ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
03.12.2019р. Справа № 27/173б
за заявою кредитора (заявника) Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (код ЄРДПОУ 41247274) - правонаступник Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове
про визнання договору купівлі-продажу дійсним
Суддя Тарапата С.С.
Секретар судового засідання (помічник судді) Харченко Ю.С.
Представники сторін не з`явились
Господарським судом Донецької області ухвалою від 07.11.11р. порушена справа про банкрутство Колективного сільськогосподарського підприємства „Новоселидівська птахофабрика с.Цукурине м.Селидове згідно ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.
Постановою суду від 27.12.11р. по справі №27/173Б Колективне сільськогосподарське підприємство „Новоселидівська птахофабрика визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено ініціюючого кредитора Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.05.12р. припинені повноваження ліквідатора Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове, ліквідатором по справі призначений арбітражний керуючий КарпенкоА.А.
У зв`язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції матеріали справи №27/173б втрачені.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.12.15р. відновлено втрачену справу №27/173Б про банкрутство Колективного сільськогосподарського підприємства „Новоселидівська птахофабрика с.Цукурине м.Селидове.
23.09.2019р. до господарського суду Донецької області надійшли наступні документи:
- відзив Колективного сільськогосподарського підприємства „Новоселидівська птахофабрика б/н від 16.09.2019р., за змістом якого відповідач наголошував на не здійсненні нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу від 04.10.2004р.; просив суд долучити зазначений відзив до матеріалів справи та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
- заява Селянського (фермерського) господарства "Олександрівське" б/н від 20.09.2019р., за змістом якої позивач підтримав позовні вимоги та просив суд провести судове засідання 02.10.2019р. за відсутності власного представника.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.10.19р. підготовче судове засідання відкладено на 05.11.2019р.; запропоновано позивачу до дати судового засідання надати суду відповідь на відзив відповідача та докази його направлення відповідачу, відповідно до вимог ст.166 ГПК України; оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях, для огляду в судовому засіданні.
В судове засідання 03.12.19р. представники сторін не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Позивач в своїй позовній заяві просить визнати дійсними 3 договори купівлі-продажу від 04.10.2004 року, укладених між КСП «Новоселидівська птахофабрика» в особі директора Вовк В.А. яке продало та Селянським (фермерським) господарством «Олександрівське» в осоіб керівника Зубко Ю.В. яке придбало будівлю пометосховища, будівлю інкубатора та будівлю яйцескладу 1974 року будівництва, що розташовані на території Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області «Новоселидівська птахофабрика».
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договори купівлі-продажу від 04.10.2004 року, акти передачі-приймання майна від 04.10.2004 року та прибуткові касові ордери №157, б/н та №158 від 04.10.2004 року, а також технічні паспорти на відповідні нежитлові будівлі.
Вказані документи додані до позовної заяви в копіях.
Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В силу ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.2). Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу (ч.5). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6).
З метою встановлення всіх обставин справи, беручи до уваги, що договори, на які посилається позивач, укладені у 2004 році, суд неодноразово витребував від позивача оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях, (ухвалами від 09.09.19р., від 02.10.19р. та від 05.11.19р.).
Станом на 03.12.19р. вимоги відповідних ухвал суду не виконані, оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях, позивачем не надані. При цьому позивач жодного разу не з`явився у підготовче засідання суду.
Згідно з ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
При цьому суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
За змістом ст.130 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.
Проте, нормами ст.130 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості повернення з державного бюджету 50% судового збору у випадку залишення позову без розгляду.
Згідно з п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
З огляду на зазначене, беручи до уваги, що позивачем не подано витребувані судом документи, тобто з вини самого позивача його позовна заява залишена без розгляду правові підстави для повернення судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 1, 7, п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 7, 12, 42, 73, 74, 86, 91, 130, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII, господарський суд
УХВАЛИВ:
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України (ст.253-259), шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя С.С. Тарапата