УХВАЛА

м. Київ

09.12.2019Справа № 910/16515/19

Господарський суд м. Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 8)

до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3)

про стягнення 6 419,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про стягнення 6 419,94 грн.

Розглянувши позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.11.2019 залишено позовну заяву без руху в порядку ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме визначити прохальну частину позову з конкретно визначеним предметом, а саме з матеріально-правовою вимогою до Департаменту патрульної поліції; довідку про дорожньо-транспортну пригоду; обґрунтування наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.09.2019 з вини водія ОСОБА_1 , як узгоджується (є пов`язаною) із визначеним у позовній заяві відповідачем - Департаментом патрульної поліції.

Відповідно до п. п. 3-4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як встановлено судом в ухвалі Господарського суду м. Києва від 27.11.2019, позивачем не дотримано вищенаведених вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві №1039МТСБУ від 16.11.2019 відсутня прохальна частина позову з конкретно визначеним предметом, а саме з матеріально-правовою вимогою до Департаменту патрульної поліції.

При цьому, предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно.

06.12.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Моторного (транспортного) страхового бюро України про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивач надав позовну заяву №1039 МТСБУ від 02.12.2019 з усунутими недоліками, зазначивши, що водій ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, яка мале місце 07.09.2016 в м . Одесі по вул. Базарна, 17 , перебуваючи за кермом автомобіля «Тойота» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідній правовій основі у Департаменту патрульної поліції, що узгоджується (є пов`язаним) із визначеним у позовній заяві відповідачем Департаментом поліції.

Проте, суд звертає увагу, що у поданій позовній заяві №1039 МТСБУ від 02.12.2019 з усунутими недоліками також відсутня прохальна частина позовних вимог, з конкретно визначеним предметом, а саме з матеріально-правовою вимогою до Департаменту патрульної поліції, яку судом було витребувано у позивача у відповідності до ухвали Господарського суду м. Києва від 27.11.2019.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Моторне (транспортне) страхове бюро України не усунув недоліків позовної заяви та не надав на вимогу суду позовні вимоги викладені в прохальній частині позову у відповідності до Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, частинами 2, 3 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно з ч. 1, 2, ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положеннями п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В ухвалі Господарського суду м. Києва від 27.11.2019, судом встановлено, що викладені позивачем у позовній заяві обставини, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.09.2019 року у м. Одеса, за участю транспортного засобу Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , не відповідають наданим до позову доказам, зокрема, довідці №90153446 про дорожньо-транспортну пригоду.

Також, суд зауважив, що позивачем у позовній заяві не зазначено та необґрунтовано, яким чином наслідки дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.09.2019 з вини водія ОСОБА_1 , узгоджується (є пов`язаною) із визначеним у позовній заяві відповідачем - Департаментом патрульної поліції.

Так, позивач у заяві про усунення недоліків позову вказує, що довідку №90153446 про дорожньо-транспортну пригоду просить вважати такою, що не подана, у зв`язку з тим, що вказаною довідкою стверджується інша ДТП за участю потерпілої ОСОБА_2 , оскільки вказана довідка внесена у додаток помилково на стадії підготовки позовної заяви.

При цьому, позивачем не надано інших доказів (довідку про дорожньо-транспортну пригоду) в підтвердження обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.09.2019 року у м. Одеса, за участю транспортного засобу Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Таким чином, у встановлений судом строк, позивач не усунув зазначені недоліки, не надав суду прохальну частину позовних вимог з матеріально-правовою вимогою до Департаменту патрульної поліції та доказів в підтвердження обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.09.2019 року, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, не є, визначений в ГПК України, обов`язок заявника у позовній заяві зазначати обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують такі обставини, правові підстави позову, та визначити позовні вимоги до відповідача. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Враховуючи викладене, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає поверненню, оскільки останнім не виконано всі вимоги, визначені в ухвалі Господарського суду м. Києва від 27.11.2019.

Відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно із ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Моторному (транспортному) страховому бюро України.

Додатки:

- позовна заява та додані до неї документи на 45 аркушах;

- заява про усунення недоліків на 14 аркушах.

Ухвала набирає законної сили 09.12.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин