ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2019 р. Справа №5015/118/11

Західний апеляційний господарський суд в складі:

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - О.І. Матущак

- Г.Г. Якімець

секретаря судового засідання: Кострик К.

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс "Веста"

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.08.2019

у справі №5015/118/11

за заявою: ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА"

до відповідача: Товарної біржі "Альянс"

за участю: ліквідатора ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" арбітражного керуючого Козія В.Ю.

про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону від 07.12.2018 р.

у межах справи за заявою: ТзОВ "Укравтозапчастина"

про банкрутство ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач"

за участю представників:

від прокуратури - Ю. Макогон - прокурор відділу

від ТзОВ "Львівські заводи автомобілебудування" - Ганайлюк Б.А. - керівник

від ТзОВ "Львівські заводи автомобілебудування" - Демідонт Б.О. - адвокат

від ФОП Гаврилюк О.Р. - Гаврилюк О.Р.;

від ПрАТ "ВНК"Розточчя" - Карпенко А.А. - голова правління;

від кредитора ПрАТ "Оргхім" - Москаль Д.М. - адвокат.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.08.2019, суддя Чорній Л.З., у задоволенні клопотання ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" від 31.07.2019 за вх. № 2090/19 про забезпечення позову було відмовлено.

З даною ухвалою не погодилося ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс "Веста" і оскаржило її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2019 справу №5015/118/11 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. - головуючий суддя, Матущак О.І., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.08.2019 апеляційну скаргу ТзОВ "Фінансова компанія "Веста" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.08.2019 у справі №5015/118/11 було залишено без руху. Надано строк ТзОВ "Фінансова компанія "Веста" до 9 вересня 2019 року для усунення вказаних судом недоліків при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 відкрито апеляційне провадження в даній справі та замінено апелянта ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" на правонаступника ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс "Веста".

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019 було призначено справу до розгляду на 11.11.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 було відкладено розгляд апеляційної скарги ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс "Веста" на 02.12.2019.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

02.12.2019 на адресу апеляційного суду від апелянта надійшла заява з клопотанням розглядати справу без участі ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс "Веста".

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.08.2019 у справі №5015/118/11 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" звернулося до суду з позовною заявою до організатора аукціону - Товарна біржа "Альянс", за участю ліквідатора ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" арбітражного керуючого Козія В.Ю., про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону 07.12.2018 в межах справи про банкрутство ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач", с. Коростів Сколівського району Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 заяву ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" до Товарної біржі "Альянс" про визнання незаконним рішення про відмову у визнанні заявника учасником аукціону 07.12.2018 було прийнято до розгляду в межах справи №5015/118/11 про банкрутство ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" та призначено розгляд заяви на 31.07.2019.

31.07.2019 на адресу Господарського суду Львівської області надійшло клопотання ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" про забезпечення позову, в якому заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно підприємства визнаного банкрутом - ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" (), яке зазначалося за лотом №1 та лотом №2 на аукціоні 07.12.2018, а саме: - нежитлові приміщення будівлі корпусу №12 літ.А-4 загальною площею 37017,3 кв.м., розташована за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, буд.321; - нежитлові приміщення будівлі корпусу №12 літ. "А-4" загальною площею 12911,0 кв.м, розташовані за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, буд.321; - нежитлова будівля підстанції літ. "Г-1" заг.площею 194,3 кв.м., розташована за адресою м.Львів, вул. Шевченка, буд. 321; корпоративні права у Дочірньому підприємстві "ЛА-5" ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" () у вигляді частки в статутному капіталі (фонді), яка складає 100% статутного капіталу (фонду).

У клопотанні ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" зазначило про порушення ліквідатором ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" Козієм В.Ю. та організатором аукціону - Товарною біржою "Альянс" вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що виразилось у неправомірному не допуску позивача до участі у спірному аукціоні від 07.12.2018.

З матеріалів справи слідує, що 15.11.2018 року ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" подано до відповідачів (організатора аукціону) заяву на участь в аукціоні з продажу майна підприємства визнаного банкрутом - ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач". Оголошення про проведення аукціону 08.11.2018 оприлюднене на веб-сторінці державного органу з питань банкрутства та на веб-сторінці Вищого господарського суду України.

Протоколом про визнання учасниками аукціону 07.12.2018 року з продажу майна, що належить підприємству банкруту - ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" від 16 листопада 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА" не допущено до участі в аукціоні. У вказаному протоколі зазначено : "Заява не відповідає вимогам Закону про відновлення платоспроможності боржника від 14.05.1992 №2343-ХІІ і вказаним у повідомленні про проведення торгів".

На думку ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА", заява на участь у аукціоні відповідає всім вказаним у оголошенні вимогам та вимогам згідно законодавства України, до заяви на участь у аукціоні надано у повному обсязі усі документи зазначені відповідачем уоголошенні про проведення торгів.

ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" у клопотанні про забезпечення позову вказує на те, що відповідач відмовляючи заявнику в участі у аукціоні не зазначив належним чином невідповідність заяви позивача до визначених вимог. Також зазначає, що дії вчинені по відношенню до позивача з боку відповідачів порушують положення ч.4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" а саме, замовнику та організатору забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕСТА" вважає, що неправомірні дії відповідача зумовили порушення прав позивача на участь в аукціоні, на підставі цього позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з даною позовною заявою.

Подане клопотання про забезпечення позову заявник обгрунтовує тим, що до часу рішення щодо відновлення прав ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА", торги вже відбулись і заявник втратив можливість участі в аукціоні, а мав серйозні наміри купити три лоти зазначені у повідомленні про аукціон.

У зв`язку з наведеним заявник вважає, що арешт майна проданого за Лотом №1 та Лотом №2, та майно за Лотом №3 на аукціоні 07.12.2018 з продажу майна підприємства визнаного банкрутом - ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" є дієвим, адекватним, доцільним та співмірним заходом забезпечення позову, до прийняття рішення за позовом ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" до Товарної біржі "Альянс" та ліквідатора ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" Козія В.Ю. Також, в обгрунтування поданого клопотання ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" вказує на те, що оскільки метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову заявник вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту майна проданого за Лотом №1 та Лотом №2, та майно за Лотом №3 на аукціоні 07.12.2018, оскільки торги вже відбулися, при наявності підстав вважати незаконним не допуск заявника до торгів.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом поданої ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" до Товарної біржі "Альянс" та ліквідатора ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" Козія В.Ю. заяви є вимога немайнового характеру - визнання незаконним рішення біржі про відмову у визнанні заявника учасником аукціону від 07.12.2018. Тоді як обрані позивачем заходи до забезпечення позову безпосередньо стосуються майна боржника - ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач", яке було реалізоване на аукціоні 07.12.2018.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обрані позивачем заходи до забезпечення не відповідають предмету відповідно заявленого позову, оскільки такі заходи стосуються безпосередньо майна ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач", яке було реалізоване на аукціоні 07.12.2018. При цьому апелянт-заявник не визначає боржника - ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський автонавантажувач" в якості відповідача за заявленим позовом. Суд першої інстанції правомірно не знайшов наявності зв`язку між забезпеченням позову у вигляді накладення арешту на майно банкрута та предметом заяви у даній справі.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Викладені у заяві доводи заявника щодо ймовірного ускладення виконання рішення суду у даній справі не обгрунтовані належними доказами. Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в клопотанні на потенційну ймовірність істотного ускладення чи неможливості виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Також апелянт не довів суду правових підстав виникнення у нього майнових прав на майно боржника у випадку ймовірного задоволення судом заявленого ним позову.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки обрані позивачем заходи до забезпечення позову не відповідають предмету відповідного позову, як наслідок не спрямовані на ефективний захист або поновлення порушених прав заявника відповідно заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні клопотання ТзОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" про забезпечення позову у справі.

Що стосується тверджень апелянта, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, то колегія суддів відхиляє їх як необґрунтовані, оскільки вони спростовані матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 02.08.2019 по справі №5015/118/11 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 269,270,275,276,281,282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.08.2019 року у справі №5015/118/11 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс "Веста" залишити без задоволення.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: О.І. Матущак

Г.Г. Якімець

"Повний текст постанови виготовлено 04.12.2019"