ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09.12.2019 Справа №905/2043/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,

розглянувши матеріали вх.№22078/19 від 31.10.2019

за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь Донецької області

до відповідача Колективного підприємства Творча архітектурна майстерня «Архітектурне ательє» Маріупольської організації спілки архітекторів України, м.Маріуполь Донецької області

про: стягнення 4950,00грн вартості демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Колективного підприємства Творча архітектурна майстерня «Архітектурне ательє» Маріупольської організації спілки архітекторів України, м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 4950,00грн вартості демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.

Згідно з ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України позивач ПОВИНЕН подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. За приписом ч.2 ст.164 ГПК України позивач ЗОБОВ`ЯЗАНИЙ додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Отже, за змістом ГПК України подання суду доказів є обов`язком, а не правом позивача як особи, що висуває певні вимоги.

В пунктах 17, 18 та 20 Постанови від 06.02.2019 у справі №916/3130/17 КГС ВС зазначив: «на відміну від попередньої редакції ГПК України, статтею 80 цього Кодексу у редакції, чинній на момент розгляду даного спору, чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 2 вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 вказаної статті).

Отже, за змістом вказаних норм всі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у даному випадку - позивача).»

В абз.3 п.5.3. Постанови КГС ВС від 26.02.2019 у справі №913/632/17 також зазначено: «У розумінні наведених положень [статті 80 ГПК України] докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.»

Ухвалою суду від 05.11.2019 позовна заява вх.№22078/19 від 31.10.2019 залишена без руху у зв`язку з недодержанням позивачем вимог ст.ст.162, 164 щодо зазначення у позові та додання до нього доказів, а також вимоги ст.172 ГПК України; позивачу надано строк для усунення недоліків позову - протягом трьох робочих днів з дня вручення ухвали.

У відповідь на ухвалу до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання №31.5-73789-31.1 від 28.11.2019 (вх.№24532/19 від 03.12.2019, далі - клопотання), в якому висловлена незгода з постановленою судом ухвалою про залишення позову без руху.

Відповідно до абз.1 ч.3, п.1 ч.5 ст.12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи; для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ч.1 ст.247 ГПК України малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що за ціною позову справа №905/2043/19 є малозначною, а спір - таким, що на думку суду не потребує виклику сторін в судове засідання, суд мав здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться (ч.3 ст.252 ГПК України). Отже, викладене у клопотанні твердження позивача про наміри подати відповідні документи, що є доказами, на стадії попереднього судового засідання, рівно як посилання на обмеження судом права позивача надати ці докази відповідно до приписів ст.ст.177, 182 ГПК України щодо правил здійснення підготовчого провадження, є неспроможними.

В п.1.11. ухвали про залишення позову без руху зазначено: «У матеріалах позову відсутній документ, на підставі якого діє позивач (Положення)». Щодо наведеного пункту ухвали в клопотанні зазначено: «представник Виконавчого комітету міської ради Кравченко Олександра Олександрівна діє на підставі довіреності від 02.01.2019 №31.5/65-01, підписаної міським головою м.Маріуполя Бойченко В.С. Довіреність долучалась до додатків позовної заяви».

Суд роз`яснює представнику позивача: наявна у матеріалах позову довіреність представника не замінює Положення про юридичну особу-позивача, яке має підтвердити правовий статус саме юридичної особи в господарському процесі.

В клопотанні позивач звернув увагу суду на те, що «ухвалою Господарського суду Донецької області у складі судді Шилової О.М. про відкриття провадження у справі №905/1182/19 від 29.07.2019 було відкрито провадження, крім цього, ухвалою Господарського суду Донецької області про відкриття провадження у справі №905/1539/19 від 27.08.2019 у складі судді Матюхіна В.І. також було відкрито провадження та прийнято рішення на користь Виконавчого комітету міської ради».

Суд роз`яснює позивачу: під час відправлення правосуддя суддя керується процесуальним законом, нормативно-правовими актами матеріального права та своїм внутрішнім переконанням; матеріали кожного позову відрізняються один від одного, навіть якщо обидва позови подані одним позивачем. Тому посилання позивача на ухвалу судді Матюхіна В.І. від 27.08.2019 у справі №905/1539/19 є недоречним. Що ж до посилання на ухвалу від 29.07.2019 у справі №905/1182/19 того самого складу суду (судді Шилової О.М.), то слід зазначити, що до відкриття провадження позов у цій справі також був залишений без руху.

Суд вважає за необхідне нагадати позивачу, що у справі №905/1208/19 за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАМ Архітектурне Ательє» про стягнення 4950грн позовна заява була залишена без руху (ухвала від 08.07.2019), а рішенням від 09.09.2019 у задоволенні позову відмолено у зв`язку з тим, що позивач неправильно визначив відповідача у справі (замість Колективного підприємства Творча архітектурна майстерня «Архітектурне ательє» подав позов до Товариства з обмеженою відповідальністю з тією самою назвою).

Отже, справи №905/1182/19, №905/1208/19 та №905/2043/19 свідчать про вкрай неякісну підготовку Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області позовних матеріалів перед зверненням до суду.

В клопотанні позивач також зазначив: «вважаємо, що відсутні об`єктивні підстави для залишення позовної заяви без руху».

Суд роз`яснює позивачу: за змістом ч.3 ст.2, ч.ч.3, 4 ст.13, ч.2 ст.80, п.5 ч.3 ст.162, ч.2 ст.164 ГПК України подання суду доказів є обов`язком (а не правом) позивача, в той час як за приписом ч.1 ст.174 ГПК України факт додержання позивачем під час подання позову вимог ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу встановлює суддя. Суд визнає проявом неповаги перебирання позивачем на себе прав і обов`язків суду. У разі повторення позивачем зазначених дій (в тому числі під час подання позовів в інших справах, які будуть розподілені тому самому складу суду, що і позов у справі №905/2043/19) суд реагуватиме на них шляхом застосування до позивача і його представників заходів процесуального примусу (винесення окремих ухвал, стягнення штрафів).

Станом на 09.12.2019 позивач ухвалу суду від 05.11.2019 не виконав, жоден недолік позовної заяви не усунув, неможливість подання доказів разом із поданням позову письмово не довів та належним чином не обґрунтував, у зв`язку з чим позов підлягає поверненню.

Відповідно до ч.ч.4, 6, 8 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, до Колективного підприємства Творча архітектурна майстерня «Архітектурне ательє» Маріупольської організації спілки архітекторів України, м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 4950,00грн вартості демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та додані до неї документи позивачу.

Ухвала набирає законної сили 09.12.2019 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додатки:

- позовна заява №31.5-65521-31.5.1 від 28.10.2019 (вх.№22078/19 від 31.10.2019) на 8арк. та додані до неї документи на 71арк., в тому числі оригінали: фіскального чеку і поштової накладної №810 від 28.10.2019, опису вкладення від 28.10.2019 на адресу відповідача, платіжного доручення №733 від 14.08.2019 про сплату судового збору в сумі 1921,00грн; конверт;

- клопотання №31.5-73789-31.1 від 28.11.2019 (вх.№24532/19 від 03.12.2019) на 3арк. з додатком на 1арк.; конверт.

Суддя О.М. Шилова

Надруковано 2 примірники:

1 - до справи, 1 - позивачу