ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/1959/19

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карапуз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакувальні технології»

про стягнення 79 941,85 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: Ясинська-Копиця Г.В (наказ № 30 від 12.09.2011 року);

від відповідача: Ткачук Н.О. (довіреність № 2618 від 18.09.2019 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява вих. № 79/19 від 02.08.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Карапуз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакувальні технології» про стягнення 79 941,85 грн. з яких 26 000,00 грн. за поставлений неналежної якості товар за Договором № 08 від 22.09.2017 року про поставку обладнання, 44 214,63 грн. витрат на заробітню плату та 9 727,22 грн. витрат по сплаті Єдиного соціального внеску.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1959/19, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.09.2019 року відповідачем подано відзив на позов, яким останній заперечує проти позовних вимог та зазначає, що поставлений товар є належної якості, заперечує щодо вимоги стягнення витрат на заробітню плату працівника, оскільки позивачем не доведено, що витрати на заробітну плату є збитками, також заперечує щодо вимоги позивача про збільшення довжини Транспортеру відповідного ОТ-1 та вважає це зловживанням позивача гарантійними зобов`язаннями, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Суд, зважаючи на вищевикладене, вважає за необхідне перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.102019 року здійснено перехід у справі № 911/1959/19 від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.10.2019 року.

18.10.2019 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

22.10.2019 року позивачем подано відповідь на відзив.

Відпровідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 23.10.2019 року не з`явився.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, подане 18.10.2019 року,

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2019 року підготовче засіданні у справі № 911/1959/19 відкладалось на 13.11.2019 року.

У зв`язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному, судове засідання 13.11.2019 року не відбулося та ухвалою від 14.11.2019 року було перенесено на 27.11.2019 року.

26.11.2019 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 26000 грн. вартості допоміжного обладнання неналежної якості (Транспортера відвідного ОТ-1) та 100000 грн. неустойки за порушення умов Договору щодо належної та своєчасної поставки обладнання.

В підготовчому судовому засіданні 27.11.2019 року судом досліджено надані сторонами пояснення та встановлено, що причиною виникнення спору є твердження позивача щодо виготовлення відповідачем обладнання по Специфікації № 2, яке не відповідає Схемі розстановки ліній, погодженої відповідачем, і як наслідок, не відповідає замовленню позивача і не може повноцінно використовуватись для цілей, для яких замовлялось.

В свою чергу, відповідач стверджує, що обладнання виготовлено у відповідності до узгодженого сторонами замовлення. При цьому, дійсно не задовольняє потребу позивача і потребує модернізації, однак не з вини виконавця. Відповідне обладнання виготовлено у відповідності до погоджених креслень та умов Договору № 08 від 22.09.2017 року про поставку обладнання.

З огляду на пояснення сторін та наявні у справі докази, має місце виявлення недоліків після прийняття обладнання в ході його експлуатації протягом гарантійного терміну використання.

Оскільки позивач стверджує, що невідповідність обладнання не могла бути виявлена при звичайному способі прийняття і виявлена ним лише після його монтажу та початку використання, що не пов`язано з втратою якості, в ході розгляду справи виникла необхідність у з`ясуванні відповідності виготовленого обладнання умовам Договору.

Як визначено ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч.1).

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (ч.2).

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису (ч.3).

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом (ч.4).

Згідно зі ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч.1).

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (ч.2).

Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором (ч. 3).

Згідно з умовами Договору № 08 від 22.09.2017 року про поставку обладнання, між сторонами відбулись господарські правовідносини щодо замовлення позивачем та виготовлення і поставки відповідачем обладнання згідно зі Специфікацією № 2 та погодженими сторонами умовами замовлення.

Однак, позивачем, як замовником, виявлено невідповідність виготовленого відповідачем обладнання ст. 673 Цивільного кодексу України та умовам Договору, а саме Схемі розстановки ліній, оскільки позивач повідомляв відповідача про мету придбання обладнання, однак поставлене відповідачем обладнання виявилось непридатним для використання відповідно до цієї мети.

Таким чином, зважаючи на пояснення позивача та заперечення відповідача, виникла необхідність застосування спеціальних знань для з`ясування причин виникнення непорозуміння та встановлення винних осіб, а саме, чи невідповідність обладнання була наслідком порушення

Пунктом 1.1. глави 1 (Експертиза машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання) розділу IV (Товарознавча експертиза) Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що до числа об`єктів товарознавчої експертизи належать: товари народного споживання, обладнання та сировина. Об`єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари.

Пунктом 1.2. вищенаведеної глави 1 розділу IV Інструкції визначено, що основними завданнями товарознавчої експертизи є, зокрема, визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил.

Пунктом 1.3. вищенаведеної глави 1 розділу IV Інструкції визначено орієнтовний перелік вирішуваних питань, зокрема, Яке найменування та призначення товарів?; Чи відповідає якість виробу вимогам стандартів, технічних умов, наданим зразкам за органолептичними показниками?; Які дефекти має конкретний товар?; Чи є ці дефекти істотними?; Чи можлива реалізація (експлуатація) товару за наявності виявлених дефектів?; Яким характеристикам відповідає товар згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності?

Згідно з п. 1.4. вищенаведеної глави 1 розділу IV Інструкції передбачено, що разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту надається об`єкт дослідження. Об`єкти дослідження направляються експерту в упаковці, що забезпечує їх збереження.

З врахуванням наведених вимог Інструкції, для проведення експертизи позивачу необхідно забезпечити експерту безперешкодний доступ до досліджуваного обладнання.

Також, сторонам необхідно враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставин.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Частиною 1 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України визначено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Частинами 3-6 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

З огляду на обставини спору, судовою економічною експертизою має бути встановлено відповідність поставленого обладнання умовам Договору, факт та причини виникнення недоліків якості товару в ході експлуатації.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють, зокрема, державні спеціалізовані установи. До державних спеціалізованих установ належать науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов`язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту від 08.10.1998 року № 53/5 експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування, згідно із переліком зон, наведеним у додатку до даної Інструкції.

Таким чином, проведення експертизи доручається Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6), зона регіонального обслуговування якого поширюється на територію господарської діяльності сторін у справі.

Витрати на проведення експертизи та організаційні питання, пов`язані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покладаються на позивача, оскільки призначення експертизи необхідне для підтвердження обставин, покладених в обґрунтування позовних вимог. Також, суд враховує, що недоліки обладнання не пов`язані зі змінами якості, а стосуються відповідності товару умовам Договору, що мало бути перевірено і могло бути виявлено під час прийняття товару та своєчасно заявлено постачальнику.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: призначення судом експертизи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні 27.11.2019 року судом призначено судову експертизу, проведення якої за характером досліджень має відбуватись поза межами суду (в експертній установі), провадження у справі № 911/1959/19 підлягає зупиненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 100, 234, п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Призначити у справі № 911/1959/19 судову товарознавчу експертизу спірного обладнання транспортера відвідного ОТ-1. Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, вул. Смоленська, 6, м. Київ).

2.На вирішення товарознавчої експертизи поставити питання:

2.1 Чи відповідає виготовлене та поставлене відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Пакувальні технології за Договором поставки обладнання № 8 від 22.09.2017 року обладнання - транспортер відвідний ОТ-1 вартістю 26 000,00 грн. замовленню позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Карапуз, визначеному в Договорі поставки обладнання № 8 від 22.09.2017 року, Специфікації № 2 від 28.12.2017 року (Додаток № 2 до Договору поставки обладнання № 8 від 22.09.2017 року), Технічному завданні б/н від 28.12.2017 року до Специфікації № 2 від 28.12.2017 року та іншим погодженим сторонами домовленостям та зразкам?

3. Витрати на проведення експертизи та організаційні питання, пов`язані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Карапуз.

4. Матеріали справи № 911/1959/19, в яких містяться всі наявні у суду копії документів, надіслати для здійснення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

5. Зобов`язати сторони за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки, пояснення тощо) безпосередньо до експертної установи та забезпечити допуск і належні умови для проведення експертизи. Попередити сторони про майнову відповідальність в порядку ст. 135 Господарського процесуального кодексу України у вигляді штрафу за ухилення від вчинення дій, обов`язок вчинення яких покладено господарським судом на сторони. Попередити учасників провадження у справі про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 Кримінального кодексу України за невиконання рішень, ухвал суду, що набрали законної сили.

6. Попередити експертів, що будуть здійснювати експертизу, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. По закінченню експертизи, висновок експерта разом з матеріалами справи № 911/1959/19, а також дані щодо витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, подати господарському суду.

8. Зупинити провадження у справі № 911/1959/19 на час проведення судової експертизи.

9. Матеріали справи № 911/1959/19 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу XI Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін