ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Черкаси справа № 925/894/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача - адвоката Колоди Л.Д., відповідача - адвоката Драченка В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про розірвання договору та стягнення 1886 грн. 22 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - відповідач) про розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2018 року та стягнення, на підставі цього договору, 1719 грн. 76 коп. заборгованості за поставлену електричну енергію, 6 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 12 грн. 58 коп. 3 % річних, 147 грн. пені, що разом складає 1886 грн. 22 коп., відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2018 року щодо повноти і своєчасності оплати використаної відповідачем електричної енергії.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/894/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 05.09.2019 року.

Відповідач в особі свого представника 28.08.2019 року за вх. № 26221/19 подав відзив на позов, в якому заперечував проти позову в частині вимог про розірвання договору про постачання електричної енергії від 29.12.2018 року, оскільки позивачем не доведено істотність наявного порушення умов договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Несплату заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 29.12.2018 року пояснив відсутністю його вини внаслідок складного фінансового стану підприємства.

Позивач в особі свого представника подав 05.09.2019 року відповідь на відзив (вх. № 27382/19), в якому спростовував доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, наполягав на задоволенні позову повністю.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.10.2019.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.10.2019 року, за клопотанням представника відповідача, розгляд справи відкладено на 17.10.2019 року.

В судовому засіданні 17.10.2019 року представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві і відповіді на відзив, підтримала і просила задовольнити повністю. Представник відповідача позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні оголошено перерву до 18.10.2019 року.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов повністю з таких підстав.

25.12.2018 року дочірнє підприємство "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Філія "Жашківський райавтодор" в особі свого уповноваженого представника, як споживач, подав заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, разом із заявою надав перелік об`єктів споживача (а.с. 10-12).

29.12.2018 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», як постачальником, та відповідачем - дочірнім підприємством "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Філія "Жашківський райавтодор", як споживачем, був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 5 (далі - Договір, а.с. 13-20).

Відповідно до п.п. 1.1.-1.2. Договору, цей договір постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі в тексті Договору - Споживач), постачальником електричної енергії (далі в тексті Договору - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

У Договорі передбачені усі його істотні умови, зокрема:

п. 2.1. - за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору;

п. 2.2. - обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну або господарську діяльність.

Малі не побутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної та підприємницької діяльності;

п. 3.1. - початком постачання електричної енергії споживачу є дата , зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору;

п. 5.1. - споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору;

п. 5.4. - ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором , у тому числі, у разі її зміни.

п. 5.5. - розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць;

п. 5.6. - розрахунки споживача за цим договором здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальником (далі - спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, в тому числі у разі його зміни;

п. 5.7. - оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

п. 5.10. - споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі ) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається а комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Відповідно до п. 13.4. Договору, постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, зокрема, у випадку, якщо споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором, за умови, що постачальник здійснив попередження про можливе розірвання цього договору.

Відповідно до п. 13.1. Договору, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору або сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

Відповідно до Комерційної пропозиції № 3/2 «Вільна ціна» (для споживачів, з дозволеною потужністю більше 150 кВт) (а.с. 21-22), погодженої сторонами, як Додаток № 2 до Договору, предметом комерційної пропозиції є постачання електричної енергії як товарної продукції. У Комерційній пропозиції передбачені наступні умови:

п. 1 «ціна (тариф) на електричну енергію» - ціна на прогнозований обсяг електричної енергії у розрахунковому періодів , яка зазначається у рахунку попередньої оплати і визначається за у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затверджену регулятором;

п. 3 «спосіб оплати» - оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі 100 % попередньої оплати заявлених обсягів споживання електричної енергії не пізніше ніж за 5 робочих днів до до дати початку розрахункового періоду. Остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію у строк не більше 5 робочих днів від дня отримання рахунка. Оплата здійснюється на поточний рахунок постачальника.

п. 6 «розмір пені за порушення строку оплати та/або штрафів» - за порушення строків оплати рахунку, які встановлені пунктом 5.10. договору , споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. За порушення строків оплати рахунку, які встановлені пунктом 5.10. договору, за користування чужими грошовими коштами споживач зобов`язаний сплачувати проценти у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення».

п. 9 «строк дії договору та умови пролонгації» - договір набирає чинності з дня наступного за днем отримання ТОВ «Черкасиенергозбут» заяви-приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій вказано про обрання комерційної пропозиції № 3/2. Якщо сторони не повідомляють одна одну протягом трьох робочих днів, про їх невідповідність критеріям обраної комерційної пропозиції, договір вважається укладеним на строк 6 місяців. Якщо за 20 днів до дня закінчення дії договору сторони не повідомляють одна одну про намір розірвати договір, то договір вважається продовженим на строк 6 місяців.

Із акту прийняття-передавання товарної продукції за березень 2019 року на суму 1719 грн. 76 коп., вбачається, що позивач, як постачальник, поставив, а відповідач, як споживач, прийняв та використав електричну енергію обсягом 610 кВт/год. (а.с. 23).

У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку із своєчасної та повної сплати заборгованості за договором, позивач 19.07.2019 року направив на адресу відповідача вимогу № 2486 про стягнення заборгованості у розмірі 1886 грн. 22 коп. (а.с. 25), яка залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Відповідач оплату за спожиту у березні 2019 року електричну енергію своєчасно та в повному обсязі не здійснив, заборгованість не погасив.

Згідно з розрахунком позивача борг відповідача за спожиту електроенергію становить 1719 грн. 76 коп., вимога про його стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Позивач направив на адресу відповідача 19.07.2019 року лист № 2487 (а.с. 24), у якому повідомив, що за відповідачем рахується заборгованість за договором за спожиту електричну енергію за березень 2019 рік, і відповідно п. 2.1. Договір, відповідач своєчасно цю заборгованість не сплачує, тому, керуючись п. 13.4. Договору, відповідач надсилає попередження про розірвання Договору.

Зазначений лист позивача залишений відповідачем без відповіді, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про розірвання спірного договору в судовому порядку.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли із договору про постачання електричної енергії споживачу № 5 від 29.12.2018 року, вимоги позивача витікають із прав і обов`язків сторін за цим договором.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Стаття 651 Цивільного кодексу України містить, зокрема, такі норми:

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, припинення господарських правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 5 від 29.12.2018 року, заборгованість зі сплати вартості поставленої електричної енергії у березні 2019 року у розмірі 1719 грн. 76 коп. за електроенергію, підтверджена позивачем належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовано. Ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем строків сплати рахунку позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача на підставі п. 6 Комерційної пропозиції № 3/2 , що є Додатком 2 до Договору та на підставі п.5.10. Договору - 6 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 12 грн. 58 коп. 3% річних, 8 грн. 48 коп. пені за період прострочення з 20.04.2019 - 25.04.2019 року, 138 грн. 52 коп. пені за період прострочення з 26.04.2019 - 18.07.2019 року.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При вирішенні спору в частині стягнення сум пені, 3% річних і інфляційних втрат суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ч. 2 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Вимога позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідає п. 6 Комерційної пропозиції № 3/2, п. 5.10 Договору, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч.6 ст. 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і умови договору, перевіривши наданий позивачем розрахунок, спірну вимогу позивача про стягнення 6 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 12 грн. 58 коп. 3% річних, 8 грн. 48 коп. пені за період прострочення з 20.04.2019 - 25.04.2019 року, 138 грн. 52 коп. пені за період прострочення з 26.04.2019 - 18.07.2019 року, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Також, відповідно до п. 13.4. Договору, постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, зокрема, у випадку, якщо споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором, за умови, що постачальник здійснив попередження про можливе розірвання цього договору.

Керуючись зазначеним пунктом Договору, постачальник 19.07.2019 року надіслав споживачу попередження про розірвання спірного договору.

З огляду на викладені вище обставини справи та норми чинного законодавства суд вбачає, що невиконання відповідачем, як споживачем, своїх грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 5 від 29.12.2018 року є істотним порушенням цього договору, у договорі сторони передбачили можливість розірвання договору постачальником достроково, позивач таким правом скористався направивши споживачу попередження про розірвання спірного договору, споживач залишив лист позивача без відповіді та виконання. Відтак, вимога позивача про розірвання Договору відповідає умовам цього договору і вимогам ст. 651 Цивільного кодексу України, тому підлягає задоволенню повністю в судовому порядку.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню повністю. Доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, господарський суд відхиляє через їх невідповідність встановленим фактичним обставинам справи та вказаним вище нормам чинного законодавства.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 3842 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2018 № 5, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», , місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166 і дочірнім підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" "Жашківський райавтодор", місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 389.

Стягнути з дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", , місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», , місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166 - 1719 грн. 76 коп. боргу за спожиту електричну енергію, 6 грн. 88 коп. інфляційні нарахування, 12 грн. 58 коп. 3 % річних, 147 грн. пеня, 3842 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 06.12.2019 року.

Суддя В.М. Грачов