РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.11.2019 р. Справа № 910/13908/19
За позовом Приватного акціонерного товариства « Укргідроенерго »

До Консорціуму « Науково - виробничого об`єднання « Укргідроенергобуд »

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю « Променергобудсервіс »

Про стягнення 391197,60 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Войтюк Д.В. - адвокат.; Солошенко Н.М. - предст.

Від відповідача Іскоростенський Д.А. - адвокат; Коваленко О.О. - предст.

Третя особа Іскоростенський Д.А. - адвокат .

Обставини справи

Позивач - Приватне акціонерне товариство « Укргідроенерго » звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Консорціуму « Науково - виробничого об`єднання « Укргідроенергобуд » 391197,60 грн. безпідставно завищену вартість робіт за договором генерального підряду № 01/2016-К від 19.08.2016 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем п. 6.4.4.1 Національного стандарту України « Правила визначення вартості будівництва в Україні » ДСТУ-Н Б Д. 1.1 - 1:2013, затвердженого Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 р. № 293.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2019 р. відкрите провадження у справі №910/13908/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення судового засідання на 07.11.2019 р.

25.10.2019 р. через канцелярію суду представником відповідача подана заява про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю « Променергобудсервіс »

Ухвалою від 07.11.2019 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 28.11.2019 р. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю « Променергобудсервіс »

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на необгрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи у письмових поясненнях з приводу позовних вимог позивача також просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що спірні кошти отримані Товариством з обмеженою відповідальністю « Променергобудсервіс » за належно виконані роботи за договором субпідряду від 23.08.2016 р. № 7-01/2016.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2016 р. між приватним акціонерним товариством « Укргідроенерго » ( позивачем, замовником ) та консорціумом « Науково - виробничого об`єднання « Укргідроенергобуд » ( відповідачем, генпідрядником ) був укладений генеральний договір № 01/2016-К.

Предметом вказаного договору згідно п. 2.1 договору є виробничо - господарські взаємовідносини, пов`язані із виконанням генпідрядних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії « Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС » ПАТ « Укргідроенерго »

Згідно п. 2.1.1 договору від 19.08.2016 р. №01/2016-К виробничо - господарськими відносинами є виконання будівельних робіт, а також поставка обладнання, пов`язані із завершенням будівництва об`єкта відповідно до проекту, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 р. № 439-р.

Ціна договору визначається кошторисною документацією та договірною ціною, специфікацією поставки обладнання. ( п. 4.1 договору ).

Згідно п. 4.2 договору від 19.08.2016 р. №01/2016-К ціна договору визначається на підставі сумарного підрахування цін, вказаних у п. п. 4.2.1-4.2.2 цього договору і становить ,00 грн., у тому числі ПДВ - 638828733,83 грн., які сплачуються замовником та за рахунок власних та залучених коштів.

Відповідно до п.п.6.3.1 п. 6.3 вказаного договору генпідрядник має право залучати відповідно до умов договору третіх осіб ( субпідрядників ).

З метою виконання умов договору підряду від 19.08.2016 р. №01/2016-К відповідачем були укладені три договори субпідряду з Товариством з обмеженою відповідальністю « Променергобудсервіс », а саме:

договір від 16.01.2012 р. № 22-01/2011 на виконання будівельно-монтажних робіт із завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції ( уточнення проекту першої черги ГАЕС у складі 3-х агрегатів, включаючи заходи з підвищення надійності та безпеки гідротехнічних споруд, основного гідросилового обладнання Дністровської ГАЕС ). Строк дії договору до 31.12.2012 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Ціна договору динамічна та може бути змінена і становить 3166890 грн. До укладеного договору вносилися зміни та доповнення (25 додаткових угод). Згідно з додатковою угодою від 31.12.2015 р. № 25 ціна договору становить 31277851,77 грн.;

договір від 23.08.2016 р. № 07-01/2016 на виконання будівельних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго». Термін дії договору до 31.12.2016 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Ціна будівельних робіт з матеріалами становить 4031000,40 грн. До укладеного договору вносилися зміни та доповнення ( 15 додаткових угод ). Згідно з додатковою угодою від 27.09.2018 р. № 15 ціна договору становить 22032 882 грн.;

договір від 02.01.2018 р. № 01-09/2017 на виконання будівельних робіт із будівництва другої черги Дністровської ГАЕС у складі гідроагрегату № 4 філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго». Строк дії договору до 31.12.201 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Ціна будівельних робіт з матеріальними ресурсами становить 61959,60 грн. До укладеного договору вносилися зміни та доповнення ( 3 додаткових угоди ). Згідно з додатковою угодою від 25.07.2018 р. № 3 ціна договору становить 1189 600,80 грн.

На виконання умов вказаних договорів субпідряду субпідрядником виконаний комплекс робіт на загальну суму 27316248 грн., у тому числі за договором від 16.01.2012 № 22-01/2011 - 4046222,40 грн., від 23.08.2016 № 07-01/2016 - 21845598 грн. та від 02.01.2018 № 01-09/2017 - 1424427,60 грн. ( акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 на вказану суму підписані уповноваженими представниками сторін ).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 10.05.2019 р. Державна аудиторська служба України провела планову ревізію фінансово - господарської діяльності Приватного акціонерного товариства « Укргідроенерго » за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р.

За результатами вказаної перевірки складений акт № 05-21/4 про порушення відповідачем пункту 6.4.4.1 Національного стандарту України « Правила визначення вартості будівництва в Україні » ДСТУ-Н Б Д. 1.1 - 4:2013, затвердженого Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 р. № 293, внаслідок чого Приватному акціонерному товариству « Укргідроенерго » завдано збитків на суму 391197,60 грн., що призвело до втрат останнім фінансових ресурсів, яке виразилось у сплаті ПрАТ « Укргідроенерго » безпідставно завищеної субпідрядником - ТОВ « Променергобудсервіс » вартості виконаних робіт на суму 391197,60 грн.

12.07.2019 р. листом № 14-4-1/3119 позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування суми в розмірі 391197,60 грн.

Відповідач у відповіді на зазначений лист відмовив позивачу у відшкодуванні вказаної суми, у зв`язку з відсутністю для цього підстав. ( лист від 12.08.2019 р. № 01-01-03/689 )

Суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. ( ст. 837 ЦК України )

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. ( ст. 843 ЦК України ) Згідно ч.ч.2, 3, 5 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 Цивільного кодексу України ).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України « Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні » головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно п. п. 1,7,10 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Тобто виходячи з аналізу вказаних норм органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов`язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

Висновки перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Таким чином, поданий позивачем акт ревізії фінансово-господарської діяльності приватного акціонерного товариства « Укргідроенерго » від 10.05.2019 р. № 05-21/4 не є належним доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором.

Що стосується посилання позивача на завданні йому збитки, то частиною 2 ст. 224 ГК України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. ( ч. 1 ст. 225 ГК України )

Таким чином, для застосування такого виду господарської санкції, як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками;

- вини.

При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивач всупереч вимогам зазначеної статті ГПК України не надав доказів наявності всіх елементів складу правопорушення з боку відповідача, оскільки останній здійснював свої обов`язки відповідно до умов договору від 19.08.2016 р. № 01/2016 -К.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 05.12.2019 р.

Суддя В.І.Пінчук