ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2845/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. - доповідач

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

при секретарі Ревковій Г.О.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна»

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.10.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі № 908/2845/19

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» ( ідентифікаційний код 03749922, вул. Шкільна, буд. 40, с. Воскресенка, Приазовський район, Запорізька область, 72414)

до Воскресенської сільської ради ( ідентифікаційний код 04353853, вул. Шкільна, буд. 44, с. Воскресенка, Приазовський район, Запорізька область, 72414)

про визнання протиправним і скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрофірма «Україна» звернувся із позовом до Воскресенської сільської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати зроблений державним реєстратором Приазовської районної державної адміністрації Новіковим Артемом Валерійовичем запис про державну реєстрацію права комунальної власності ( номер запису 15758703) за Воскресенською сільською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0041 площею 6,4 га

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.10.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» до Воскресенської сільської ради про визнання протиправним і скасування запису № 15758703, зробленого державним реєстратором Приазовської районної державної адміністрації Новіковим Артемом Валерійовичем про державну реєстрацію права комунальної власності за Воскресенською сільською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0041 площею 6,4 га

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрофірма «Україна» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до господарського суду Дніпропетровської

області для розгляду по суті спору.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення норм процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, у поданому ним позові спір пов`язаний з реалізацією земельних прав позивача, зокрема, права на вільне користування земельною ділянкою, яку він використовує на підставі договору оренди, а тому державний реєстратор у таких відносинах не здійснює відносно позивача владних управлінських функцій, а тому, суд першої інстанції помилково зазначив, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На думку апелянта, той факт, що державний реєстратор здійснює публічно-владні управлінські функції не змінює правову природу спірних правовідносин і не перетворює цей спір у публічно -правовий, оскільки спір між сторонами стосується права користування спірною земельною ділянкою, тобто, носить приватно-правовий характер.

Крім того, апелянт посилається на те, що згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року, вказану справу передано на розгляду судді Проскурякова К.В., який заявив самовідвід.

Ухвала судді Проскурякова К.В. від 17.10.2019 року винесена без вирішення питання про самовідвід цього судді в нарадчій кімнаті, без підтвердження обставин, що стали підставою для самовідводу, що на думку апелянта, є самостійною підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції ( п. 4 ч.1 ст. 280 ГПК України).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.10.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі № 908/2845/19. Розгляд справи призначено на 09.12.2019рік.

09.12.2019 року в судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

До суду апеляційної інстанції представник відповідача не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до Воскресенської сільської ради із позовом про визнання протиправним і скасування запису №15758703, зробленого державним реєстратором Приазовської районної державної адміністрації Новіковим Артемом Валерійовичем, про державну реєстрацію права комунальної власності за Воскресенською сільською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0041 площею 6,4 га, позивач - Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агрофірма "Україна" посилався на те, що реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0041 площею 6,4 га відбулась з порушенням вимог законодавства, оскільки на час державної реєстрації цього права (серпень 2016 року) у відповідача були відсутні технічні документи на земельну ділянку, тому що технічний звіт встановлення меж земельної ділянки був виготовлений лише у жовтні 2016 року, а також була відсутня документація із землеустрою, яка стала підставою для формування земельної ділянки.

При цьому, порушення власних прав та інтересів оскаржуваним записом позивач обґрунтовує тим, що на даний час він є орендарем зазначеної земельної ділянки, а тому реєстрація права власності на земельну ділянку за Воскресенською сільською радою порушує права позивача, як орендаря земельної ділянки, оскільки на даний час на розгляді в господарському суді перебуває спір про зобов`язання СВК «Агрофірма «Україна» повернути земельну ділянку на користь Воскресенської сільської ради.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, господарський суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підсудний господарському суду, оскільки державний реєстратор при здійсненні реєстрації речових прав на майно виконує владні управлінські функції на основі закону.

При цьому, за висновком суду, зазначення позивачем в якості відповідача у справі Воскресенької сільської ради, а не державного реєстратора, не змінює правової природи позову у справі №908/2845/19 як спору щодо оскарження дій державного реєстратора при здійсненні владних управлінських функцій.

Заявлені у справі № 908/2845/19 позовні вимоги не поєднані з майновими вимогами, не є похідними від них, а тому не відповідають нормі п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України щодо підсудності такого спору господарському суду.

Справи, предметом розгляду яких є оскарження дій суб`єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій, належать до юрисдикції адміністративного суду.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Статтею 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: позовної заяви та додатків до нього, позивачем є юридична особа- Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрофірма «Україна», а відповідачем - Воскресенська сільська рада.

За обставинами справи, між позивачем та Приазовською районною державною адміністрацією укладені договори оренди невитребуваних земельних паїв, щодо частини з яких на підставі рішень судів визнано відумерлою спадщину та здійснено реєстрацію права власності на ці земельні ділянки за Відповідачем - Воскресенською сільською радою.

У зв`язку з реєстрацією права комунальної власності за відповідачем, до позивача у межах іншої справи заявлені вимоги щодо витребування даних земельних ділянок, право оренди на які у вигляді невитребуваних паїв було зареєстровано за позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Таким чином, спір між СВК «Агрофірма «Україна» та Воскресенською сільською радою виник внаслідок порушення цивільних прав позивача щодо права користування орендованою ним земельною ділянкою у вигляді невитребуваних паїв, право власності на які зареєстровані за відповідачем.

У даній справі спір пов`язаний з реалізацією земельних прав позивача, зокрема права на вільне користування земельною ділянкою, яка на думку позивача правомірно ним використовується на підставі договору оренди.

Державний реєстратор, до якого позивачем не заявлені вимоги, у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, а права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із цивільних/господарських правовідносин, про що свідчить також те, що відповідачем зазначена Воскресенська сільська рада.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, частиною 3 статті 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншому, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач обґрунтовує позовні вимоги саме порушенням процедури реєстрації майна (відсутністю у реєстратора належного пакету документів, необхідного для здійснення реєстрації), тобто, фактично за змістом та предметом позову позивачем оскаржуються саме дії державного реєстратора.

Проте, колегія суддів вважає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу.

Суд зазначає, що органи місцевого самоврядування/ органи державної влади можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. Причому статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права - цивільні чи публічні вони мають намір реалізувати.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих документів, позивач, заявляючи вимоги до Воскресенської сільської ради, обґрунтовує незаконність дій державного реєстратора порушенням власних прав та інтересів оскаржуваним записом, оскільки він є орендарем земельної ділянки, право власності на яку було зареєстровано з порушенням, а тому така реєстрація порушує права позивача, як орендаря земельної ділянки, оскільки на даний час на розгляді в господарському суді перебуває спір про зобов`язання СВК «Агрофірма «Україна» повернути земельну ділянку з незаконного користування на користь Воскресенської сільської ради.

Означене свідчить про ознаки приватно-правового спору, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

При цьому, той факт, що в даній справі позовні вимоги не поєднані з майновими вимогами, не є похідними від них, а тому не відповідають нормі п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України щодо підсудності такого спору господарському суду, є безпідставними, оскільки в даному випадку позивач посилається на існування окремого спору у порядку господарського судочинства, який виник внаслідок здійснення державним реєстратором реєстрації права власності за відповідачем.

Доводи апелянта про порушення суддею Проскуряковим К.В. при винесенні ухвали від 17.10.2019 року про самовідвід, норм процесуального законодавства, не є предметом перегляду в даній справі, оскільки заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином, оскільки у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі , то ухвала суду першої інстанції у відповідності до статті 271 ГПК України підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна»- задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.10.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі № 908/2845/19 - скасувати та справу передати на розгляд суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 09.12.2019.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов