дати, визначеної відповідно до умов кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 26% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором.

Відповідно до п.2.1. договору поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

Вимогами №114/5-161930 від 10.08.2019 та №114/5-161931 від 19.08.2019 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, позивач повідомив відповідачів про наявні заборгованість за кредитом та відсотками.

Відповідно до виписки по рахунку, станом на 27.08.2019 року, 06.11.2018 року на рахунок відповідача 1 було перераховано кредитні кошти в розмірі 95 000 грн.

Відповідно до квитанції №05ВО27945 від 22.11.2019 та №0RZJ54020 від 22.11.2019, відповідачем 1 перераховано на рахунок позивача кредитні кошти в розмірі 13 680 грн.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку таких висновків.

Щодо стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитом в розмірі 87 347, 54 грн, слід вказати таке.

В судовому засіданні відповідач 1 - ФОП Нищей В.В. подав суду квитанції №05ВО27945 від 22.11.2019 та №0RZJ54020 від 22.11.2019, відповідно до яких сплатив кредитні кошти в розмірі 13 680 грн.

Відповідно до ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

В спірному випадку, враховуючи, що відповідачем 1 сплачено кредитні кошти в розмірі 13 680 грн, що підтверджується відповідними доказами - в наявності підстави вважати, що спір припинив своє існування в цій частині, а відтак провадження у справі в частині стягнення кредитних коштів в сумі 13 680 грн слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо решти вимог, суд зазначає таке.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до поданого суду розрахунку заборгованості, сума заборгованості за кредитом становить 87 347, 54 грн, за відсотками - 9 010, 98 грн.

В спірному випадку, в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем 1 вказаних кредитних коштів в розмірі 73 667, 54 грн (враховуючи часткову сплату в розмірі 13 680 грн) та нарахованих відсотків в сумі 9 010, 98 грн.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Статтею 559 Цивільного кодексу України визначено підстави припинення поруки. Зокрема, ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2. договору поруки встановлено, що строк поруки, що встановлена договором за кожним забезпеченим зобов`язанням становить п`ять років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до поручителя.

Таким чином, поручитель (в спірному випадку відповідач 2 по справі) зобов`язаний нести відповідальність солідарно з позичальником (відповідач 1 по справі) за невиконання останнім договірних зобов`язань перед кредитором щодо неповернення кредитних коштів в розмірі 73 667, 54 грн та нарахованих відсотків в сумі 9 010, 98 грн.

З огляду на викладені обставини, вимога позивача про стягнення солідарно з відповідачів 73 667, 54 грн заборгованості за кредитом, 9 010, 98 грн заборгованості за відсотками - визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Крім того, в судовому засіданні відповідач 1 визнав позовні вимоги, підтвердив факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, а письмовою заявою (вх. № 20623/19 від 26.11.2019) обидва відповідачі визнали позовні вимоги.

Відповідно до ч.4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про те, що вимоги позивач слід задовольнити частково, враховуючи, що в частині вимоги про стягнення 13 680 грн кредитних коштів провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України суд вважає за правильне судовий збір покласти на відповідачів порівну.

Керуючись ст.11,509,526,1054 Цивільного кодексу України, ст.73,74,129,238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Нищей Володимира Васильовича / АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 / та з ОСОБА_1 / АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_3 / на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" /01011, м. Київ, вул. Лескова, буд.9, / 73 667, 54 грн (сімдесят три тисячі шістсот шістдесят сім гривень 54 к.) основного боргу, 9010, 98 грн (дев`ять тисяч десять гривень 98 к.) заборгованості за відсотками та 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення 13680 грн провадження у справі закрити.

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Західним апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2019

Суддя Фрич М. М.