РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/13088/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохимпродукт"

про стягнення попередньої оплати за Договором поставки мінеральних добрив № 7061 від 31.10.2018 в розмірі 293 999,76 грн.

Представники сторін:

від позивача: Бугайчук М.В., ордер № 1000851 від 04.11.2019;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діва-Агролан» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохимпродукт» про стягнення попередньої оплати за Договором поставки мінеральних добрив № 7061 від 31.10.2018 в розмірі 293 999,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки мінеральних добрив № 7061 від 31.10.2018, в частині поставки товару обумовленого Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

07.10.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2019.

04.11.2019 представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

У судове засідання 04.11.2019 представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 підготовче судове засідання відкладено на 18.11.2019.

У судове засідання 18.11.2019 представник позивача з`явився та подав клопотання про залишення без розгляду клопотання про витребування у відповідача оригіналу Договору, представник відповідач не з`явився.

За результатами судового засідання 18.11.2019, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.12.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 02.12.2019 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі та ухвали про повідомлення про дату, час і місце судових засідань направлялися судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверти з ухвалами суду були повернуті до суду відділенням поштового зв`язку з довідкою за ф. 30 із зазначенням причин повернення - оргіназації не існує.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання листів з ухвалою суду відповідачем та повернення їх до суду є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02.12.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохимпродукт» (далі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діва-Агролан» (далі - покупець, позивач) укладено Договір поставки мінеральних добрив № 7061 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлені цим Договором строки мінеральні добрива (в подальшому товар) у власність покупця для використання у підприємницькій діяльності, а покупець прийняти товар та оплатити його вартість за цінами та на умовах, визначених цим Договором.

Ціна, кількість, асортимент, терміни і пункти поставки товару обумовлюються в додатках (специфікаціях) до даного Договору, які погоджуються сторонами та є невід`ємними частинами даного Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість товару, що поставляється за цим Договором, визначається сторонами в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

Згідно з пунктами 3.1-3.4 Договору постачальник поставляє товар партіями в терміни, зазначені в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

Умови поставки викладаються сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів «Інкотермс-2010».

Постачальник може здійснювати поставку товару на умовах DDP, CPT або на базових умовах - EXW «франко-склад, франко-завод», FCA «франко-перевізник».

Ціна товару та конкретні умови поставки визначаються та вказуються в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

У відповідності до п. 4.1 Договору приймання-передача товару здійснюється в пункті призначення відповідно до розділів 1 та 3 цього Договору.

Датою поставки товару є дата підписання сторонами відповідної видаткової накладної. Видаткові накладні є документами, які підтверджують виконання зобов`язань постачальника по передачі покупцю товару у погодженій ними кількості (п. 4.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що постачальник зобов`язується, зокрема поставити покупцю товар належної якості, зазначений у додатках (специфікаціях) до цього Договору, вільний від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії Договору та на умовах поставки, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5.2 Договору покупець зобов`язується, зокрема прийняти товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором та оплатити постачальнику вартість товару у розмірах, в строки та на умовах, визначених даним Договором.

Згідно з п. 6.1 Договору ціна на товар та загальна вартість партії товару визначається сторонами у додатках (специфікаціях) до даного Договору.

За умовами п. 6.3 Договору покупець здійснює оплату наданих послуг не пізніше двох банківських днів з дня отримання відповідного рахунку постачальника, якщо інше не передбачено даним Договором або додатками чи додатковими угодами до нього.

Пунктом 6.4 Договору узгоджено, що покупець має здійснити плату передбачену специфікацією до даного Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 7.1 Договору).

Специфікацією № 1 до Договору сторонами узгоджено поставку селітри аміачної 34,4% ПАТ «Азот» у кількості 30 т. загальною вартістю 293 999,76 грн.; умови (базис) поставки товару: EXW (Хмельницька область, Старосинявський район, с. Адампіль (ЗС Адампіль); умови оплати товару: покупець має здійснити попередню оплату у розмірі 100% вартості товару протягом двох банківських днів з моменту виставлення рахунку постачальником.

На виконання умов Договору відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру № АП-0007061 від 31.10.2018 на суму 293 999,76 грн., який оплачений позивачем згідно платіжного доручення № 468 від 01.11.2018 на суму 293 999,76 грн.

Як зазначає позивач, ТОВ «Діва-Агролан» здійснило попередню оплату на виконання умов Договору за товар, однак ТОВ «Агрохимпродукт» взяті на себе зобов`язання за Договором не здійснило, а саме не поставило обумовлений Договором товар, в зв`язку з чим, 20.11.2018 позивачем направлено відповідачу Вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 293 999,76 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення, в зв`язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Специфікацією № 1 до Договору сторонами узгоджено поставку селітри аміачної 34,4% ПАТ «Азот» у кількості 30 т. загальною вартістю 293 999,76 грн.; умови (базис) поставки товару: EXW (Хмельницька область, Старосинявський район, с. Адампіль (ЗС Адампіль); умови оплати товару: покупець має здійснити попередню оплату у розмірі 100% вартості товару протягом двох банківських днів з моменту виставлення рахунку постачальником.

На виконання умов Договору відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру № АП-0007061 від 31.10.2018 на суму 293 999,76 грн., який оплачений позивачем згідно платіжного доручення № 468 від 01.11.2018 на суму 293 999,76 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивач здійснив передбачену Специфікацією попередню оплату товару, яка є передумовою для виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару.

Згідно з ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Таким чином, беручи до уваги, що строку здійснення відповідачем поставки у Договорі не встановлено, а встановлена лише форма поставки - EXW (Хмельницька область, Старосинявський район, с. Адампіль (ЗС Адампіль), враховуючи, що позивачем було оплачено товар у повному обсязі, а відповідачем не виконано поставку товару, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України, з огляду на відсутність будь-яких дій відповідача, які б свідчили про намір здійснити поставку товару, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був поставити позивачу товар після його оплати позивачем.

Проте, доказів на підтвердження здійснення відповідачем поставки позивачу обумовленого у Договорі товару, матеріали справи не містять.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як зазначає позивач, та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання із поставки обумовленого специфікаціями товару, що відповідачем не спростовано.

20.11.2018 позивачем направлено відповідачу Вимогу від 20.11.2018 про повернення грошових коштів у розмірі 293 999,76 грн.

Однак, означена вимога залишена відповідачем без задоволення та відповіді.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України.

Так, відповідно до ч. ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, у відповідача виникло грошове зобов`язання по поверненню позивачу передоплати у розмірі 293 999,76 грн., а строк його виконання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 293 999,76 грн. згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Відповідачем вказаний обов`язок не спростований, доказів поставки товару або повернення попередньої оплати за Договором не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

З огляду на викладене вище, враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення відповідачем покупцю передоплати у розмірі 906 399,64 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохимпродукт" (03143, м. Київ, вулиця Заболотного, будинок 150-А; ідентифікаційний код: 35791293) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" (12015, Житомирська область, Пулинський район, с. Кошелівка, вул. Миру, буд. 23; ідентифікаційний код: 39268782) попередню оплату в розмірі 293 999 (двісті дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 76 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 410 (чотири тисячі чотириста десять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.12.2019

Суддя О.А. Грєхова