ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2019 р. Справа № 914/2459/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І.

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна», м. Львів,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінопалац-Львів», м. Львів, заборгованості в сумі 10 337,07 грн. (8 484,62 грн.основний борг, 1 350,01 грн. інфляційні втрати, 502,44 грн. 3% річних) по договору №17/2017-ТПВ про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 06.04.2017 року.

27.11.2019 року на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінопалац-Львів» заборгованості в сумі 10 337,07 грн. (8 484,62 грн. основний борг, 1 350,01 грн. інфляційні втрати, 502,44 грн. 3% річних) по договору №17/2017-ТПВ про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 06.04.2017 року. На підтвердження заявлених вимог долучено копії наступних документів: договору №17/2017-ТПВ про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 06.04.2017 року з додатками № 1 та № 2, акта прийому-передачі по договору №17/2017-ТПВ від 06.04.2017 року, картки рахунку 361 за 01.04.17-26.11.19рр., рішення Львівської міської ради № 23 від 13.01.2017 року з додатками № 1-3, рішення Львівської міської ради № 675 від 04.08.2017 року з додатками № 1-4, та розрахунок заборгованості основного боргу, інфляційних втрат і 3 % річних.

Розглянувши подану заяву, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Із положень ст. 152 (п. 8 ч. 1) та ст. 155 (п. 7 ч. 1) Господарського процесуального кодексу України вбачається, що з матеріалів поданої заяви суд повинен встановити наявність чи відсутність виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, не розглядаючи обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті.

Також суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, згідно з умовами договору №17/2017-ТПВ про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 06.04.2017 року, а саме п. 3.2, обсяг наданих виконавцем послуг та їх вартість визначається актом здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) на підставі даних про обсяг фактично вивезених виконавцем ТПВ.

Проте, заявником не долучено документів, складених на виконання вказаного пункту договору, чи інших первинних документів, які б підтверджували факт надання заявником послуг по вивезенню твердих побутових відходів на суму, відображену в розрахунку заборгованості.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що до заяви про видачу судового наказу не долучено документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме щодо надання ним послуг на суму 42 787,90 грн., на підставі яких можна було б стверджувати про виникнення у боржника заборгованості у зазначеному заявником розмірі. Із викладених у заяві обставин та із наданих заявником документів суд позбавлений можливості однозначно встановити виникнення у заявника права на отримання грошових коштів у розмірі 8 484,62 грн. основного боргу та інших нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання, та порушення такого права боржником.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 152 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінопалац-Львів» заборгованості в сумі 10 337,07 грн. (8 484,62 грн. основний борг, 1 350,01 грн. інфляційні втрати, 502,44 грн. 3% річних) по договору №17/2017-ТПВ про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 06.04.2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.