ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.12.2019 Справа № 908/3394/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Тараненко Юрія Івановича про забезпечення позову у справі №908/3394/19

позовної заяви Фізичної особи - підприємця Тараненко Юрія Івановича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача Фізичної особи - підприємця Іваногло Самуіла Івановича ( АДРЕСА_2 )

про стягнення коштів

без виклику сторін

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Фізична особа - підприємець Тараненко Юрій Іванович з позовом до відповідача Фізичної особи - підприємця Іваногло Самуіла Івановича, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 65000,00 грн та суму пені в розмірі 7 150,00 грн.

05.12.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно унікальний номер судової справи 908/3394/19, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 05.12.2019 позов ФОП Тараненка Ю.І. залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Разом з позовом від ФОП Тараненка Ю.І. надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:

1. Накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову - 80 831, 50 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку ФОП Іваногло СІ. (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 в ПАО «АЛЬФА-БАНК» МФО 300346.

2. Накласти арешт на належний на праві Іваногло С.І. власності автомобіль марки SKODA ОСТАVІА 2008 року виготовлення.

3. Накласти арешт на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0027 площею (га) 0.0963 за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка НОМЕР_3 , яка належить на праві власності Іваногло СІ.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що ФОП Іваногло СІ. порушуючи вимоги ст. 265 ГК та ст. 712 ЦК України, ухиляється від виконання своїх обов`язків передбачених договором поставки, відтак невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові суми, що належать ФОП Іваногло С.І. може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову, викладений в пунктах 1-10 частини 1 ст. 137 ГПК України. Згідно п. 1 ч. 1 цієї статті позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Розглянувши вищезазначену заяву про забезпечення позову у справі № 908/3394/19, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу по забезпеченню позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування наведений в ст. 75 ГПК України.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували зазначені в заяві обставини, зокрема: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного йому рухомого та нерухомого майна, витрачання ним коштів для здійснення розрахунків не з позивачем. Крім того, загальна сума позову, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 72 150,00 грн. В той же час, заявник просить накласти арешт на грошові кошти та майно відповідача у сумі, що значно перевищує розмір заявлених позовних вимог.

Отже, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, - суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

До того ж, суд звертає увагу, що до поданої позивачем заяви про забезпечення позову не надано доказів направлення копії цієї заяви та доданих до неї документів іншій стороні - відповідачу, що порушує принцип змагальності сторін.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи Тараненка Юрія Івановича про забезпечення позову у справі № 908/3394/19 шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно ФОП Іваногло Самуіла Івановича відмовити.

Примірник даної ухвали направити сторонам.

Ухвала підписана 09.12.2019.

Відповідно до ст.ст. 140, 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.А. Топчій