СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
27.11.2019 Справа № 922/816/19
Окрема думка судді Істоміної О.А. на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 у справі №922/816/19.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.07.2019 у справі №922/816/19 у задоволені позовних вимог відмовлено з тих підстав, що спір стосується виключно проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а не підстав набуття такого права; не є спором про право, тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник внаслідок виконання державним реєстратором владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер. Скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку господарського судочинства не дозволяє остаточно вирішити цей спір, таким чином не виконується основне завдання судочинства.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 апеляційну скаргу позивача задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 23.07.2019 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний велетень» задоволені. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42338295 від 01.08.2018, прийняте державним реєстратором Зміївської районної державної адміністрації Харківської області - Штефаном Олександром Анатолійовичем. Стягнуто з ТОВ «Слобожанський альянс» на користь ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1922,00 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн.

Із вказаною постановою не погоджуюсь, вважаю, що рішення суду першої підлягає залишенню без змін, але з інших підстав.

Специфіка даного спору полягає в тому, що предметом спору є вимога позивача про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельної ділянки, що пов`язане з порушенням прав позивача на земельну ділянку іншою особою - відповідачем у справі - ТОВ «Слобожанський альянс», за якою і зареєстровано аналогічне право на ту саму земельну ділянку.

Право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи.

Однак, в даному випадку оскаржуване позивачем рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вже вичерпало свою дію, а тому, у разі його скасування, не відбудеться нівелювання негативних наслідків для позивача, не припиниться порушення його прав та не відновиться його порушене право орендного користування земельною ділянкою (відсутній позитивний результат для позивача).

Таким чином, ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримати відповідне відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, наведеною у постанові від 15.08.2019 у справі №905/2122/18.

Крім того, слід взяти до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 04.09.2018 у справі №915/127/18, від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 29.05.2019 №367/2022/15-ц (14-376цс18), в яких зазначено, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

Під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17).

Враховуючи викладене, вважаю, що при ухваленні судового рішення про відмову в задоволені позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права щодо встановлення неефективним способу відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, вважаю, що судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у ньому, є помилковим з огляду на те, що така вимога позивача не є правильно обраним способом захисту своїх прав. Але рішення про відмову у задоволенні позовних вимог є цілком вірним.

Суддя О.А. Істоміна