СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа № 905/1819/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивача - Стряпча І.О., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5597 від 28.08.19; довіреність № б/н від 01.01.19 р., представник ТОВ "Север-Авто";

відповідача - не з`явився

3-ої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", місто Київ (вх. № 2922 Х/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 (повний текст складено 27.08.2019, суддя Фурсова С.М.) у справі № 905/1819/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Север-Авто", Донецька область, місто Слов`янськ

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", місто Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , Донецька область, місто Краматорськ

про стягнення 44 493,06 гривень,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Север - Авто" до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа - Гарант" про стягнення 44 493,06 гривень страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа - Гарант" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Север - Авто" 44 493,06 гривень страхового відшкодування, а також 1 762,00 гривень судового збору.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/18, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Север-Авто" до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування; вирішити питання розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправомірно відхилено висновок судової товарознавчої експертизи № 523/254 від 24.06.2019, за результатом якої розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «БАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті настання ДП 24.12.2017 (за цінами на дату ДП), виходячи з обсягу фактично здійснених ремонтних робіт, згідно даних дослідження спеціаліста № 42-D/38/4 від 09.07.2018, становить 63 236,56 грн. таким чином, відповідач вважає, що розмір доплати до страхового відшкодування за полісом № АК/3500394 становить 6 729,62 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2019 у справі № 922/1819/19 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/18 залишено без руху, враховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі; доказів надсилання копії скарги іншім учасникам справ, та надано десятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення недоліків.

08.10.2019 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" надійшла заява, в якій апелянт просив долучити до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № 3218 від 13.09.2019 та докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України.

24.10.2019 позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/18 без змін, апеляційну скаргу ТДВ СК "Альфа-Гарант" - без задоволення. Позивач зазначає, що висновок судової автотоварознавчої експертизи не спростовує доводи позивача щодо розміру матеріального збитку, завданого йому внаслідок ДТП від 24.12.2017, які підтверджуються наявними у матеріалах справи іншими письмовими доказами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2019 призначено справу № 905/1819/18 до розгляду на 12.11.2019 об 14:00 год. Задоволено клопотання ТДВ СК «Альфа-Гарант» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі № 905/1819/18. Судове засідання у справі № 905/1819/18, призначене на 12 листопада 2019 року об 14-00 год., вирішено провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручено забезпечити Дарницькому районному суду м. Києва.

Позивача надав через канцелярію суду клопотання, в яких просив долучити до матеріалів справи докази, які підтверджують розмір фактично понесених ТОВ "Север - Авто" витрат на правничу допомогу у сумі 4800,00 грн.

В судовому засіданні 12.11.2019 оголошено перерву до 28.11.2019.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення уповноваженій особі ТОВ Страхова компанія "Альфа-Гарант".

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 28.11.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 24.12.2017 приблизно 13 год. 00 хв. на 7 км + 400 м автодороги "Слов`янськ - Донецьк - Маріуполь" сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "ВАЗ 217030 ", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та автобусом марки "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автобусу марки "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля марки "ВАЗ 217030 ", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 вимог пунктів 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 підтверджується ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2018 у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "ВАЗ 217030", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент ДТП була застрахована товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу № АК/3500394, із встановленим розміром (лімітом відповідальності) страхової суми за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 гривень, франшизи - 1 000,00 гривень, визначенням строку дії вказаного полісу з 00 год. 00 хв. 25.02.2017 до 24.02.2018; страхувальником за полісом є ОСОБА_1 .

Таким чином, особою відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант".

27.12.2017 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернувся директор товариства з обмеженою відповідальністю "Север-Авто" з відповідним повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

27.04.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "Север-Авто" та товариством з обмеженою відповідальністю "Базтехсервіс" (виконавець) укладено договір на виконання робіт по ремонту транспортного засобу, за умовами якого виконавець зобов`язується виконати ремонт транспортного засобу: автобус "БАЗ А 079.32", кузов НОМЕР_4, колір - жовтий, 2013 року випуску, зокрема, кузовні та малярні роботи, що визначені у додатках до цього договору.

Ціна договору становить 219 192,49 гривень, в тому числі ПДВ, та включає в себе 140 000,00 гривень, в тому числі ПДВ за базовий ремонт та 79 192,49 гривень, в тому числі ПДВ за погоджений додатковий ремонт.

Оплата вартості робіт по ремонту транспортного засобу автобусу марки "БАЗ А 079.32" та надання відповідних послуг, підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 27.04.2018 № 3832, від 01.06.2018 № 3953 на загальну суму 219 192,49 гривень, актом № 000675 від 01.06.2018 надання послуг.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 09/08.03.18 від 25.05.2018, складеного приватним підприємством "Український центр врегулювання збитків "Ладен-Авто", вартість матеріального збитку, завданого товариству з обмеженою відповідальністю "Север-Авто", як власнику пошкодженого транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату оцінки колісного транспортного засобу складає 129 866,78 гривень, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 117 813,72 гривень.

21.06.2018 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернувся директор товариства з обмеженою відповідальністю "Север-Авто" із заявою про виплату страхового відшкодування.

Дослідженням спеціаліста № 42-D/38/4 від 09.07.2018, складного аварійним комісаром - фізичною особою-підприємцем Видута Денисом Юрійовичем визначено, що матеріальний збиток, завданий власнику колісного транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_4), внаслідок його пошкодження складає 55 506,94 гривень з урахуванням ПДВ, без ПДВ - 46 255,79 гривень.

Відповідно до сформованого товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" страхового акту від 30.07.2018 № ЦВ/17/4443 та розрахунку сума страхового відшкодування становить 54 506,94 гривень, отримувачем виплати визначено товариство з обмеженою відповідальністю "Север-Авто".

На підставі вищевказаних документів відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Север-Авто" у розмірі 54 506,94 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 30.07.2018 № ID-108441.

23.08.2018 позивач звернувся до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" з претензією (від 23.08.2018 № 1067) щодо суми виплаченого страхового відшкодування.

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" у відповідь на вищевказану претензію повідомило про відсутність підстав для здійснення доплати страхового відшкодування за подією, яка мала місце 24.12.2017.

У зв`язку з відмовою товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" виплатити страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3500394 (за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 гривень), а також з урахуванням розміру визначеної полісом франшизи (1 000,00 гривень) та виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 54 506,94 гривень, товариство з обмеженою відповідальністю "Север-Авто" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" 44 493,06 гривень.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції виходячи з аналізу ст.ст. 999, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", встановив, що страховик (Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант") за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є відповідальною особою за завдані збитки.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Вина водія ОСОБА_2 підтверджується ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2018 у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

За таких обставин, відповідач, як страховик за полісом № АК/3500394, є особою, зобов`язаною відшкодовувати завдані ДТП збитки, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 4 полісу № АК/3500394 передбачено франшизу у розмірі 1000,00 гривень.

Позивачем при зверненні з позовом враховано суму франшизи, визначену полісом № АК/3500394.

Згідно зі статтею 29, пунктом 32.7 статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом першої інстанції досліджено, що наданий позивачем звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 09/08.03.18 від 25.05.2018 визначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату оцінки колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 117 813,72 гривень.

Разом з цим, за висновком судової автотоварознавчої експертизи № 523-524 від 24.06.2019 обсяг фактично здійснених ремонтних робіт транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 проведеного для відновлення його стану після ДТП, що сталася 24.12.2017, встановлений шляхом безпосереднього огляду транспортного засобу, відповідає обсягу робіт по відновленню автобуса, зазначеного у звіті № 09/08.03.18 про оцінку вартості матеріального збитку від 25.05.2018 та у дослідженні спеціаліста № 42-D/38/4 від 09.07.2018.

Також, суд першої інстанції визнав належними доказами на підтвердження оплати вартості робіт по ремонту транспортного засобу автобусу марки "БАЗ А 079.32" та надання відповідних послуг позивачу долучені до матеріалів справи платіжні доручення від 27.04.2018 № 3832, від 01.06.2018 № 3953.

Таким чином, оскільки матеріалами справи встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яка правомірно володіла транспортним засобом "ВАЗ 217030", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а відповідач, як страховик за полісом № АК/3500394, є особою, зобов`язаною відшкодовувати завдані ДТП збитки в межах ліміту його відповідальності за вказаним полісом (за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 гривень), місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" 44 493,06 гривень, як різниці між 99 000,00 гривень (ліміт відповідальності відповідача з урахуванням франшизи) та 54 506,94 гривень (фактично виплаченою сумою страхового відшкодування), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Відповідач в апеляційній скарзі позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що судом першої інстанції неправомірно відхилено висновок судової товарознавчої експертизи № 523/254 від 24.06.2019, за результатом якої розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «БАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті настання ДП 24.12.2017 (за цінами на дату ДП), виходячи з обсягу фактично здійснених ремонтних робіт, згідно даних дослідження спеціаліста № 42-D/38/4 від 09.07.2018, становить 63 236,56 грн.

Так, відповідно до ст.29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Згідно ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розхміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Ст 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» визначає, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Наданий позивачем звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 09/08.03.18 від 25.05.2018 виконаний суб`єктом оціночної діяльності ПП «УЦВЗ «ЛАДЕН-Авто», оцінку проводив оцінювач (ОСОБА_5), який має вищу освіту по спеціальності «Економіст», кваліфікацію оцінювача за спеціалізацією «Оцінка дорожних транспортних засобів». Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача НОМЕР_6 від 27.02.2002, посвідчення про підвищення кваліфікації НОМЕР_5 від 15.03.2017 (т. 1, а.с. 18).

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату оцінки колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 117 813,72 гривень.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частинами 1 та 6 вказаного Закону передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Як зазначено у звіті про оцінку вартості матеріального збитку № 09/08.03.18 від 25.05.2018, оцінка була проведена у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2001 № 2658-111 та Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 за № 1074/8395 (у редакції наказу міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України ід 24.07.2009 № 1335/5/1159).

Так, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Відповідно до п. 1.3 Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно з п.п. "е" п. 1.4 Методики вона застосовується, зокрема, з метою, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики).

Відповідно до п. 2.3, 2.4 Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно з п. 7.20, 7.21 Методики вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. Вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10 - 8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки. Відповідно до п. 8.1 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Відповідно до п. 8.6 Методики величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Величина ВТВ нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ (п. 8.6.1 Методики). Величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ (п. 8.6.2 Методики).

Для визначення вартості матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню власнику пошкодженого транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проводилась ідентифікація КТЗ, визначались обсяг і номенклатура робіт з відновлювального ремонту КТЗ, перелік необхідних складових та матеріалів, ринкова вартість КТЗ за формулою, визначеною у п. 7.3 Методики, коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ за формулою, визначеною у п. 7.37 Методики.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 523-524 від 24.06.2019 (т. 1, а.с. 109) обсяг фактично здійснених ремонтних робіт транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 проведеного для відновлення його стану після ДТП, що сталася 24.12.2017, встановлений шляхом безпосереднього огляду транспортного засобу, відповідає обсягу робіт по відновленню автобуса, зазначеного у звіті № 09/08.03.18 про оцінку вартості матеріального збитку від 25.05.2018 та у дослідженні спеціаліста № 42-D/38/4 від 09.07.2018.

Характер фактично здійснених ремонтних робіт органолептичним методом, шляхом зовнішнього візуального огляду, визначити не надається можливим за умов, визначених у дослідницькій частині.

Розмір матеріального збитку завданий власнику транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті настання ДТП 24.12.2017 (за цінами на дату ДТП) виходячи з обсягу фактично здійснених ремонтних робіт по відновленню пошкоджених складових, зазначених у звіті № 09/08.03.18 про оцінку вартості матеріального збитку 25.05.2018 не визначено за умов, викладених у дослідницькій частині.

Розмір матеріального збитку завданий власнику транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті настання ДТП 24.12.2017 (за цінами на дату ДТП) виходячи з обсягу фактично здійснених ремонтних робіт по відновленню пошкоджених складових, зазначених у Дослідженні спеціаліста № 42-D/38/4 від 09.07.2018, складає без НДС 63236,56 грн.

Розмір матеріального збитку завданий власнику транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті настання ДТП 24.12.2017, виходячи з характеру фактично здійснених ремонтних робіт не визначено за умов, викладених в дослідницькій частині.

При цьому, як зазначено експертом в дослідницькій частині, на момент огляду зазначені складові автобусу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у технічному справному стані. Вказані складові замінені або відремонтовані, металеві складники пофарбовані. Обсяг фактично здійснених ремонтних робіт, проведених для відновлення технічного стану відповідає визначеному переліку. Визначити дійсний характер робіт, який був застосований для відновлення об`єкта дослідження (відбувався ремонт або заміна складових, відбувалася заміна складової в зборі, або часткова заміна, стан замінених складових (встановлювалися бувші у використанні чи нові та інше) оглядом визначити не надається можливим.

Отже, дослідження змісту висновку експерта дає підстави вважати, що даний висновок містить припущення щодо вартості відновлюваного ремонту, оскільки характер фактично здійснених ремонтних робіт, який був застосований для відновлення об`єкта дослідження, та розмір матеріального збитку завданий власнику транспортного засобу "БАЗ А 079.32", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті настання ДТП 24.12.2017, виходячи з характеру фактично здійснених ремонтних робіт не визначено за умов, викладених в дослідницькій частині.

Колегія суддів звертає увагу, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності та повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Висновок експерта не є тотожним висновку оцінювача, але в той же час він підтверджує обсяг фактично здійснених ремонтних робіт транспортного засобу проведеного для відновлення його стану після ДТП, зазначеного у звіті № 09/08.03.18 про оцінку вартості матеріального збитку від 25.05.2018. Крім того, об`єктивність та достовірність висновку оцінювача, викладених у звіті № 09/08.03.18 про оцінку вартості матеріального збитку 25.05.2018, не визначається попередженням його виконавцем про кримінальну відповідальність. Об`єктивність оцінки пошкодженого транспортного засобу та здійснення її у відповідності до вимог чинного законодавства як обов`язок передбачені ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» без будь-якої прив`язки до повідомлень його про відповідальність. Отже, відсутні підстави стверджувати про необ`єктивність оцінювача через те, що він не був повідомлений про кримінальну відповідальність.

Крім того, згідно ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили оцінюється разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу.

Таким чином відповідачем не доведено належними та допустимими доказами невідповідність Звіту від № 09/08.03.18 про оцінку вартості матеріального збитку від 25.05.2018 нормативно-правовим актам з оцінки майна, а сукупність вищевикладених обставин та матеріали справи спростовують доводи апелянта, що, в свою чергу, тягне за собою їх відхилення.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

На підставі викладеного, колегія суддів визнає, що позивач обґрунтував та належним чином довів належними та допустимими доказами правомірність своїх позовних вимог. Разом з цим, факти, викладені в апеляційній скарзі відповідачем і його посилання на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи наведене вище, судова колегія дійшла висновку, що рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/18 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Стосовно клопотання представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в межах апеляційного перегляду рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/19, колегія суддів вважає правомірним покладення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4800,00 грн на відповідача, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав суду: додаткову угоду № 2 від 25.11.2019, укладену між Адвокатським Об`єднанням «ДЕКСТРА» та ТОВ «Север-Авто»; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Бабіч В.О. серія ДН № 5090 від 25.07.2018; Витяг з ЄРАУ щодо адвоката Бабіч В.О., яким підтверджуються адвокатська діяльність в Адвокатському Об`єднанні «ДЕКСТРА»; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Стряпча І.О. серія ДН № 5597 від 28.08.2019; Витяг з ЄРАУ щодо адвоката Стряпча І.О., яким підтверджуються адвокатська діяльність в Адвокатському Об`єднанні «ДЕКСТРА»; довіреності представників від 01.01.2019; звіт витраченого часу адвоката бабіч В.О. від 25.11.2019; рахунок на оплату № 134 від 08.11.2019 на суму 3300 грн.; платіжне доручення № 222 від 11.11.2019 про сплату 3300 грн.; рахунок на оплату № 139 від 25.11.2019 на суму 1500 грн.; платіжне доручення № 246 від 26.11.2019 про сплату 1500 грн.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Оскільки іншою стороною не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, тому заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими вищевказаними доказами та покладаються на позивача.

Враховуючи, що позивачем доведено понесені витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені витрати у розмірі 4800,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими вищевказаними доказами та покладаються на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі

Згідно ч. 2 ст. 114 ГПК України розумним є строк, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Отже, беззаперечною є вимога про необхідність дотримання розумного для кожного окремого випадку процесуального строку розгляду справи.

У судовому засіданні 28.11.2019 після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати головуючий оголосив вступну та резолютивну частини постанови, а також судом оголошено, що повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи. Однак, у зв`язку з перебуванням судді Білецької А.М. на лікарняному з 02.12.2019 року по 04.12.2019 року включно, повний текст постанови складено та підписано 05 грудня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", місто Київ на рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2019 у справі № 905/1819/18 залишити без змін.

Задовольнити клопотання позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26; код ЄДРПОУ - 32382598) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Север - Авто» (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Торгова, будинок № 60, код ЄДРПОУ - 30354146) витрати на правничу допомогу у розмірі 4800,00 за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.12.2019.

Головуючий суддя А.М. Білецька

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.Є. Медуниця