ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Справа№ 911/1602/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Браславець Ю.Ю.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 27.11.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 (суддя Горбасенко П.В., м. Київ, повний текст рішення складено 11.10.2018)

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс", с. Росава, Миронівський р-н, Київська обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Росава Агро", м. Київ

про визнання недійсним договору оренди землі

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 Головне управління Держгеокадастру у Київській області (надалі - позивач/скаржник) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" (надалі - відповідач) про визнання недійсним договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що невідомими особами було виготовлено документи, візуально схожі на накази Головного управління про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (оренду), а також договори оренди земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 (суддя Горбасенко П.В., м. Київ, повний текст рішення складено 11.10.2018) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем, належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, не доведено суду існування підстав, передбачених ст. 203 ЦК України, необхідних для визнання недійсним договору оренди землі від 28.09.2015 укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Київській області звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 11-14, т.2).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що накази, які могли бути підставою для укладення договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :02:211:0018, :02:211:0045 за своєю структурою не відповідають вимогам нумерації встановленим за період з 2014 року по 2015 рік. Також, позивач зазначає, що ним не приймалось жодних розпорядчих документів щодо передачі в оренду земельних ділянок з зазначеними вище кадастровими номерами. Крім того, апелянт звертає увагу, що спірний договір підписано ОСОБА_2 , який звільнений з посади першого заступника начальника. Додатково скаржник зазначає, що за фактом підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів зареєстровано кримінальне провадження, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України від 23.07.2016 року № 20000444.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 у справі № 911/1602/18 (головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.) апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 року у справі № 911/1602/18 та призначено її на 24.01.2019.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 911/1602/18 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 року у справі № 911/1602/18 задоволено; рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким: 1) позовні вимоги задоволено повністю; 2) визнано недійсним договір оренди землі від 28.09.2015 укладений між ТОВ "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київський області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області та скасовано запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 13193344 від 02.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київський області та ТОВ "Миронівський агрокомплекс" у Державному реєстрі речового права на нерухоме майно; 3) стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" на користь Головного управління Держгеокадастру у Київській області судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 524 грн 00 коп.; 4) стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" на користь Головного управління Держгеокадастру у Київській області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643 грн 00 коп.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 911/1602/18 (головуючий суддя: Пільков К.М., судді: Кушнір І.В., Чумак Ю.Я.) касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Агро" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 911/1602/18 скасовано; справу вирішено направити до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019 для розгляду справи № 911/1602/18 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі № 911/1602/18 прийнято апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Чорна Л.В.; розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 призначено на 24.06.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у справі № 911/1602/18 задоволено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Агро" про відкладення розгляду справи № 911/1602/18; відкладено розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 на 15.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 у справі № 911/1602/18 оголошено перерву у даній справі до 31.07.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2390/19 від 30.07.2019 у зв`язку з перебуванням суддів Михальської Ю.Б. та Чорної Л.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/1602/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.07.2019 для розгляду справи № 911/1602/18 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 у справі № 911/1602/18 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Кравчука Г.А., Тарасенко К.В.; розгляд справи № 911/1602/18 вирішено здійснити у раніше призначеному судовому засіданні 31.07.2019

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 у справі № 911/1602/18 оголошено перерву у даній справі до 03.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 у справі № 911/1602/18 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.; розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 призначено на 23.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 25.09.2019 у справі № 911/1602/18 розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 призначено на 09.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 09.10.2019 у справі № 911/1602/18 оголошено перерву у даній справі до 23.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 23.10.2019 у справі № 911/1602/18 оголошено перерву у даній справі до 05.11.2019; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області надати для огляду в судовому засіданні, яке відбудеться 05.11.2019 наступні документи: оригінал наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 1211-то від 22.09.2015 "Про звільнення ОСОБА_2 "; оригінал наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 170-к від 24.09.2015; оригінал наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 650-то від 08.07.2015 "Про призначення ОСОБА_2"; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області завчасно, а саме до 04.11.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію) надати для долучення до матеріалів справи № 911/1602/18 належним чином засвідчений витяг із журналу обліку руху трудової книги та вкладишів до них, щодо отримання ОСОБА_2 трудової книги згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 170-к від 24.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 05.11.2019 у справі № 911/1602/18 задоволено усне клопотання Головного управління Держгеокадастру у Київській області про оголошення перерви у справі № 911/1602/18; оголошено перерву у справі № 911/1602/18 до 27.11.2019; повторно зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області виконати вимоги ухвали Північного апеляційного господарського суду 23.10.2019 у справі № 911/1602/18, а саме, надати для огляду в судовому засіданні, яке відбудеться 27.11.2019 наступні документи: оригінал наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 1211-то від 22.09.2015 "Про звільнення ОСОБА_2 "; оригінал наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 650-то від 08.07.2015 "Про призначення ОСОБА_2" належним чином завірену копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 170-к від 24.09.2015 (для долучення до матеріалів справи № 911/1602/18).

27.11.2019 в судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав викладених у ній, а рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 - скасувати.

В судовому засіданні 27.11.2019 представник відповідача та третьої особи заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У відповідності до приписів статті 316 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) колегією суддів Північного апеляційного господарського суду на виконання вказівок Постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 911/1602/18 досліджено докази у даній справі, а саме: оригінал наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 1211-то від 22.09.2015 "Про звільнення ОСОБА_2 "; оригінал наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 170-к від 24.09.2015; оригінал наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 650-то від 08.07.2015 "Про призначення ОСОБА_2"; витяг із журналу обліку руху трудової книги та вкладишів до них, щодо отримання ОСОБА_2 трудової книги згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 170-к від 24.09.2019 та оригінал договору оренди землі від 28.09.2015.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.08.2012 між приватним акціонерним товариства "Науково-виробнича фірма "Урожай" та товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель (а.с. 105, т.1).

Згідно з умовами договору купівлі-продажу нежитлових будівель товариство з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" придбало у власність нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Росава, вул. Бібліотечна, 23, а саме: свинарник № 1 загальною площею 1623,8 кв.м., свинарник № 2 загальною площею 1573,3 кв.м.; вагову загальною площею 13,4 кв.м.; свинарник № 3 загальною площею 732,6 кв.м.; свинарник № 4 загальною площею 1543,8 кв.м.; свинарник № 5 загальною площею 1387,4 кв.м.; свинарник № 6 загальною площею 1543,8 кв.м.; свинарник № 7 загальною площею 1088,2 кв.м.; кормоцех загальною площею 439,1 кв.м.; будинок тваринника (адміністративна будівля) загальною площею 224,5 кв.м.

Наказом Головного Управління Держземагенства у Київській області № 105396/15-14-сг від 14.07.2015 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 5,9854 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного виробництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. (а.с. 102, т. 1).

Також, матеріали справи містять договір на розробку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 69/03/09-15 від 03.09.2015 (а.с. 118-119, т. 1).

На виконання умов договору, розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що надається в оренду ТОВ "Миронівський агрокомплекс" загальною площею 5,9854 га (об`єкт оцінки) кадастровий номер :04:211:0018. (а.с. 76-122, т. 1).

Приписами статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Cтаттею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (далі - Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" (Орендар) укладено договір оренди землі (надалі - Договір) (а.с. 63-66 , т. 1).

Пунктом 1 Договору визначено, що орендодавець зобов`язався надати в строкове платне користування земельну ділянку для іншого сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори), загальною площею 5,985 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області.

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :04:211:0018, площею 5,9855 га для іншого сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори). Форма власності - державна. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 5 396 525,38 грн. На даній земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна.

Строк дії договору передбачено пунктом 6 Договору, відповідно до якого зазначено, що договір укладено на 21 (двадцять один) рік. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 13 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для іншого сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори).

Згідно з п. 14 Договору, цільове призначення земельної ділянки (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель) - землі сільськогосподарського призначення, для іншого сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори).

На підставі акту приймання-передачі об`єкта оренди від 28.09.2018 року позивач передав відповідачу у користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,9855 га, яка знаходиться на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 67, т. 1).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 30.03.2018 за відповідачем зареєстровано право оренди на 21 (двадцять один) рік (а.с. 73, т. 1).

Також, матеріали справи містять заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" вх. № 19-9258/0/1-17 від 03.07.2017 про добровільну відмову від права користування (оренди) земельною ділянкою загальною площею 5,9855 га, кадастровий номер :04:211:0018, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 43-44, т. 1).

Позивачем було розглянуто вищезазначену заяву та надано лист № 19-9258/0-13210/6-17 від 31.07.2017 в якому зазначено, що у Головному управлінні Держгеокадастру у Київській області відсутні відомості щодо видачі наказів "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" і щодо укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:2111:0018, а тому до з`ясування всіх обставин відповідач не має можливості задовольнити вказану заяву (а.с. 45, т.1).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що невідомими особами було виготовлено документи, візуально схожі на накази Головного управління про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (оренду), а також договори оренди земельної ділянки.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не погоджується із висновками місцевого господарського суду щодо відсутності законодавчо визначених підстав для визнання недійсним оспорюваного Договору оренди земельної ділянки, та відповідно, задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 14.08.2012 відповідач набув право власності на майно розташоване на спірній земельній ділянці, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових будівель. (а.с. 105, т. 1).

З урахуванням приписів ст. 120 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) та ст. 377 ЦК України вбачається, що позивач з моменту набуття права власності на нерухоме майно, набуває права оренди земельної ділянки, на якій це майно розташоване у тому самому обсязі та умовах, які були у третьої особи.

У відповідності до положень статей 123 та 124 Земельного кодексу України визначено умови надання земельних ділянок у користування.

Пунктом 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Статтею 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Позивач заперечує щодо наявності наказу Головного управління про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (оренду).

Так, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять клопотання відповідача зареєстроване в Головному управлінні Держгеокадстру у Київській області за №27-11191/0/16-15-кгс від 04.06.2015 в якому відповідач просив у відповідності до статті 123 ЗК України надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 5,98547 га, як розташована на території Росавської сільської ради Миронівського району на 49 років для ведення товарного виробництва (а.с. 41, т. 1).

Проте, Головне управління Держгеокадстру у Київській області листом № 27-10-0.31-3601/0/38-15-СГ від 09.07.2015 надало відповідачу відповідь в якій відмовило товариству з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 5,98547 га, як розташована на території Росавської сільської ради Миронівського району на 49 років для ведення товарного виробництва. Окрім цього, у вказаному листі зазначено, що враховуючи вимоги ст.ст. 118, 123 ЗК України при повторному зверненні про надання дозволу на розробку документації із землеустрою подається нове клопотання, до якого додається повний пакет документів, згідно діючого земельного законодавства (а.с. 42, т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано представником відповідача, що інших клопотань про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду до Головного управління Держгеокадстру у Київській області товариство з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" не подавало.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріли справи містять лист заступника начальника головного управління Держгеокадстру у Київській області Субботіної О.В. №-10-0.62-13486/2-17 від 21.08.2017 в якому зазначено, що наказ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" та наказ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" ТОВ "Миронівський агрокомплекс" на земельні ділянки площею 5,9855 га з кадастровим номером :04:2111:0018 та 5,5000 га з кадастровим номером :03:001:0045, які знаходяться на території Росавської та Тулинських сільських рад Миронівського району Київської області головним управлінням Дергеокадастру у Київській області не видавалися та договір оренди не укладався, доручення щодо укладання оренди не видавалося (а.с. 48-49, т.1).

Таким чином, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дослідивши вищевказані листи та враховуючи по-перше наявність відмови позивача у видачі відповідного наказу 09.07.2015 та відсутність потворного клопотання відповідача, по-друге відсутность відомостей щодо видачі такого наказу, ставить під сумнів належність, допустимість та достовірність такого доказу, як наказ головного управління Держгеокадастру №10-5396/15-14-сг від 14.07.2015 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та не бере його до уваги.

Частиною 3 статті 86 ГПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи вищенаведене, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до п. 2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Статями 215 та 216 ЦК України визначено, що суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

У відповідності до частини 1 статті 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009 відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод (їх частин недійсними) недійсними.

В позовній заяві позивач зазначає, що спірний договір підписано від орендодавця ОСОБА_2 , який на момент вчинення правочину був звільнений з управління (а.с. 66, т. 1).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що у договорі оренди землі ОСОБА_2 вказаний як виконуючий обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а звільнено його з посади першого заступника управління виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявний наказ від 22.09.2015 про звільнення ОСОБА_2 з посади першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України (а.с. 224, т. 1).

Також, в матеріалах справи міститься наказ від 24.09.2015 про оголошення наказу від 22.09.2015 про звільнення ОСОБА_2 (а.с. 225, т. 1).

Колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у судовому засіданні було оглянуто оригінали вищевказаних наказів.

Згідно з пунктом 2 наказу від 24.09.2015 ОСОБА_2 звільнено з посади першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Пунктом 3 наказу від 24.09.2015 наказано провести розрахунки з ОСОБА_2 та виплатити компенсацію за 6 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки.

Відповідно до пункту 4 наказу від 24.09.2015 наказано відділу кадрової політики видати ОСОБА_2 належним чином оформлену трудову книжку.

Таким чином, з зазначених вище доказів вбачається, що з 24.09.2015 ОСОБА_2 в Головному управлінні Держгеокадастру у Київській області не працює.

Разом з тим, оспорюваний правочин вчинено саме ОСОБА_2 28.09.2015, тобто вже після звільнення його з управління.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу на відсутність такого схвалення оспорюваного правочину саме позивачем.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що оспорюваний договір оренди землі від 28.09.2015 підписаний від імені Головного управління Держгеокадастру у Київській області не уповноваженою не те особою.

Відтак, відсутність волевиявлення позивача на укладення оспорюваного договору, на переконання колегії суддів, свідчить про порушення його прав і є підставою для визнання договору недійсним на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову є необґрунтованим, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2018 у справі № 911/1602/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди землі від 28.09.2015 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" та Головним управлінням Держгеокадастру у Київський області на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області та скасувати запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 13193344 від 02.02.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Київський області та товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" у Державному реєстрі речового права на нерухоме майно.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" (08835, Київська обл., Миронівський район, с. Росава, вул. Бібліотечна, 23, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні) 00 коп."

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівський агрокомплекс" (08835, Київська обл., Миронівський район, с. Росава, вул. Бібліотечна, 23, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три гривні) 00 коп.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду Київської області.

5. Справу № 911/1602/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 06.12.2019 (у зв`язку з перебуванням суддів Іоннікової І.А. та Тарасенко К.В. у відпустці).

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко