ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 Справа № 917/1668/19

м. Полтава

За позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. П.Орлика, 40а, м. Полтава, 36020

до Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості "Полтавадіпром`ясомолпром", вул. Сапіго, буд. 1, м. Полтава, 36039

про стягнення 120984,45 грн.,

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: Купріян К.І. (адвокат, свідоцтво ПТ № 2893 від 09.07.19, довіреність № 58 від 16.07.19);

від відповідача: Шапран І.В. (т.в.о. директора, наказ від 28.12.18).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі - позивач/ КП "Полтававодоканал") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості "Полтавадіпром`ясомолпром" (далі - відповідач) 120984,45 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем пломбування запірної арматури.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторін повідомлено, що розгляд справи відбудеться 24.10.2019.

24.10.2019 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву в судовому засіданні до 12.11.2019.

В судовому засіданні 12.11.2019 судом оголошено перерву до 27.11.2019.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Під час розгляду справи по суті представник позивача наполягає на задоволенні позову у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечує.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2002 між позивачем (водоканал за договором) та відповідачем (абонент за договором) укладено договір № 40-2 про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення (надалі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом договору є такі комунальні послуги: централізоване водопостачання та централізоване водовідведення.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що Водоканал зобов`язується надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а Абонент зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.4. Договору, об`єктом користування послугами є ДП «Полтавадіпром`ясомолпром", вул. Сапіго, 1.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що облік кількості використаної Абонентом води здійснюється за показаннями його водолічильників. Зняття показань водолічильників здійснюється один раз на місяць.

Підпунктами 4.1.1. та 4.1.2. пункту 4.1. Договору визначено, що Водоканал має право: здійснювати контроль за одержанням послуг шляхом проведення обстеження технічного стану систем водопостачання та водовідведення Абонента, та вимагати у Абонента виконання своїх пропозицій спрямованих на поліпшення якості обліку води, технічного стану мереж; при виявленні представником Водоканалу витоку води в мережах Абонента або нераціонального використання води розрахунок витрат проводиться згідно з п. 9.6. «Правил...» за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек., та її повним перерізом протягом 24 годин на добу. Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації, якщо час, протягом якого відбувався витік, встановити не вдається, то розрахунок здійснюється за останній поточний місяць. Наявність витоку оформляється актом, на основі якого виписується додатковий рахунок Абоненту.

Позивач зазначає, що 18.03.2019 представниками позивача при проведенні обстеження об`єкту відповідача виявлено порушення пломбування запірної арматури, що знаходиться на обвідній лінії водомірного вузла. Трубопровід на обвідній лінії діаметром 50 мм.

Таким чином позивач стверджує, що користування послугами водопостачання та водовідведення проводилося без відображення обсягів на встановленому приладі обліку води (ВСКМ діаметром 32 мм № Д-5482).

У зв`язку з вказаним порушенням на підставі п. 3.3. та 3.4. «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», які затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27/06/2008 № 190 позивачем здійснено розрахунок обсягу безоблікового водокористування відповідача за наступною формулою:

V ? d2
Q = ------------------, де
4
Q - кількість води за пропускною спроможністю труби;

V - 2 м/с - швидкість руху води;

d - діаметр труби вводу.

Позивач зазначає, що оскільки термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Отже,

2 х 3.14 х 0,052
Q = --------------------х3600 х24 х30 дн.= 10173,60 м.куб.
4
У грошовому еквіваленті це складає 120984,45 грн. (10173,60 м.куб. х 11,892 грн. - чинний тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на час виставлення претензії, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1396 від 13.11.2018).

Акт обстеження від 18.03.2019 підписаний т.в.о. директора ДП «Полтавадіпром`ясомолпром» Шапраном Ігорем Володимировичем без заперечень та зауважень.

На підставі вищевказаного Акту, позивачем висунута претензія за вих. № 324 від 21.03.2019 та рахунок № 950 від 22.03.2019 до відповідача про сплату боргу у розмірі 120984,45 грн.

Вказані претензія та рахунок отримані відповідачем 27.03.2019, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач зазначає, що не зважаючи на вказаний у претензії строк оплати боргу, відповідач до теперішнього часу так і не сплатив заборгованість у розмірі 120984,45 грн. за безоблікове водокористування. Натомість відповідачем надіслано відповідь на претензію за вих. № 64 від 27.03.2019, у якій він підтверджує факт порушення опломбування запірної арматури, що знаходиться на обвідній лінії водомірного вузла, проте заперечує факт безоблікового водокористування.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за безоблікове водокористування у розмірі 120984,45 грн.

Відповідач у відзиві позов заперечує посилаючись на наступні обставини.

Так відповідач зазначає, що починаючи з грудня 2018 року і по травень 2019 року на підприємстві відповідача встановлено простій у роботі інституту. На підтвердження вказаного відповідачем надано копію наказу № 16 від 03.12.2018.

Відсутність впродовж останніх 4 років опалення адмінбудівлі, відсутність працівників на своїх робочих місцях, зумовило замерзання, а потім прорив існуючого водопроводу та його протікання.

Протікання існуючого водопроводу відбулось на другому поверсі будівлі. При цьому, відповідач стверджує, що на першому поверсі будівлі, під місцем протікання розміщена електрощитова, потрапляння води в яку могло б спричинити непоправні наслідки.

Враховуючи викладене, беручи до уваги можливі негативні наслідки потрапляння води в електрощитову, виконуючим обов`язки директора Шапраном І.В. о 9 год. 00 хв. 18.03.2019 було прийнято рішення перекрити крани запірної арматури, які знаходяться на водомірному вузлі. При цьому, відповідач стверджує, що лише перекриття крану, що знаходився на обвідній лінії водомірного вузла і який був опломбований 19.12.2018 пломбою № С48044380, дало можливість зупинити подальше протікання води, інші крани не піддавались перекриттю з зв`язку з втратою герметичних властивостей.

Відразу ж після перекриття кранів та зупинення протікання води в.о. директора Шапраном І.В., близько 9 год. 10 хв. було зателефоновано представнику позивача - інспектору КП Полтававодоканалу Діденко Л.А. і повідомлено про дану подію.

Близько 11 год. 00 хв. 18.03.2019 на адресу відповідача прибули представники позивача. При цьому, незважаючи на зазначене вище, представниками позивача складено акт від 18.03.2019 про безоблікове водокористування, а також повідомлено про те, що відповідачеві буде виставлено додатковий рахунок за безоблікове водокористування.

Відсутність факту користування відповідачем водопостачанням тривалий час підтверджується показаннями лічильника водопостачання, відповідно до якого покази лічильника водопостачання станом на момент повірки 19.12.2018 становлять 09111 куб.м., такі ж, як і зазначені в акті від 18.03.2019 працівниками позивача.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено факту самовільного безоблікового водокористування відповідачем.

На вказані заперечення відповідача позивач у відповіді на відзив зазначає, що до позивача не надходило листів, заяв, тощо про надання дозволу відповідачу на зняття опломбування з запірної арматури, що знаходиться на обвідній лінії водомірного вузла, що заходиться у приміщенні за адресою: м. Полтава, вул. Сапіго, 1. У свою чергу, позивач не надавав відповідачу дозволу на зняття опломбування з вищевказаної арматури. Відповідач без дозволу позивача самовільно зняв пломбу і тільки після цього повідомив про вказану вище подію у телефонному режимі контролеру позивача Діденко Л.А . Остання також дозволу на зняття опломбування відповідачу не надавала.

Окрім того, позивач вказує, що точно не відомо коли в.о. директора Шапраном І.В. була знята пломба із запірної арматури, адже ця подія могла мати місце раніше, а не 18.03.2019. Адже Відповідач у відзиві на позовну заяву сам зазначає про прорив існуючого водопроводу та його протікання продовж останніх років.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає правомірним нарахування відповідачу заборгованості за безоблікове водокористування протягом одного місяця.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що з 2015 року будівля по вул. Сапіго 1 відключена від тепостачання. В зимовий період всі комунікації по водопостачанню перемерзають, температура в приміщенні з листопада по квітень кожного року складає від 0 до -10 С градусів в залежності від температури повітря на дворі.

Враховуючи це, водокористування в період часу з листопада 2018 року по березень 2019 року працівниками підприємства відповідача не проводилось взагалі у зв`язку з тим, що система постачання води була повністю заморожена через відсутність опалення в приміщенні, а також в зв`язку із відсутністю працівників на своїх робочих місцях у зв`язку з вимушеним простоєм на підприємстві. На підтвердження вказаного відповідачем надано копії акту перевірки системи теплопостачання від 10.11.2015, штатного розпису відповідача з грудня 2018 року та звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2018 - квітень 2019 років.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" закріплено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

Про здійснення відносин щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення виключно на договірних засадах, відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", йдеться також у пункті 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року № 190 (далі - Правила № 190).

Відповідно до п. 1.1 Правил № 190 ці правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п. 4.1.2. Договору при виявленні представником Водоканалу витоку води в мережах Абонента або нераціонального використання води розрахунок витрат проводиться за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек., та її повним перерізом протягом 24 годин на добу, згідно з п. 9.6. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 N 65 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.1994 за N 165/374,. Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації, якщо час, протягом якого відбувався витік, встановити не вдається, то розрахунок здійснюється за останній поточний місяць. Наявність витоку оформляється актом, на основі якого виписується додатковий рахунок Абоненту.

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України на які є посилання в Договорі втратили чинність згідно наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року № 190.

Позивач у позові наголошує на тому, що нарахування відповідачу боргу за безоблікове водокористування було здійснено саме за порушення пломбування запірної арматури.

Відповідно до п. 5.18 Правил № 190 споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Так, відповідно до п. п. 3.3, 3.4 Правил № 190 у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п.3.2. Правил).

Враховуючи вказані норми, а також факт пошкодження керівником відповідача пломби, який останній підтверджує, суд вважає, що позивачем правомірно здійснено розрахунок обсягу безоблікового водокористування згідно п. 3.3, 3.4 Правил № 190.

Проте, суд не погоджується із твердженням позивача щодо того, що момент пошкодження не можливо виявити, що стало підставою для розрахунку витрат води за один місяць.

Так, відповідач стверджує, що 18.03.2019 ним було виявлено пошкодження мереж (розмерзлися труби, що призвело до протікання води, яке загрожувало потраплянням води до електрощитової).

Факт звернення відповідачем до працівника позивача із повідомленням про аварію позивачем не заперечується. Проте, таке звернення, як зазначає відповідач, відбулося вже після пошкодження пломби.

Відповідно до п. 15.6 Правил № 190 у разі пошкодження мереж, споруд водопостачання або водовідведення особи, що виявили таке пошкодження, зобов`язані негайно повідомити про це виробника та здійснити всі можливі заходи щодо усунення наслідків цього пошкодження. Ліквідація пошкоджень виконується виробником або організацією, яка має відповідну ліцензію на здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, за участю виробника.

У Акті від 18.03.2019 працівниками позивача вказано про те, що виток води був ліквідований о 9:00 директором закладу.

Враховуючи те, що зрив пломби відбувся в результаті аварії (витоку води) суд вважає, що нарахування безоблікового водокористування має відбуватися за один день, оскільки за свідченнями керівника відповідача, зрив пломби та ліквідація наслідків аварії, яка зафіксована працівниками позивача відбулися в один і той же день.

Представники позивача фактично після телефонного звернення (виклику) відповідача з`явилися за його адресою.

При цьому, судом також враховано підтверджені належними доказами факти щодо того, що на підприємстві відповідача на момент виявлення порушення і по цей час оголошено простій, у зимовий час водокористування є неможливим, оскільки опалення приміщення не здійснюється і труби з водою замерзають. Отже, водокористування в цей період було неможливим, що і підтверджує незмінність показників лічильника (з дня останньої повірки 19.12.18).

Основними засадами цивільного законодавства є справедливість і розумність (ст. 3 ЦК України)

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищевикладеного, судом здійснено перерахунок витрат води за пропускною спроможністю труби за один день, відповідно до наступної формули:

V ? d2
Q = ------------------, де
4
Q - кількість води за пропускною спроможністю труби;

V - 2 м/с - швидкість руху води;

d - 0,05 - діаметр труби вводу.

Обсяги безоблікового водопостачання за один день склали 339,12 м.куб., що у грошовому еквіваленті складає 4032,82 грн. (339,12 х 11,895 грн.).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за безоблікове водокористування є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами в частині стягнення 4032,82 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню частково, на суму 4032,82 грн. В іншій частині позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру позовних вимог.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств м`ясної та молочної промисловості "Полтавадіпром`ясомолпром" (вул. Сапіго, буд. 1, м. Полтава, 36039; ) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. П.Орлика, 40а, м. Полтава, 36020; ) 4032 грн. 82 коп. боргу, 64 грн. 03 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 02.12.2019.

Суддя О.С. Семчук