СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа № 905/1271/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (вх.№2983Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2019 (повний текст рішення складено та підписано 13.09.2019 у приміщенні господарського суду Донецької області суддею Курило Г.Є.) у справі №905/1271/19

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро,

до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь,

про стягнення штрафу у сумі 58240,00 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача про стягнення штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у сумі 58240,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.09.2019 у справі №905/1271/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, мотивував його тим, що перейменування міста Дніпродзержинськ та вулиці Кірова є загальновідомими фактами. Станом на 21.01.2019 (момент формування накладної №53950374), адресою ПАТ Дніпровський металургійний комбінат була вулиця Соборна, 18-Б, м.Кам`янське, Дніпропетровська область, при цьому відбулося перейменування вулиці: з Кірова на Соборну та перейменування міста: з м.Дніпродзержинськ на м.Кам`янське. Господарський суд не визнав невірним зазначення адреси ПАТ Дніпровський металургійний комбінат відповідачем, оскільки ознакою невірної адреси є виникнення ризику відправлення вантажу на іншу адресу, аніж потрібна відправнику, або неможливість здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі, однак кожна з перерахованих ознак у даному спорі відсутня, крім того, у накладній вантажовідправником вказано код отримувача 3128, який ідентифікує вантажоодержувача. Судом ураховано, що залізничне перевезення, на відміну від поштової доставки, здійснюється не до поштової адреси вантажоотримувача, а до залізничної станції призначення, назва якої залишилась незмінною, що виключає існування будь-яких перешкод для здійснення залізничного перевезення. Оцінюючи факт зазначення відповідачем у накладній адреси вантажоотримувача, яка існувала до перейменування міста та вулиці, господарський суд керувався принципами справедливості, розумності і добросовісності, тому в силу наведених принципів не можна у контексті ст.122, 118 Статуту залізниць України вважати невірною адресу, яка зазначена відповідно даних, які існували до перейменування населеного пункту і вулиці. Позивач не довів належними та допустимими доказами факту допущення відповідачем порушень, за які законом передбачено відповідальність у вигляді штрафу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення повністю скасувати, задовольнити позов у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Скарга обґрунтована тим, що згідно з пунктом 8 частини 2 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» зміна назви міста та вулиці призводить до зміни місцезнаходження юридичної особи. Позивач зазначає, що відсутність виникнення ризику відправлення вантажу на іншу адресу, аніж потрібна відправнику, так і відсутність неможливості здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі не мають жодного значення для вирішення спору, оскільки штраф у порядку ст.118,122 Статуту залізниць України підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків. Крім того, заявник вважає, що загальні засади цивільного законодавства, визначені ст.3 Цивільного кодексу України, можуть застосовуватись у випадках, коли через неврегульованість законодавством цивільних відносин неможливо використати аналогію закону для регулювання цивільних правовідносин. Перевезення вантажів залізницею регулюється актом цивільного законодавства - Статутом залізниць України, у зв`язку з чим у господарського суду були відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин загальні засади цивільного законодавства (ст.3 Цивільного кодексу України).

04.10.2019 від відповідача до суду надійшов відзив (вх.№9464, 9657) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що на момент відправлення вантажу адресою одержувача є вул.Соборна,18Б, м.Камянське, Дніпропетровська область, 51925. Відповідач вважає, що місцезнаходження одержувача не змінилося, а відбулося лише перейменування вулиці та міста згідно з постановою Верховної Ради України від 19.05.2016 та розпорядження міського голови Дніпродзержинської міської ради №57-р від 19.02.2016. У накладній вантажовідправником вказано код отримувача 3128, який ідентифікує отримувача. Відповідач зазначає, що користувач вводить код, у результаті чого наступні дані ідентифікуються автоматично з тих, що містяться у системі. Вантажовідправником, ПрАТ «МК «Азовсталь», правильно зазначено основний ідентифікатор вантажоодержувача код, який у подальшому при заповненні за допомогою онлайн-ресурсу електронної накладної ідентифікує без участі відправника з каталогів, адміністратором яких є, зокрема, відсутність можливості вантажовідправника зазначати чи вибрати з довідника іншу адресу. Як стверджує відповідач, позивачем прийнята електронна накладна №53950374, яка відповідає вимогам форматних і логічних контролів автоматизованих систем «АТ «Укрзалізниця» як перевізний документ, відповідно істотні умови договору перевезення, зокрема, і адреса вантажоодержувача погоджені позивачем.

Відповідно до абзацу 1 частини 10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2019 у справі №905/1271/19. Встановлено відповідачу строк не пізніше ніж 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу. Попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами пункту 10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

02.12.2019 від відповідача до суду електронною поштою надійшло клопотання (вх.№11362), в якому, посилаючись на частину 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, з метою повного і всебічного розгляду справи, просить суд урахувати обставини, встановлені у постановах Східного апеляційного господарського суду у справах №905/1144/19 та №905/1195/19.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

21.01.2019 зі станції Сартана Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь (надалі вантажовідправник) згідно з залізничною накладною №53950374 здійснило відправку вагону №63783542 на станцію Правда Придніпровської залізниці, одержувач вантажу Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат (надалі вантажоодержувач).

У накладній на перевезення вантажовідправником у графі 4 Одержувач вказано (мова оригіналу): «ПАО Днепровский металлургический комбинат им. Ф.Э. Дзержинского 51925, Украина, г.Днепродзержинск, Днепропетровская обл., ул.Кирова, 18-б, код отримувача 3128».

На станції Правда Придніпровської залізниці 26.01.2019 складений акт загальної форми №1020, в якому зазначено, зокрема, що у залізничній накладній №53950374 невірно вказана адреса одержувача. Фактично у накладній вкказана адреса (мова оригіналу): «ПАО Днепровский металлургический комбинат им. Ф.Э. Дзержинского 51925, Украина, г.Днепродзержинск, Днепропетровская обл., ул.Кирова, 18-б». Отримувач за такою адресою на станції відсутній. Вагони затримані до з`ясування обставин» (а.с.11).

Зі станції Правда Придніпровської залізниці на станцію відправлення Сартана Донецької залізниці відправлено телеграму №HP 51 від 26.01.2019 щодо уточнення найменування та адреси одержувача вагонів (а.с.12).

Телеграмою-відповіддю №НР 370 від 28.01.2019 станції Сартана та листом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь №0160/24 від 28.01.2019, відповідач проінформував станцію призначення, що правильними реквізитами отримувача слід вважати: Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, 51925, Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, вул. Соборна, 18-б, код 3128 (а.с.11).

Відповідно до частини 5 ст.306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 3 ст.909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N644 (надалі-Правила) накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Умовами пункту 2.1. Правил передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Так, графа 4 накладної Одержувач заповнюється у порядку, передбаченому для графи "Відправник".

Відомості щодо відправника: найменування (прізвище, ім`я та по батькові), код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти.

У графі 31 накладної зазначається провізна плата.

Згідно з пунктом 5.5 Правил, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до вимог статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до частини 1 пункту 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Як вже зазначалось, 21.01.2019 зі станції Сартана Донецької залізниці ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» здійснено відправлення вагону №63783542 згідно з залізничної накладної №53950374 на станцію Правда Придніпровської залізниці. У графі 4 даної залізничної накладної відповідачем зазначено таке найменування та адресу одержувача вантажу: (мова оригіналу): «ПАО Днепровский металлургический комбинат им.Ф.Э.Дзержинского 51925, Украина, г.Днепродзержинск, Днепропетровская обл., ул.Кирова, 18-б». 26.01.2019 при прибутті на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, яка зазначена відправником у накладній, не відповідає адресі ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у зв`язку з чим станцією Правда Придніпровської залізниці складено акт загальної форми (форма ГУ-23) №1020 від 26.01.2019, в якому зафіксовано факт неправильного зазначення відповідачем у накладній №53950374 від 21.01.2019 адреси одержувача, а також зазначено про затримку вагонів до з`ясування вірної адреси. Відповідачем телеграмою від 28.01.2019 зазначено правильну назву одержувача: «ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та адресу одержувача, а саме: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Соборна, 18-Б, про що було здійснено відповідне виправлення згідно з пунктом 1.3. Правил.

Матеріалами справи підтверджено факт неправильного зазначення відповідачем адреси одержувача вантажу у накладній №53950374, що підтверджується відповідним актом №1020 від 26.01.2019 та вищевказані обставини щодо зазначення назви та адреси отримувача вантажу у накладній №53950374 сторонами не заперечуються.

Згідно з пунктом 8 частини 2 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» внесено зміни до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (Відомості Верховної Ради України, 2003, № 31-32, ст.263 із наступними змінами): частину сьому статті 8 доповнено другим реченням такого змісту: "Забороняється використовувати в назві юридичної особи символіку комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів".

У зв`язку з прийняттям Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки від 09.04.2015 №317-VIII та у відповідності до постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 №1377-VIII Про перейменування окремих населених пунктів та районів по Дніпропетровській області місто Дніпродзержинськ перейменовано на місто Кам`янське.

Розпорядженням міського голови Дніпродзержинської міської ради №57-р від 19.02.2016 «Про перейменування вулиць міста Дніпродзержинськ та селища міського типу Карнаухівка» на підставі Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» вулицю імені Кірова було перейменовано на вулицю Соборна. Зазначене розпорядження міського голови Дніпродзержинської міської ради знаходиться у вільному доступі у мережі Інтернет та викладено на Офіційному сайті Дніпродзержинської міської ради.

Отже, станом на 19.02.2016, місцезнаходженням юридичної особи ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» є: вул.Соборна, б.18-Б, м.Камянське, Заводський район, Дніпропетровська область, 51925.

Місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні зазначено, що перейменування міста Дніпродзержинськ та вулиці Кірова є загальновідомими фактами.

Колегія суддів погоджується з тим, що факт про перейменування міста Дніпродзержинськ та його вулиць є загальновідомим фактом, а інформація про перейменування є публічною та знаходиться у вільному доступі, що свідчить про обізнаність відповідача про адресу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ще з 19.02.2016.

Таким чином, у графі «одержувач» у накладній у паперовій формі, що наявна у матеріалах справи, повинен був внести правильні відомості щодо назви та адреси одержувача.

Відповідач стверджує, що накладна №53950374 є електронною, а вантажовідправником - ПрАТ «МК «Азовсталь», правильно зазначено основний ідентифікатор вантажоодержувача код, який у подальшому при заповненні за допомогою онлайн-ресурсу електронної накладної ідентифікує без участі відправника з каталогів, адміністратором яких є, зокрема, відсутність можливості вантажовідправника зазначати чи вибрати з довідника іншу адресу.

Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Згідно з пунктом 1.5 Порядку застосування електронного перевізного документа електронні перевізні документи (далі - ЕПД) - сукупність електронних документів (далі - ЕД), що визначені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в яких зафіксована інформація у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. ЕПД повинні містити інформацію, визначену для накладної (яка на кожне відправлення вантажу повинна подаватися відправником станції навантаження) Правилами перевезення вантажів

Візуальні форми подання ЕД (відображення даних, які вони містять на папері у формі, придатній для приймання їх змісту людиною), роздруковані на папері, засвідчені в установленому законодавством порядку, є паперовими копіями ЕПД (пункт 1.8 Порядку).

Матеріали справи не містять роздрукованих та засвідчених у встановленому законодавством порядку паперових копій електронних перевізних документів, не надано таких документів і в електронному вигляді на технічному носії.

Натомість матеріали справи містять документ АС Клієнт УЗ Автоматизована система з оформлення та обробки перевізних документів на перевезення вантажів залізничним транспортом України вантажовідправниками через мережу Інтернет, у пункті 1.1 якого, зокрема, зазначено, що користувачі системи АС Клієнт УЗ клієнти залізничного транспорту: вантажовідправники, вантажоодержувачі та компанії, що виконують роботу з перевізними документами і потребують інструментарій для автоматизації документообігу. Електронні дані, що формуються в АС Клієнт УЗ за структурою та форматом відповідають чинним нормативним документам Укрзалізниці та вимогам автоматизованих систем, що застосовуються а організації автоматизації документообігу галузі. У полі «Одержувач» вказується 4-х значний залізничний код, найменування та адреса одержувача. При введенні коду дані підставляються з довідника, що створюється користувачем власноруч шляхом заповнення даних полів та додавання її в довідник (а.с.105-107).

Отже, дані щодо найменування та адреси одержувача вносяться користувачем власноруч шляхом заповнення даних полів і додаванням їх у довідник, а не адміністратором, як помилково стверджує відповідач.

Щодо посилання відповідача на те, що обставини, встановлені у постановах Східного апеляційного господарського суду у справах №905/1144/19 та №905/1195/19, є преюдиційними, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Предметом спору у рішеннях господарського суду Донецької області справах №905/1144/19 та №905/1195/19 є стягнення штрафу, нарахованого за неправильне зазначення адреси в інших накладних, не стосуються предмету та підстав розгляду у даній справі стягнення штрафу за спірною накладною №53950374, отже, господарським судом досліджувались та надавалась оцінка іншим обставинам та доказам, наданим сторонами у вказаних справах, які не стосуються предмету та обставин у даній справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені судом в одній справі, не є абсолютом і можуть бути спростовані доказами, поданими сторонами у порядку ст.73-79 Господарського процесуального кодексу України в іншій справі.

Таким чином, посилання відповідача як на преюдицію на обставини, встановлені у постановах Східного апеляційного господарського суду у справах №905/1144/19 та №905/1195/19, не можна розцінювати як встановлення тотожності позовних вимог або тотожності самих справ, а тому судовою колегією відхиляються зазначені доводи відповідача, зазначені у поданому клопотанні до суду апеядційної інстанції.

Відповідно до ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 5 ст.307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно- правовими актами.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що штраф, встановлений ст.118, 122 Статуту залізниць України, є мірою цивільно-правової відповідальності, передбаченої за порушення зобов`язань за договором перевезення вантажів (цивільно-правові відносини).

Позивач відповідно до ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній №53950374 адресу одержувача вантажу нарахував відповідачу та заявив до стягнення штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за усю відстань перевезення у сумі 58240,00 грн.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці цими порушеннями збитки.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги, а висновки місцевого господарського суду про те, що в силу норм ст.3 Цивільного кодексу України, якою визначено загальні засади цивільного законодавства, не можна в контексті положень ст.118,122 Статуту залізниць України вважати неправильною зазначену відповідачем у накладній адресу вантажоотримувача, яка існувала до перейменування населеного пункту і вулиці, є помилковими.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 пункту 2 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з частиною 1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2019 у справі №905/1271/19 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1, код 00191158) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (п/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», МФО 300465, , отримувач: філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця») штраф у розмірі 58240,00 грн

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1, код 00191158) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (п/р НОМЕР_2 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн за подання позовної заяви та у розмірі 2881,50 грн за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.12.2019.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова