ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2019 Справа № 920/886/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи 920/886/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запорожспецсплав, м.Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ямпільський ливарний механічний завод, смт. Ямпіль Сумської області

про стягнення 350000,00 грн.,

Установив:

19.08.2019 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 350000,00 грн. поворотної фінансової допомоги за договором № 39 від 03.06.2019, а також 5250,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі № 920/886/19 та постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

04.10.2019 від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Ямпільський ливарний механічний завод надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від 04.10.2019 № 04/10 (вх №8082 від 04.10.2019), відповідно до якої відповідач просить суд постановити ухвалу про розгляд справи № 920/886/19 за правилами загального позовного провадження. Окрім цього, відповідача підтверджує факт наявності між сторонами договірних відносин, а саме договору № 39 від 03.06.2019 поворотної фінансової допомоги, також зазначає, що на виконання умов вказаного договору відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 310 000,00 грн. Окрім іншого зазначив, що на дату призначення підготовчого судового засідання відповідачем будуть надані докази врегулювання спору мирним шляхом.

Ухвалою суду від 08.10.2019 задоволено клопотання відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від 04.10.2019 № 04/10, ухвалено подальший розгляд справи № 920/886/19 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання на 07.11.2019, 11:00.

07.11.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу № 920/886/19 до судового розгляду по суті. Призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 21.11.2019, 11:00.

15.11.2019 позивачем подано до суду заяву від 15.11.2019 № 1511/19-1, в якій останній просить, що у зв`язку з зайнятістю представника позивача розглянути дану справу за відсутності представника позивача, також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Тому, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 9 ст. 165 ГПК України, суд розглядає справу у відсутності представників сторін та за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне:

03.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Запорожспецсплав (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ямпільскій ливарний механічний завод укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги №39.

Згідно з п.1.1. договору Позивач надає Відповідачу поворотну фінансову допомогу, а Відповідач зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.2.1. договору, розмір фінансової допомоги складає 350000,00 (триста п`ятдесят тисяч) грн.

Пунктом 3.1. договору передбачено, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01 липня 2019 року.

За умовами п 3.2. договору, повернення грошових коштів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача в установі банку.

Відповідно до п. 8.1. договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що згідно з вищезазначеним договором він перерахував Відповідачу грошові кошти у розмірі 350 000 грн., що підтверджується банківською випискою за 04 червня 2019 р. та платіжним дорученням № 6429 від 04.06.2019. Зазначені кошти Відповідач повинен був повернути позивачу протягом 27 днів після перерахування коштів, але не пізніше 01.07.2019. Проте, грошові кошти Відповідачем не повернено.

Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

24.07.2019 Позивач на адресу Відповідача надіслав претензію № 2407/19-1 від 24.07.2019 про повернення фінансової допомоги. Відповідь відповідача на зазначену претензію в матеріалах справи відсутня.

В зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань, на день звернення з позовом до суду, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем в сумі 350000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі, відповідачем сплачена частина заборгованості в загальній сумі 310000 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень: № 22 від 19.09.2019 на суму 50000,00 грн, № 34 від 27.09.2019 на суму 100000,00 грн, № 38 від 30.09.2019 на суму 100000,00 грн, № 46 від 30.09.2019 на суму 60000,00 грн., з зазначенням призначення платежу повернення фінансової допомоги згідно договору № 39 від 03.06.2019.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Письмовими матеріалами справи підтверджується факт сплати 310000,00 грн суми боргу, що і було предметом спору для звернення з позовною заявою до суду.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.86 вказаного кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення 310000,00 грн. основної суми боргу, згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

В частині стягнення 40000,00 грн суд керується наступним:

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 3 статті 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським, кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищезазначене, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо повернення суми позики в повному обсязі чим порушив умови Договору.

Тому, суд дійшов висновку про необхідність захисту порушеного права позивача та задоволення позовних вимог в частині стягнення 40000 грн основного боргу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат , суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 5250,00грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, оскільки спір виник з неправильних дій саме відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. ст. 185, 231, 232, 233, 236 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення основного боргу в сумі 310000 грн закрити провадження за п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України, в зв`язку з відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ямпільській ливарний механічний завод» (41200, Сумська область, смт. Ямпіль, вул.. 50 років СРСР, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорожспецсплав» (69041, м. Запоріжжя, вул. Мінська, буд. 5, ) 40000 грн 00 коп. заборгованості, 5250грн.00коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 02.12.2019.

Суддя В.Л. Котельницька