номер провадження справи 14/16/18-29/12/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.12.2019 Справа № 908/3549/16

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" (70424, с. Розумівка, Запорізького району Запорізької області, вул. Леніна, 1 Б, ) в особі ліквідатора Нестеренка О.А. (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48 оф. АК) про забезпечення позову у справі №908/3549/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" (70424, с. Розумівка, Запорізького району Запорізької області, вул. Леніна, 1 Б, ) в особі ліквідатора Нестеренка О.А. (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48 оф. АК)

до відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про повернення майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності

у межах справи № 908/3549/16

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" (70424 с.Розумівка Запорізького району Запорізької області вул. Леніна, 1 Б, код в ЄДР-33701132)

Кредитори:

1. Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників", 69600 м.Запоріжжя вул. Теплична, 16

2. Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 88008, м.Ужгород-08, пл. Народна, 4; код в ЄДР 20453063

3. Головне управління ДФС у Закарпатській області, 88000 м. Ужгород вул. Волошина, 52

4. Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш", 71503 м.Енергодар Запорізької області, а.с 306

5. Головне управління ДФС у Запорізькій області, 69107 м. Запоріжжя просп. Соборний, 166

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс", 49027 м. Дніпро вул.Ворошилова, 3-А

7. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-Тех", 69000 м.Запоріжжя пров. Кам`яний, 8, офіс - 33

8. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Закарпатській області, 88018 м. Ужгород вул. Перемоги, 92 Б

9. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запорізький індустріально-механічний завод", 69057 м.Запоріжжя вул.Незалежної України, 92-А

Банкрут - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод", 70424 с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, вул. Леніна, 1 Б, код з ЄДР - 33701132

Ліквідатор - Нестеренко О.А. (адреса: вул. Дегтярівська, 48, оф. АК, м.Київ, 04112)

Без повідомлення учасників

УСТАНОВИВ:

05.12.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" в особі ліквідатора Нестеренка О.А. до відповідача - ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, тип ТЗ легковий сєдан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 із незаконного володіння відповідача та повернення його у власність позивача; скасування державної реєстрації права власності на автомобіль транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, тип ТЗ легковий сєдан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , за ОСОБА_1 та визнання права власності на цей автомобіль за Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" для розгляду в межах справи № 908/3549/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор".

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 05.12.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кричмаржевського В.А., витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.12.2019 справу визначено до розгляду судді Сушко Л.М.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 вказану позовну заяву залишено без руху; позивачу наданий строк - протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву (вих. б/н від 20.11.2019) про забезпечення позову (в порядку ст.ст. 136, 137 ГПК України) з вимогою вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, тип ТЗ легковий сєдан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 та доручення органам національної поліції України виявити місцезнаходження автомобілю; передати транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, тип ТЗ легковий сєдан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , після його виявлення та арешту, на зберігання на тимчасовий майданчик органів національної поліції України.

Заява мотивована наступним. 04.06.2019 від Регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області було отримано відповідь № 31/8-3076 щодо зареєстрованих та знятих з обліку транспортних засобів, які перебували у власності ТОВ «ЗІМЗ». Як вбачається із наданої відповіді, 02.04.2010 було взято на облік транспортний засіб Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, тип ТЗ легковий сєдан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Згодом, 20.08.2016 вказаний транспортний засіб було знято з обліку та за договором купівлі-продажу зареєстровано за ОСОБА_1 з реєстраційним номером свідоцтва - СХО НОМЕР_5 . Перехід майна боржника відповідачу став можливим внаслідок прийняття рішення суду, яке згодом було скасовано. Так, заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2016 по справі № 332/1896/16-ц, задоволено позов ОСОБА_2 до ТОВ «ЗІМЗ», визнано дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_6 , визнано право власності на вказаний автомобіль. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07.09.2017 апеляційну скаргу ГТУЮ в Запорізькій області задоволено, заочне рішення скасовано та відмовлено в задоволенні позову про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль. В своїй позовній заяві ТОВ «ЗІМЗ» просить суд витребувати транспортнти засіб марки Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, тип ТЗ легковий сєдан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 із незаконного володіння відповідача та повернути його у власність позивача; скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель S 500, 2008 року виготовлення, тип ТЗ легковий сєдан, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , за ОСОБА_1 та визнати право власності на цей автомобіль за Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод". Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник вказує, що відповідач в даній справі ОСОБА_1 , має повну можливість розпоряджатися автомобілем, а отже після отримання копії позову він може продати автомобіль, приховати його і навіть продати на запчастини, що унеможливить виконання судового рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" в особі ліквідатора Нестеренка О.А. про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У силу статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка застосовується судом при розгляді справ (ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України), закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Іншими словами, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК).

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно та (або) грошові суми, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери, тощо), які є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У той же час, ст. 79 ГПК України передбачає подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Між тим, із змісту заяви не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на продаж транспортного засобу, його приховування чи його продаж на запчастини. Саме посилання заявника на те, що відповідач ОСОБА_1 має повну можливість розпоряджатися автомобілем, не є належним доказом в розумінні статті 76 ГПК України та не підтверджує те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявником не обґрунтовано та не подано достатніх доказів на підтвердження того, яким чином не вжиття заходу забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду за позовом заявника за умови його задоволення. У заяві про забезпечення позову викладені лише необґрунтовані припущення заявника, які ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення.

За таких обставин, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" в особі ліквідатора Нестеренка О.А. про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вих. б/н від 20.11.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" в особі ліквідатора Нестеренка О.А. про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 09.12.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Ухвала розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.М. Сушко