ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

м. Черкаси справа № 925/876/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача - Колода Л.Д. адвокат за ордером, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про розірвання договору та стягнення 27326,77 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про розірвання договору від 02.01.2019 №7 про постачання електричної енергії та стягнення 27326,77 гривень заборгованості за спожиту електроенергію.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач заборгував позивачу за січень-березень місяці 2019 року за спожиту електричну енергію по вказаному договору та станом на час подачі позову вартість її не сплатив. Тому через неналежне виконання умов цього договору - прострочення споживачем оплати за постачання електричної енергії, позивач має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання.

Позивач вказав, що на виконання п.13.5 Договору ним були направлені відповідачу листи-попередження про розірвання договору від 02.05.2019 № 1108 та № 1109, але відповідач їх залишив без реагування.

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти позовних вимог в частині розірвання Договору посилаючись на те, що загальні положення та умови договору мають бути справедливими і прозорими, викладеними чітко і ясно, не містити процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав споживача.

Відповідач погоджується щодо умов п.13.4. Договору, яким передбачено, що Постачальник має право розірвати цей Договір достроково, повідомивши Споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, у випадках якщо: 1) споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з Договором, за умови, що Постачальник здійснив попередження Споживачу про можливе розірвання цього Договору. Згідно п.13.7. Правил усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Відповідач зазначив, що у додаток до позову ТОВ «Черкасиенергозбут» надано копії попереджень про розірвання договору про постачання електричної енергії від 02.05.2019 №№ 1108,1109, але не надано доказів, передбачених п.13.7 Договору, про надіслання попереджень відповідачу.

На думку відповідача, стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності. Тому, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування вищевказаних обставин.

Щодо заборгованості за спожиту електричну енергію, відповідач пояснив, що на даний час підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі. Важкий фінансовий стан підприємства підтверджується фінансовою звітністю. Згідно звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2019 р. відповідач чистий фінансовий результат підприємства складає: прибуток відсутній, збиток 17 553 тис. грн.

Відповідач зазначив, що підприємство також має заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам за червень-липень 2019 р. у розмірі 7 879 691 грн., що підтверджується актом інспекційного відвідування від 14.08.2019 р. № ЧК 412/1548/АВ. Тому, наведені обставини і стали причиною несвоєчасної сплати коштів за використання електричної енергії.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 03.12.2019.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Про час, дату і місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про поштове вручення ПАТ "Укрпошта" форми № 119.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору є стягнення з відповідача боргу та розірвання договору про постачання електричної енергії через неналежне виконання умов цього договору.

Позивач - ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території»,

02.01.2019 між сторонами був укладений договір про постачальника електричної енергії за № 7 постачальником універсальних послуг шляхом подання відповідачем заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 28.12.2018 та обрано комерційну пропозицію № 2 «Непобутов, споживачі» (для не побутових споживачів, які мають право на універсальну послугу) (далі - Договір).

За умовами п.2.1. Договору Постачальник зобов`язався продавати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач зобов`язався оплачувати Постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору

Згідно п. 4 комерційної пропозиція № 2 «Непобутові споживачі» (для не побутових споживачів, які мають право на універсальну послугу), яка є невід`ємною частиною до Договору (далі - Комерційна пропозиція) оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 числа наступного місяця за розрахунковим. Строк виставлення остаточного рахунку споживачу - до 5 числа місяця наступного за розрахунковим.

01.02.2019 відповідачем було подано заяву-приєднання до умов договору на умовах Комерційної пропозиції постачальника та обрано комерційну пропозицію № 5 «Вільна ціна бюджет».

З матеріалів справи вбачається, що повноважними особами сторін були належним чином підписані Акти приймання-передавання товарної продукції: за січень 2019 від 06.02.2019 року, за лютий 2019 року від 14.03.2019 року та за березень від 02.04.2019 року:

- 3297 кВт. год. в січні 2019 на загальну суму 9414,41 грн.;

- 5873 кВт. год. в лютому 2019 на загальну суму 12920,58 грн.;

- 2269 кВт. год. в березні 2019 на загальну суму 4991,78 грн.

Позивачем відповідачу були вручені рахунки: за січень 01.02.2019; за лютий 01.03.2019 і за березень 01.04.2019.

14.03.2019 та 02.05.2019 за №1108 і №1109 позивач відповідачу направляв листи-попередження із вимогою здійснити оплату за спожиту електричну енергію, яка утворилась за січень - березень 2019 року на загальну суму 27326,77 грн.

Станом на час подання позову заборгованість відповідача за використану електричну енергію становила:

- за січень 2019 р. - 9414,41 грн.;

- за лютий 2019 р. - 12920,58 грн.;

- за березень 2019 р. - 4991,78 грн., всього 27326,77 грн.

П.13.5. Договору сторони узгодили, що Постачальник має право розірвати цей Договір достроково, повідомивши Споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, у випадках якщо споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з Договором, за умови, що Постачальник здійснив попередження Споживачу про можливе розірвання цього Договору.

На виконання п.13.5 Договору позивач відповідачу направляв листи про розірвання договору через заборгованість, яка виникла станом на березень місяць 2019 р.02.05.2019 за №№1108,1109

Ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії»

від 13.04.2017 №2019-УШ (далі-Закон) визначено:

споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу;

постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги;

універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Ст.4 Закону передбачає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на Договірних засадах.

Згідно п.8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масово інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до ч.2 п.3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила) у межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, України містять такі положення:

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За приписами ст.651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Виходячи з фактичних обставин справи та приписів наведеного вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Зобов`язання між сторонами виникли з моменту укладення договору постачання електричної енергії від 02.01.2019 №7, на підставі якого позивач здійснював відповідачу постачання електроенергії. Відповідач свого обов`язку щодо своєчасної оплати за спожиту електроенергії не виконав. Доказів перерахування відповідачем позивачу боргу в розмірі 27326,77 грн. до суду не подано.

Факт отримання від позивача електричної енергії відповідач не оспорює.

Відтак, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 27326,77 грн. заборгованості обґрунтованою, і такою, що підлягає до задоволення.

Сторонами на підставі умов п.13.5 Договору було узгоджено, що Постачальник має право розірвати цей Договір достроково, повідомивши Споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, у випадках якщо споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з Договором, за умови, що Постачальник здійснив попередження Споживачу про можливе розірвання цього Договору.

Факт направлення відповідного попередження згідно п.13.5 Договору підтверджується наявними доказами у справі, а саме: листами про розірвання договору від 02.05.2019 №№1108,1109.

Суд приходить до переконання, що оскільки відповідач прострочив оплату за постачання електричної енергії позивачу, що є істотним порушенням договору, то позивач вправі вимагати його розірвання у відповідності до приписів ст. 651 ЦК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (; бул.Шевченка,389, м.Черкаси, 18006) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (; вул.Благовісна,166, м.Черкаси, 18002) - 27 326,77 грн. (двадцять сім тисяч триста двадцять шість грн. 77 коп.) заборгованості та 3842, 00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн.) витрат по сплаті судового збору.

Розірвати договір про постачання електричної енергії від 02.01.2019 № 7, укладений між дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () та товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" ().

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.12.2019 р.

Суддя К.І.Довгань