ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/1488/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго», скаржник)

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 (суддя - Ніколенко М.О.) та

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2019 (головуючий - Чередка А.Є., судді: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.)

у справі № 904/1488/19

за позовом ПАТ «Центренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Союзенергомаш» (далі - ТОВ «ВО «Союзенергомаш»)

про стягнення коштів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У квітні 2019 року ПАТ «Центренерго» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ВО «Союзенергомаш» про стягнення пені у розмірі 198 709, 02 грн., 7 % штрафу за прострочення строку поставки у розмірі 7 244,60 грн., штрафу за поставку неякісної продукції у розмірі 20 698, 86 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з поставки товару належної якості та кількості у встановлені строки за договором закупівлі (поставки) товарів від 11.07.2018 № 121/59 (далі - Договір).

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2019, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 20 698, 86 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором в частині постачання неякісної продукції, а саме невідповідності поставленої труби гнутої 426х15 Т-903 ст. 20 вимогам ТУ 14-3-460:2009 та кресленню Т-903. Враховуючи факт поставки неякісного товару, місцевий та апеляційний суди дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення штрафу у сумі 20 698, 86 грн.

Водночас суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу та пені за непоставку товару, посилаючись на те, що порушення відповідачем вимог договору щодо якості поставленої продукції не спростовує факту поставки відповідної продукції позивачу в обумовлені договором строки, а лише має наслідком застосування до постачальника штрафних санкцій, передбачених договором за порушення останнім умов щодо якості продукції.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким суд апеляційної інстанції погодився, що відповідач виконав свої зобов`язання по поставці товару своєчасно та у повному обсязі. Однак, частина товару виявилась неналежної якості, тому між сторонами припинились правовідносини з поставки товару, а виникли правовідносини пов`язані з поставкою товару неналежної якості.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ПАТ «Центренерго», не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить: скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 в частині незадоволення позовних вимог ПАТ «Центренерго» по стягненню пені у розмірі 198 709, 02 грн. та штрафу у розмірі 7 244, 60 грн. за прострочення відповідачем строку поставки продукції за умовами Договору; постанову суду апеляційної інстанції скасувати повністю; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Центренерго» в повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. В обґрунтування своєї правової позиції ПАТ «Центренерго» посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме порушення приписів статі 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що призвело до ухвалення незаконних рішень та таких, що не ґрунтуються на всебічному і повному дослідженні обставин справи та доказів по справі.

4.2. Так, скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій помилково дійшли висновку, що відповідач виконав свої зобов`язання по поставці товару своєчасно та у повному обсязі.

Так, відповідно до умов договору єдиним доказом поставки товару є Акт приймання-передачі продукції, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Натомість, суди попередніх інстанцій помилково встановили факт поставки продукції на підставі висновку вхідного контролю від 03.12.2018 № 1431, листів позивача від 04.12.2018 № 07/935-7227 та від 06.12.2018 № 07/942-7337, акту невідповідності за якістю від 05.12.2018 № 2/12, видаткової накладної від 28.11.2018 № СЕ-0000827 та Акту приймання-передачі з відповідального зберігання від 11.12.2018.

Скаржник зазначає, що дійсно спочатку у вказаний у Договорі час відповідачем на адресу позивача була доставлена спірна продукція, проте при здійсненні вхідного контролю було встановлено невідповідність її стандартам та вимогам згідно до Договору, а тому прийняти вказаний товар на баланс Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» за Актом приймання-передачі продукції не вбачалось можливим, про що невідкладно було повідомлено відповідача відповідно умов Договору.

Також скаржник наголошує, що за своєю правовою природою Акт приймання-передачі з відповідального зберігання від 11.12.2018 не може розцінюватись судом як Акт приймання-передачі продукції у розумінні пункту 5.3. Договору.

4.3. Скаржник також наголошує, що спірна продукція відповідачем так і не була поставлена позивачу, що призвело до порушення строків поставки продукції відповідно до умов пункту 5 Додатку № 1 до Договору. Натомість при неодноразовому намаганні ТОВ «ВО «Союзенергомаш» поставити спірний товар після усунення дефектів, останній виявлявся неналежної якості, про що свідчать матеріали справи.

5. Позиція Позивача

5.1. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

РОЗГЛЯД СПРАВИ ВЕРХОВНИМ СУДОМ

Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявних у справі витягів з протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 07.10.2019 № 29.3-02/2794 у зв`язку з перебуванням судді Катеренчук Л.Й. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 904/1488/19, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: МалашенковаТ.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Булгакова І.В.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

6.1. 11.07.2018 між ПАТ "Центренерго" та ТОВ "ВО "Союзенергомаш" укладений договір про закупівлю (поставку) товарів № 121/59, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товари (продукцію) згідно з умовами договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору.

6.2. Відповідно до пункту 1.3 Договору найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки (графік) поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатках до договору.

Постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно з додатком до договору (пункт 3.1 Договору).

Місце, строк (графік) поставки продукції визначається в додатках до договору (пункт 3.2 договору).

6.3. Відповідно до пункту 12.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку, зазначеного в додатку до договору.

6.4. Так, на виконання умов договору між сторонами був узгоджений та підписаний Додаток №1 до Договору, у якому сторони визначили найменування (номенклатуру, асортимент), ціну, кількість, строки (графік) поставки та інші характеристики продукції.

6.5. Згідно з пунктом 2 Додатку № 1, загальна вартість продукції з ПДВ складає 2 463 734,63 грн.

6.6. Відповідно до пункту 5 Додатку № 1 строк поставки визначено протягом 30 днів з моменту отримання письмової заявки покупця, з можливістю дострокової поставки у період з 16.07.2018 по 15.11.2018.

6.7. Згідно з пунктом 9 Додатку № 1 до Договору, строк дії договору визначено до 31.01.2019.

6.8. Відповідно до пункту 3.3. Договору фактичний об`єм кожної партії продукції зазначається у відповідній письмовій заявці покупця, яка є невід`ємною частиною даного договору.

6.9. Згідно з пунктом 6.1. Договору постачальник зобов`язаний передати (поставити) покупцеві продукцію, якість, номенклатура, асортимент, кількість, комплектність та інші характеристики якої відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства України.

6.10. Пунктом 6.2. Договору визначено, що якість продукції повинна відповідати стандартам, ТУ, іншій технічній документації або зразкам, вимогам, що зазначені в договорі, а також іншим нормам, стандартам, регламентам і вимогам, встановленим діючими нормативними актами України та умовами даного договору.

6.11. 24.07.2018 ПАТ "Центренерго" направлено на адресу ТОВ "ВО "Союзенергомаш" заявку від 12.07.2018 № 23/2506 щодо поставки продукції на загальну суму 2 463 734,63 грн.

6.12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що, враховуючи положення пункту 5 Додатку № 1 до Договору, постачальник мав поставити покупцю продукцію у строк до 26.12.2018 включно.

6.13. На виконання умов договору ТОВ "ВО "Союзенергомаш" здійснено поставку ПАТ "Центренерго" продукції, про що складені акти приймання-передачі товару від 02.10.2018 на суму 454 175,12 грн., від 03.10.2018 на суму 266 552,63 грн., від 15.11.2018 на суму 107 636,71 грн., від 28.11.2018 на суму 754 875,89 грн., від 30.11.2018 на суму 777 000,00 грн., всього за вказаними актами на суму 2 360 240,35 грн.

6.14. ПАТ "Центренерго" зазначає, що на Зміївську ТЕС від ТОВ "ВО "Союзенергомаш" також надійшла продукція за видатковою накладною від 28.11.2018 №СЕ-0000827, а саме труба гнута 426х15 Т-903 ст. 20 в кількості 1 шт. на суму 103 494,28 грн.

Відповідно до висновку вхідного контролю від 03.12.2018 №1431, складеного лабораторією металів Зміївської ТЕС, поставлена труба гнута 426х15 Т-903 ст. 20 не відповідає вимогам ТУ 14-3-460:2009 та кресленню Т-903.

Про виявлений факт неякісності продукції ПАТ "Центренерго" повідомило ТОВ "ВО "Союзенергомаш" листом від 04.12.2018 №07/935-7227.

Листом від 04.12.2018 № 628 СБ/СЕ ТОВ "ВО "Союзенергомаш" повідомило про направлення на Зміївську ТЕС ПАТ "Центренерго" фахівців ТОВ "ВО "Союзенергомаш" для спільного контролю якості поставленої продукції.

Актом від 05.12.2018 № 2/12 сторони підтвердили невідповідність поставленої труби гнутої 426х15 Т-903 ст. 20 вимогам ТУ 14-3-460:2009 та кресленню Т-903.

Актом прийому-передачі від 11.12.2018 неякісний товар був повернутий постачальнику та вивезений з території Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" відповідно до товарно-транспортної накладної від 11.12.2018 №0376.

6.15. Відповідно до пункту 9.2 Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотка вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості, і крім цього, Постачальник відшкодовує всі понесені покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов`язань за цим договором, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає покупцю кошти з урахування індексу інфляції і 3-х відсотків річних.

6.16. Відповідно до пункту 9.3. Договору за порушення постачальником умов зобов`язання щодо якості продукції стягується штраф у розмірі 20 відсотків від ціни неякісної продукції і, крім цього, постачальник відшкодовує всі понесені покупцем збитки.

6.17. Відповідно до умов Договору позивачем нараховано пеню за непоставлену продукцію (трубу гнуту 426х15 Т-903 ст. 20 у кількості 1 шт. вартістю 103 494,28 грн.) за період з 27.12.2018 по 01.04.2019 у розмірі 2% від вартості непоставленої продукції у сумі 198 709,02 грн., штраф у розмірі 7% від вартості непоставленої продукції у сумі 7 244,60 грн. та штраф у розмірі 20 % від ціни неякісної продукції у сумі 20 698,86 грн.

6.18. Відмова відповідача сплатити вказану суму штрафних санкцій стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

6.19. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем здійснена поставка обумовленого товару у повному обсязі у строки, встановлені договором, недопоставка постачальником спірного товару на загальну суму 103 494,28 грн. спростовується наданими позивачем висновком вхідного контролю від 03.12.2018 №1431, листами позивача від 04.12.2018 № 07/935-7227 та від 06.12.2018 № 07/942-7337 та актом від 05.12.2018 № 2/12, з яких вбачається, що за видатковою накладною від 28.11.2018 №СЕ-0000827 відповідачем було поставлено на адресу позивача трубу гнуту 426х15 Т-903 ст. 20 в кількості 1 шт.

Також суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що порушення відповідачем вимог договору щодо якості поставленої продукції не спростовує факту поставки відповідної продукції позивачу в обумовлені договором строки, а лише має наслідком застосування до постачальника штрафних санкцій, передбачених договором за порушення останнім умов щодо якості продукції. Як зазначено у рішенні місцевого господарського суду, виникнення правовідносин пов`язаних з поставкою товару неналежної якості є неможливим без факту поставки товару (непоставлений товар не може бути неякісним).

6.20. У прийнятті оскаржуваних рішень суди попередніх інстанцій, враховуючи порушення відповідачем умов Договору щодо постачання неякісної продукції, а також перевіривши наданий позивачем розрахунок пред`явленого до стягнення штрафу за постачання неякісної продукції, дійшов висновку про законність та обґрунтованість лише вказаної суми штрафу та задоволення позовних вимог в цій частині.

7. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

7.1. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

пункт 1 частини другої статті 11:

- підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

частина перша статті 202:

- правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків;

частина п`ята статті 203:

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

стаття 204:

- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

стаття 525:

- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

частина перша статті 526:

- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

частина перша статті 530:

- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події;

частина перша статті 626:

- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків;

частина перша статті 628:

- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства;

стаття 629:

- договір є обов`язковим для виконання сторонами;

стаття 549:

- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання;

- пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

частина третя статті 551:

- розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення;

частина перша статті 612:

- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

стаття 625:

- боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання;

- боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

7.2 Господарський кодекс України (далі - ГК України):

частина перша статті 265:

- за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму;

частини перша-третя статті 193:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором;

- застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання;

стаття 233:

- у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу;

7.2. ГПК України:

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина третя статті 74:

- докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;

стаття 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

частина перша статті 77:

- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;

частина перша статті 79:

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

частина третя статті 86:

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

8. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

8.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

8.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11, статті 629 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, які є обов`язковими для виконання сторонами.

9.2. Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, між сторонами спору існують договірні відносини відповідно до Договору закупівлі (поставки) товарів № 121/59 від 11.07.2018.

9.3. За змістом Договору поставки відповідач впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової заявки покупця зобов`язувався поставити позивачу товар, а відповідач з можливістю дострокової поставки у період з 16.07.2018 по 15.11.2018, його оплатити.

Відповідно до умов Додатку № 1 до Договору , загальна вартість продукції, яка мала бути поставлена позивачу, з ПДВ складає 2 463 734,63 грн.

9.4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов Договору відповідачем поставлено товар відповідно до актів приймання-передачі від 02.10.2018 на суму 454 175,12 грн., від 03.10.2018 на суму 266 552,63 грн., від 15.11.2018 на суму 107 636,71 грн., від 28.11.2018 на суму 754 875,89 грн., від 30.11.2018 на суму 777 000,00 грн., всього за вказаними актами на суму 2 360 240,35 грн.

Також, встановлено, що позивачу доставлена продукція за видатковою накладною від 28.11.2018 №СЕ-0000827, а саме труба гнута 426х15 Т-903 ст. 20 в кількості 1 шт. на суму 103 494,28 грн. Судами попередніх інстанцій зауважено, що відповідно до висновку вхідного контролю від 03.12.2018 №1431, складеного лабораторією металів Зміївської ТЕС, поставлена труба гнута 426х15 Т-903 ст. 20 не відповідала вимогам ТУ 14-3-460:2009 та кресленню Т-903, а тому відповідно до Акту прийому-передачі від 11.12.2019 неякісний товар був повернутий постачальнику та вивезений з території Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" відповідно до товарно-транспортної накладної від 11.12.2018 №0376.

9.5. Скаржник у зв`язку з неповним виконанням Договору нарахував відповідачу пеню за непоставлену продукцію у розмірі 2% від вартості непоставленої продукції, штраф у розмірі 7% від вартості непоставленої продукції та штраф у розмірі 20 % від ціни неякісної продукції.

9.6. Водночас, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачем лише порушено вимоги Договору щодо якості поставленої продукції, оскільки поставка відповідної продукції позивачу відбулась в обумовлені договором строки.

Однак, Касаційний господарський суд, у свою чергу, з таким висновком судів першої та апеляційної інстанції не може погодитись, оскільки судами попередніх інстанцій враховано не всі умови Договору, які насамперед передбачають порядок дій, правову природу відносин між сторонами при поставці товару та у разі виявлення дефектів товару на стадії вхідного контролю та стадії прийняття продукції.

9.7. Так, Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За своєю правовою природою даний Договір, укладений між ПАТ «Центренерго» та ТОВ «ВО «Союзенергомаш», відноситься до договорів поставки . Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Касаційний господарський суд погоджується з доводами скаржника, що суди попередніх інстанцій помилково встановили факт поставки продукції у строки, обумовлені договором, на підставі висновку вхідного контролю від 03.12.2018 № 1431, листів позивача від 04.12.2018 № 07/935-7227 та від 06.12.2018 № 07/942-7337, акту невідповідності за якістю від 05.12.2018 № 2/12, видаткової накладної від 28.11.2018 № СЕ-0000827 та Акту приймання-передачі з відповідального зберігання від 11.12.2018.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що вищевказані документи не можуть бути доказом своєчасної поставки продукції належної якості, у розумінні пунктів 6.9., 6.10. Договору.

9.9. Також, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з доводами скаржника та не може погодитись з висновком судів попередніх інстанції, що підписаний сторонами Акт приймання-передачі з відповідального зберігання від 11.12.2018 щодо передачі неякісної продукції позивачем відповідачу являє собою Акт приймання-передачі продукції у розумінні спірного Договору.

9.10. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання

За приписами частини першої статті 230 ГК України, пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Водночас, судами попередніх інстанцій залишені поза увагою доводи скаржника, що спірний товар належної якості так і не був поставлений позивачу, що призвело до порушення строків поставки продукції, а також і той факт, що при неодноразовому намаганні ТОВ «ВО «Союзенергомаш» поставити спірний товар після усунення дефектів, останній виявлявся неналежної якості, про що свідчать подані позивачем докази.

9.11. Також, відповідно до умов пункту 9.3 Договору за порушення постачальником умов зобов`язання щодо якості продукції стягується штраф у розмірі 20 відсотків від ціни неякісної продукції і, крім цього, постачальник відшкодовує всі понесені покупцем збитки.

Тобто, необхідною умовою для стягнення з постачальника штрафу за порушення умов зобов`язання щодо якості продукції є встановлення даного факту у відповідності до умов Договору, незалежно від того чи продукція знаходиться на стадії прийняття її покупцем, чи то продукція вже використовується за призначенням.

А тому, суд касаційної інстанції не може погодитись з висновками судів попередніх інстанцій, що дана штрафна санкція може застосовуватись тільки у разі, якщо товар поставлений підприємству та останній ним оприбуткований.

9.12. З урахуванням викладеного колегія суддів касаційної інстанції вважає доводи касаційної скарги частково обґрунтованими, оскільки під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції не в повній мірі були встановлені фактичні обставини на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1. За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

10.2. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

10.3. Водночас судами першої та апеляційної інстанцій не встановлені всі обставини справи щодо правомірності та обґрунтованості заявлених вимог по стягненню штрафних санкцій за прострочення строку поставки товару та стягнення пені у відповідності до всіх умов Договору про закупівлю (поставки) від 11.07.2018 № 121/59; також судами попередніх інстанцій не дослідженні окремі пункти вказаного Договору, що безпосередньо регулюють питання дати поставки товару, питання відповідального зберігання товару покупцем, питання призупинення приймання продукції у разі виявлення недоліків товару, не досліджено правову природу акту приймання-передачі продукції. За наведених обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій не можна вважати такими, що відповідають положенням статей 52, 334 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішень.

10.4. Відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України рішення суду першої інстанції, постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення всіх обставин справи, прав і обов`язків сторін, оцінки відповідних доказів і, в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством, вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

11. Судові витрати

11.1 За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №904/1488/19 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова