ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. Справа№ 910/6298/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 31.10.2019

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції)

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 (повний текст складено 18.07.2019)

у справі №910/6298/19 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Консорціума «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна»

про стягнення заборгованості у розмірі 248 508,40 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі №910/6298/19 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» на користь Консорціума «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» заборгованість у розмірі 248508,40 грн та судовий збір у розмірі 3727,63 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «Атіс-Україна» звернулося до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, скаржник просив відшкодувати йому понесені ним судові витрати та зазначив попередній розрахунок витрат на правничу допомогу. Також просив здійснити поворот виконання рішення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі №910/6298/19 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовлено повністю. Стягнуто з Консорціума «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» 5 591,44 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції. Здійснено поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі №910/6298/19, шляхом стягнення з Консорціума «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» 252 236,03 грн, 25 223,60 грн основної винагороди приватного виконавця, витрат у виконавчому провадженні в розмірі 69 грн за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження, витрат на знаки поштової оплати (марки) 79 грн, витрати на конверти - 10,06 грн, а всього - 277 617,69 грн.

30.09.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського від Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в розмірі 24 905 грн, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 залишено без розгляду заяву ТОВ «Атіс-Україна» про ухвалення додаткового рішення з підстав пропуску заявником п`ятиденного строку для надання доказів понесених ним судових витрат та відсутністю заявленого клопотання про поновлення такого строку.

21.10.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» повторно надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в розмірі 24 905 грн, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції, які заявник, просить стягнути з позивача.

На підтвердження понесених витрат до вказаної зави відповідач надав суду копії: договору про надання правової допомоги №1906 від 20.05.2019; додаткової угоди №2 від 14.08.2019; рахунку № 19 від 03.09.2019; акту надання послуг від 03.09.2019 №03092019; квитанції №N0UDZ4726M від 27.09.2019; додаткової угоди №5 від 09.09.2019; рахунку № 22 від 10.09.2019; акту надання послуг від 23.09.2019 №23092019-1; квитанції №N0UDZ4708М від 27.09.2019; додаткової угоди №7 від 18.09.2019; рахунку №28 від 23.09.2019; акту надання послуг від 23.09.2019 №23092019-3; квитанції №N0UDZ4699М від 27.09.2019; додаткової угоди №8 від 20.09.2019; рахунку №27 від 23.09.2019; акту надання послуг від 23.09.2019 №23092019-4; квитанції №N0UDZ469lМ від 27.09.2019; листа ПАТ АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.09.2019.

Обґрунтовуючи вказану заяву, відповідач посилається на те, що ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 905 грн.

Разом з вказаною заявою, відповідачем подано клопотання про поновлення строку для подачі вказаної вище заяви.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 клопотання про поновлення строку для подачі заяви задоволено. При цьому, для забезпечення реалізації процесуальних прав учасників справи передбачених Господарським процесуальним кодексом України, заяву ТОВ «Атіс-Україна» про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат призначено до розгляду в судовому засідання з викликом сторін на 31.10.2019.

23.10.2019 через канцелярію суду, від позивача надійшли заперечення на подану відповідачем заяву про ухвалення додаткового рішення та клопотання про поновлення строку для подачі такої заяви.

Заперечення позивача зводяться до того, що відповідачем, на думку позивача, не було надано суду апеляційної інстанції попереднього розрахунку суми судових витрат, а також не було зроблено до закінчення судових дебатів у справі заяву про намір подати докази понесених витрат після прийняття судового рішення.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В. у відпустці, сформовано для розгляду даної заяви у справі №910/6298/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г. судді - Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 прийнято заяву ТОВ «Атіс-Україна» про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №910/6298/19 до провадження вказаною колегією суддів.

У судовому засіданні 31.10.2019 представник відповідача підтримав подану заяву про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи №910/6298/19 у суді апеляційної інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2019 заперечив проти задоволення заяви відповідача на підставі доводів, викладених у своїх запереченнях.

Розглянувши заяву ТОВ «Атіс-Україна» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/6298/19 з доданими до неї документами, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вказує відповідач, у зв`язку з розглядом справи №910/6298/19 у суді апеляційної інстанції, ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 905 грн.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, як вказано вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 апеляційну скаргу ТОВ «Атіс-Україна» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову, то витрати відповідача на професійну правничу допомогу поклаються на позивача.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, на переконання колегії суддів, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Північний апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані: договір про надання правової допомоги №1906 від 20.05.2019; додаткова угода №2 від 14.08.2019; рахунок № 19 від 03.09.2019; акт надання послуг від 03.09.2019 №03092019; квитанція №N0UDZ4726M від 27.09.2019; додаткова угода №5 від 09.09.2019; рахунок № 22 від 10.09.2019; акт надання послуг від 23.09.2019 №23092019-1; квитанція №N0UDZ4708М від 27.09.2019; додаткова угода №7 від 18.09.2019; рахунок №28 від 23.09.2019; акт надання послуг від 23.09.2019 №23092019-3; квитанція №N0UDZ4699М від 27.09.2019; додаткова угода №8 від 20.09.2019; рахунок №27 від 23.09.2019; акт надання послуг від 23.09.2019 №23092019-4; квитанція №N0UDZ469lМ від 27.09.2019; лист ПАТ АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.09.2019 в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Заперечення позивача, відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на те, що вказані доводи зводяться до того, що відповідачем, на думку позивача, не було надано суду апеляційної інстанції попереднього розрахунку суми судових витрат, а також не було зроблено до закінчення судових дебатів у справі заяву про намір подати докази понесених витрат після прийняття судового рішення.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з тексту апеляційної інстанції, відповідачем було вказано попередній розрахунок витрат на правничу допомогу та скаржник заявляв про відшкодування йому понесених ним судових витрат.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що позивач у своїх запереченнях не ставить питання перед судом про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, як то передбачено ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, як зазначалось вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що заявлений до стягнення розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та є співрозмірним із заявленим позовом у даній справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу) у справі №910/6298/19 задовольнити.

2. Стягнути з Консорціума «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» (вул. Авіаконструктора І. Сікорського, буд. 8, оф. 14, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код 33834660) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» (вул. Лятошинського Композитора, буд. 14-А, м. Київ, 03191, ідентифікаційний код 36791760) 24 905 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ять) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи №910/6298/19 у суді апеляційної інстанції.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 04.12.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна