УХВАЛА

09 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/1191/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Ковтун С. А.

від 03.06.2019 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Зубець Л. П., Мартюк А. І., Пашкіна С. А.

від 08.10.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція"

про стягнення 764 614,33 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/1191/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019, позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 256 822,63 грн пені та 250 969,09 грн 3% річних. Відмовлено Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у стягненні 256 822,63 грн пені.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що позов є обґрунтованим, однак, з урахуванням доводів відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені вдвічі: з 513 645,25 грн до 256 822,63 грн.

Не погодившись із прийнятими судовими рішеннями, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі № 910/1191/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 256 822,63 грн. Прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити у повному обсязі. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі № 910/1191/19 залишити без змін.

В обґрунтування вимог касаційної скарги Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", з посиланням на норми статей 551, 549-552, 599 Цивільного кодексу України, статей 224, 226, 233 Господарського кодексу України та статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Господарський суд, встановивши наявність перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, повинен ще встановити існування інших обставин, зокрема, оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення. Скаржник наголошує, що Суд, зменшуючи розмір неустойки, виходив з інтересів лише відповідача.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Наведена норма кореспондує з положенням статті 233 Господарського кодексу України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань і дослідження доказів.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 14.08.2018 у справі № 903/827/17, від 30.08.2018 у справі №925/1587/17.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги та ретельно перевіривши доводи скаржника, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру пені, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, перевіривши усі доводи сторін і врахувавши всі істотні обставини справи, а також інтереси сторін, які заслуговують на увагу, скориставшись правом, наданим йому процесуальним законодавством, правомірно зменшив розмір пені.

За наведених обставин правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1 921,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 764 614,33 грн, а отже ціна позову у справі № 910/1191/19 не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" обґрунтованою, оскільки правильне застосування судами попередніх інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

За таких підстав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі №910/1191/19.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

О. А. Кролевець