ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" листопада 2019 р.Справа № 922/2315/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши заяву розпорядника майна - керівника боржника про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агрофірма "Владислав" (вх. № 21487 від 10.09.2019 р.) по справі

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"
до ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", с. Бірки
про визнання банкрутом
за участю :

учасники судового процесу не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 03.08.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" в розмірі 6086635,33 грн. основного боргу, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Татіщева О.Є Оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство здійснено на офіційному веб-сайті ВГСУ 05.08.2016 р. № 34202.

Ухвалою суду від 28.03.2017 р. відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (вх. № 28534 від 31.08.2016 р.) про відсторонення від посади керівника боржника, задоволено клопотання розпорядника майна про відсторонення керівника боржника від посади, відсторонено керівника боржника Лисенка Ю.Є. від посади, покладено виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

До суду від розпорядника майна - керівника боржника надійшла заява про стягнення дебіторської заборгованості (вх. № 21487 від 10.09.2019 р.), в якій просить суд стягнути з ТОВ "Агрофірма "Владислав" на користь ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" заборгованість, яка виникла на підставі Договору на виконання послуг з інкубації, вирощування ремонтного молодняку та утриманню дорослих курей № 144 від 09.07.2014 р. та Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог (за період від 01.11.2015 р. по 01.07.2016 р.) від 01.07.2016 р. у розмірі 195719,89 грн.

Дослідивши заяву розпорядника майна - керівника боржника про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агрофірма "Владислав" (вх. № 21487 від 10.09.2019 р.), суд призначив її до розгляду на 26.09.2019 р., залучив до участі з розгляду вказаної заяви ТОВ "Агрофірма "Владислав", оскільки прийняте за результатами розгляду даної заяви судове рішення може вплинути на його права та обов`язки.

У зв`язку із відрядженням судді Усатого В.О. призначене судове засідання не відбулось.

Ухвалою від 30.09.2019 р. суд призначив до розгляду заяву розпорядника майна - керівника боржника про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агрофірма "Владислав" (вх. № 21487 від 10.09.2019 р.) на "17" жовтня 2019 р. Зобов`язав розпорядника майна - керівника боржника надати суду належним чином завірені копії доданих до заяви документів та їх оригінали для огляду у судовому засіданні. Зобов`язав ТОВ "Агрофірма "Владислав" надати суду відзив на заяву з правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

17.10.2019 р. від розпорядника майна на виконання вимог ухвали суду від 30.09.2019р. надійшли письмові пояснення (вх. № 24862 від 17.10.2019р.) щодо надання оригіналів документів, в яких він зазначає, що на підприємстві боржника наявні лише завірені та скріплені печаткою колишнім директором ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" Лабунцем В.В. копії Договору на виконання послуг з інкубації, вирощування ремонтного молодняку та утриманню дорослих курей № 144 від 09.07.2014р. та Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог (за період від 01.11.2015 р. по 01.07.2016 р.) від 01.07.2016 р. Для огляду в судовому засіданні були надані завірені підписом та скріплені печаткою колишнім директором ОСОБА_1 В ОСОБА_2 копії вказаних документів.

В судовому засіданні 17.10.2019р. було відкладено розгляд заяви розпорядника майна-керівника боржника (вх.№ 21487 від 10.09.2019) на 21.11.2019 р.

Представник ТОВ "Агрофірма Владислав" в призначене судове засідання не з`явився, відзиву, витребуваного ухвалою суду від 30.09.2019р. не надав, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України. Але, судова кореспонденція, яка направлялась на юридичну адресу ТОВ "Агрофірма Владислав" повернута поштою на адресу суду із позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання стороною кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

В судовому засіданні 21.11.2019 р. представник боржника підтримала вимоги, викладені в заяві, просила суд стягнути з ТОВ "Агрофірма "Владислав" суму дебіторської заборгованості.

Представник ТОВ "Агрофірма "Владислав" в призначене судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні 21.11.2019р. оголошено перерву до 17:00 години відповідно до п. 2,3 ст. 216 ГПК України.

Після перерви представники учасників розгляду заяви не з`явилися.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки ТОВ "Агрофірма Владислав" був належним чином повідомлений про судове засідання, проте своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, рішення у даній справі приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч. 2 ст. 178 ГПК України.

При цьому, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Всі ці обставини суд враховує при розгляді справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви розпорядника майна боржника - керівника, всебічно та повно дослідивши матеріали заяви та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

09.07.2014 року між ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ та TOB "Агрофірма "Владислав" було укладено Договір на виконання послуг з інкубації, вирощування ремонтного молодняку та утриманню дорослих курей № 144.

Відповідно до п. 2.1. Договору його предметом є взаємні зобов`язання Сторін щодо організації та виконання робіт з послуг із інкубації, в і дощування молодняку та утримання дорослих курей на яйце.

Згідно з п. 3.2. за виконання робіт з послуг по інкубації, вирощування молодняку та утримання дорослих курей на яйце Замовник (TOB "Агрофірма "Владислав") сплачує Виконавцю (ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ) грошову суму в розмірі 74 442, 61 грн. (згідно Додатку №4 до Договору).

01.07.2016 між ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ та TOB "Агрофірма "Владислав" було укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (за період від 01.11.2015р. по 01.07.2016р.), відповідно до якої з моменту набрання нею чинності Сторони погодили, що зобов`язання TOB "Агрофірма "Владислав" перед ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ по зобов`язанням за Договором № 144 від 09.07.2014 р. припинено частково на суму 149 621,99 грн. і станом на 01.07.2016 р. заборгованість TOB "Агрофірма "Владислав" перед ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ становить 195719,89 грн.

12.05.2017 р. ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ направляв на адресу TOB "Агрофірма "Владислав" Акт звірки взаєморозрахунків від 01.01.2017 р. (2 екземпляри), які були повернуті ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ у зв`язку з відмовою адресата отримувати відповідний лист, про що свідчить відмітка на поштовому конверті.

ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ на адресу боржника направлялися Претензії № 163 від 19.07.2017 р. з додатками та № 106 від 01.07.2019 р., які не були вручені адресату і повернулися за закінченням терміну зберігання.

Крім того, заявник зазначає, що на адресу TOB "Агрофірма "Владислав" був направлений Акт звірки взаєморозрахунків від 01.01.2019 р. (2 екз.), які були отримані TOB "Агрофірма "Владислав" 17.01.2019, про що свідчить поштове зворотне повідомлення, залишені без розгляду, відповіді до цього дня не надходило.

Таким чином, відповідно до Довідки № 115 від 02.09.2019 на балансі ДП Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва НААНУ обліковується дебіторська заборгованості по TOB "Агрофірма "Владислав" в сумі 195 719,89 грн.

Відповідно до п.5.4. та п. 5.5. Договору, факт належного виконання робіт та їх оплати оформлюється Актом приймання-передачі виконаних робіт. У випадку не підписання акта приймання-передачі будь-якою із сторін протягом 10 календарних днів з моменту його виставлення, а так само у разі відсутності вмотивованої письмової відмови від його підписання у встановлений 10 денний термін, вважається, що Акт приймання-передачі виконаних робіт підписаний Сторонами без жодних зауважень.

Такі обставини, на думку заявника є підставою для звернення до суду із відповідною заявою щодо захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим розпорядник майна - керівник боржника й звернувся до суду із заявою про стягнення дебіторської заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав, викладених в заяві, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Станом на день розгляду справи в суді, ТОВ "Агрофірма "Владислав" заборгованість не сплатив та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу, у відповідності до вимог ГПК України.

Отже, ТОВ "Агрофірма "Владислав" визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати наданих послуг за договором № 144 від 09.07.2014р. у розмірі 195719,89 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги розпорядника майна - керівника боржника ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" про стягнення з ТОВ "Агрофірма "Владислав" 195719,89 грн. заборгованості є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими ТОВ "Агрофірма "Владислав" та визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на TOB "Агрофірма "Владислав", оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173,193 Господарського кодексу України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 202, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву розпорядника майна - керівника боржника (вх. № 21487 від 10.09.2019 р.) про стягнення з ТОВ "Агрофірма "Владислав" на користь ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Владислав" (, адреса: 62419, Харківська область, Харківський район, с. Борщова, вул. Центральна, 1-А) на користь Державного підприємства Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (, 63421, Харківська область, Зміївський район, село Бірки, вул. Центральна, буд. 2-А) - 195 719,89 грн. заборгованості та 3842,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвалу направити розпоряднику майна, ТОВ "Агрофірма "Владислав".

Суддя Усатий В.О.