ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1909/17

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Шарко Л.В.

судді: Аріт К.В. , Суслова В.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши справу

за первіснимпозовом ПП "Укрзіз", м. Вишневе
до Публічного АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця", м. Харків
про та за зустрічним позовом до про стягнення 492 391,72 грн. Публічного АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця", м. Харків ПП "Укрзіз", м. Вишневе стягнення 1960885,80 грн.
за участю представників:

позивача (відповідач за зустрічним позовом) - Кругляк Р.Є., на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії КВ № 000445 від 30.01.2015 року та ордеру серії КВ № 457009 від 17.09.19.;

відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Гараєва О.С., на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ПТ № 2315 від 02.10.2018 року та довіреності 1908 від 03.10.19р.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/1909/17 за позовом Приватного підприємства "УКРЗІЗ", м. Вишневе до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Харків про стягнення 492391,72 грн. та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Харків до Приватного підприємства "УКРЗІЗ", м. Вишневе про стягнення 1960885,80 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року в задоволенні первісного позову було відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "Укрзіз" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" - сплачену за договором суму неякісного товару у розмірі 1557000,00 грн., штраф за постачання неякісного товару у розмірі 403885,80 грн. та 29413,29 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2017 року апеляційну скаргу позивача за первісним позовом, Приватного підприємства "Укрзіз", м. Вишневе, Київська область, на рішення господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року у справі № 922/1909/17 було залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року у справі № 922/1909/17 залишено без змін.

27 жовтня 2017 року по справі № 922/1909/17 було видано відповідний наказ.

Постановою Верховного суду від 23 травня 2018 року касаційну скаргу Приватного підприємства "УКРЗІЗ" було задоволено; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2017 року та рішення господарського суду Харківської області від 16 серпня 2017 року у справі № 922/1909/17 скасовано; справу № 922/1909/17 направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Постановою Верховного суду від 23.07.19р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 26.12.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі №922/1909/17 скасовано. Справу №922/1909/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.19р., для розгляду справи № 922/1909/17 призначено колегію суддів у склад: головуючий суддя - Шарко Л.В., судді Аріт К.В, Суслова В.В.

Ухвалою суду від 20.08.19р. призначено справу №922/1909/17 до розгляду у підготовчому засіданні.

09.09.19р. від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву.

26.09.19р. від ПП "Укрзіз" надійшли письмові заперечення (за вх. № 23081/19).

26.09.19р. від ПП "Укрзіз" надійшли письмові заперечення (за вх. № 23082/19)

16.10.19р. від ПП "Укрзіз", надійшли письмові заперечення.

Представник позивача (відповідач за зустрічним позовом) в судовому засіданні 25.11.19р. підтримав первісні позовні вимоги. Проти зустрічного позову заперечував в повному обсязі. Представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні 25.11.19р. заперечував проти первісного позову в повному обсязі. Підтримав зустрічні позовні вимоги.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, щодо первісного позову колегією суддів встановлено наступне.

06 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупцем) та Приватним підприємством "УКРЗІЗ" (постачальником) було укладено договір поставки продукції № П/НХ-1716/НЮ, за умовами якого постачальник зобов`язувався поставити і передати у зумовлені строки у власність покупцю певну продукцію, а покупець зобов`язувався прийняти та своєчасно здійснити оплату отриманого товару відповідно до умов даного договору (пункт 1.1 договору П/НХ- 1716/НЮ).

Відповідно до пункту 1.2. договору найменування товару: Код ДК 016-2010:14.19.2 одяг дитячий, одяг інший та аксесуари одягу інші, з текстильного полотна, крім трикотажних (Код ДК 021:2015:18141000-9 робочі рукавиці (рукавиці комбіновані)).

Згідно пункту 1.3 договору асортимент товару передбачається у специфікації № 1, яка додається до даного договору (додаток № 1).

Відповідно до пункту 3.1 покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною вказаною у специфікації № 1 (додаток № 1).

Згідно пункту 3.4. договору ціна договору становить 2 019 429,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 336 571,50 грн.

Відповідно до пункту 4.2 вищезазначеного договору поставки, покупець зобов`язується оплатити постачальнику кожну прийняту партію товару впродовж 20 банківських днів з дати поставки товару покупцю, при умові надання постачальником рахунку-фактури, видаткової накладної, документів якості на поставлений товар.

Згідно пункту 5.1.1 договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (61080, м. Харків, вул. Південнопроектна, 2а, Виробничий підрозділ "Харківський головний матеріально-технічний склад" регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"). Товар поставляється транспортом постачальника за рахунок постачальника на склад покупця впродовж 7 календарних днів з дня отримання письмової вимоги.

Необхідною умовою поставки товару є тільки письмова вимога покупця постачальнику на відвантаження товару в кількості та вартості постачання.

Відповідно до пункту 5.2.1 договору, прийом товару здійснюється покупцем у відповідності з Інструкцією № П-6 від 15 червня 1965 року "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству" та Інструкцією № П-7 від 25 квітня 1966 року "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству" при наявності товарно-супровідних документів: товарно-транспортної або залізничної накладної, пакувальних аркушів (у разі необхідності), податкової накладної на кожну партію товару, документів, підтверджуючих якість товару.

Згідно пункту 5.2.2. договору, покупець має право пред`явити постачальнику претензії по кількості і по якості на підставі товарно-супровідних документів.

Відповідно до пункту 5.2.6. договору, вхідний контроль продукції проводиться кінцевим одержувачем - підрозділом залізниці згідно із вимогами ГОСТ - 24297-87.

Покупцем, на виконання вимог 5.2.1 договору було направлено на адресу Приватного підприємства "УКРЗІЗ" вимогу від 02 березня 2017 року № НХ07/15-221 про поставку рукавиць комбінованих у кількості 150000 пар загальною вартістю (1557000,00 грн. із ПДВ).

Згідно з умовами договору, Приватним підприємством "УКРЗІЗ" було здійснено поставку товару у кількості та якості, передбачених умовами договору та відповідною вимогою.

Постачальником було також пред`явлено рахунок-фактуру № УЗ-0000022 від 03 березня 2017 року, видаткову накладну № УЗ-0000017 від 03 березня 2017 року та документи, які підтверджують якість товару (декларація про відповідність технічному регламенту засобів індивідуального захисту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 року за № 761 від 02 березня 2017 року разом із додатком; сертифікат експертизи типу № UA.TR.001.L00013-17 від 02 березня 2017 року виданого ДП "Укрметртестстандарт" разом із додатком; сертифікат відповідності № UA.1.003.0002846-17 терміном дії з 02 березня 2017 року по 01 березня 2018 року, разом із додатком; паспорт якості № 01/03 виданий 02 березня 2017 року; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/43640 від 24 вересня 2015 року разом із додатком; товарно-транспортну накладну № 716732 від 02 березня 2017 року.

Таким чином, Приватне підприємство "УКРЗІЗ" у повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання по поставці товару на вимогу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" № НХ07/15-221, про що був складений Акт прийому-передачі товару від 03 березня 2017 року № 52.

В межах строків передбачених пунктом 4.2 укладеного договору відповідач за первісним позовом здійснив оплату поставленого товару по першій вимозі у повному обсязі, не заявляючи будь-яких зауважень до його кількості чи якості.

Отримавши другу вимогу покупця № НХ07/15-365 від 04 квітня 2017 року про поставку продукції, а саме рукавиць комбінованих у загальній кількості 44550 пар, загальною вартість 462429,00 грн. (ПДВ 20% - 77071,5 грн.), Приватним підприємством "УКРЗІЗ", аналогічно було належним чином виконано усі умови укладеного договору та поставлено заявлену у відповідній вимозі кількість товару із пред`явленням усіх необхідних супровідних документів, а саме: рахунок-фактура № УЗ-0000038 від 06 квітня 2017 року; видаткова накладна № УЗ-0000033 від 06 квітня 2017 року; товарно-транспортна накладна № 776364 від 04 квітня 2017 року; документи, що підтверджують якість товару: декларація про відповідність Технічному регламенту засобів індивідуального захисту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 року за № 761 від 02 березня 2017 року разом із додатком; сертифікат експертизи типу № UA.TR.001.L00013-17 від 02 березня 2017 року виданого ДП "Укрметртестстандарт" разом із додатком; сертифікат відповідності № UA.1.003.0002846-17 терміном дії з 02 березня 2017 року по 01 березня 2018 року, разом із додатком; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02- 04/43640 від 24 вересня 2015 року разом із додатком; паспорт якості № 01/04 виданий 04 квітня 2017 року.

Тобто, Приватним підприємством "УКРЗІЗ" було належним чином виконано усі зобов`язання передбачені укладеним договором № П/НХ-1716/НЮ від 06 січня 2017 року.

Матеріали справи свідчать про те, що 10 травня 2017 року Приватним підприємством "УКРЗІЗ" було отримано лист, в якому відповідач за первісним позовом направив позивачу за первісним позовом Акт прийому-передачі товару від 06 квітня 2017 року № 97 та повідомив про те, що 13 квітня 2017 року в рамках кримінального провадження від 28 березня 2017 року № 0000440 були вилучені поставлені Приватним підприємством "УКРЗІЗ" комбіновані рукавиці за договором від 06 січня 2017 року № П/НХ-1716/НЮ для експертних досліджень, з метою встановлення їх якості. З урахуванням викладеного, покупець поставив Приватне підприємство "УКРЗІЗ" до відома, що з 13 квітня 2017 року РФ "Південна залізниця" призупиняє здійснення оплати за договором від 06 січня 2017 року № П/НХ-1716/НЮ до отримання висновку експерта.

Відповідно до пункту 4.2 договору поставки, покупець зобов`язується оплатити постачальнику кожну прийняту партію товару впродовж 20 банківських днів з дати поставки товару покупцю, при умові надання постачальником рахунку-фактури, видаткової накладної, документів якості на поставлений товар.

На виконання умов договору Приватним підприємством "УКРЗІЗ" було поставлено рукавиці комбіновані у загальній кількості 194550 пар на загальну суму 2019429,00 грн.

Згідно видаткових накладних, а також актів приймання-передачі, товар був отриманий відповідачем за первісним позовом 06 квітня 2017 року, що підтверджується підписами представника та печаткою юридичної особи - покупця.

Однак, в порушення умов договору, відповідач за первісним позовом вчасно не розрахувався за отриманий товар, у зв`язку з чим виникла заборгованість по оплаті товару у розмірі 464 429,00 грн.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням заяви (вх. №23778 від 25.07.17р.) про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 148-149 том 1), яку прийнято судом до розгляду (суддя Погорелова А.В.) ухвалою суду від 01.08.17р. та продовжено розгляд справи з її урахуванням, позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача за первісним позовом суму основного боргу в розмірі 462 429,00 грн.; пеню в сумі 13 397,68 грн.; 3% річних в сумі 3 154,60 грн.; інфляційні втрати в сумі 13 410,44 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Враховуючи вищезазначені обставини та той факт, що відповідач за первісним позовом на момент подання даного позову не оплатив заборгованість, колегія суддів вважає, що позовна вимога в частині стягнення основного боргу в сумі 462429,00 грн. правомірна, обґрунтована та така, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Пунктом 6 статті 231 Господарського кодексу України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно пункту 7.3 договору за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення від суми неоплаченої вартості Товару.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочення платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивачем за первісним позовом нараховано відповідачу за первісним позовом пеню за несвоєчасне здійснення оплати товару по договору в розмірі 13 397,68 грн.

Суд, дослідивши розрахунок пені встановив, що позивач помилково визначив період прострочення грошового зобов`язання з 09.05.2017р. оскільки, у відповідності до пункту 4.2 вищезазначеного договору поставки, покупець зобов`язується оплатити постачальнику кожну прийняту партію товару впродовж 20 банківських днів з дати поставки товару покупцю, а, отже, строк для виконання грошового зобов`язання закінчився 11.05.2017, так як 08.05.2017 було вихідним днем.

Судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що стягненню підлягає пеня в сумі 11 807,78 грн. за період з 12.05.17р. по 24.07.17р.

В частині заявленої до стягнення пені в сумі 1589,90 грн. позов задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3154,60 грн. та інфляційних втрат в розмірі 13 410,44 грн., суд зазначає таке.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є не вірним, а саме розрахунок здійснено без врахування того, що період прострочення основного зобов`язання починається з 12.05.17р.

Здійснивши перерахунок 3% річних, судом встановлено, що задоволенню підлягає сума 3% річних в розмірі 2 812,58 грн. В частині стягнення 3% річних в сумі 342,02 грн. заявлений позов задоволенню не підлягає.

Що стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 13410,44 грн. суми інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат визнав їх вірно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та стягненню підлягає сума інфляційних втрат в розмірі 13410,44 грн.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на вищенаведене, первісний позов підлягає частковому задоволенню: основна заборгованість в сумі 462 429,00 грн.; пеня в сумі 11 807,78 грн.; 3% річних в сумі 2812,58 грн.; інфляційні втрати в сумі 13410,44 грн. В частині стягнення пені в розмірі 1589,90 грн. та 3% річних в сумі 342,02 грн. слід відмовити.

Щодо зустрічного позову ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" слід зазначити таке.

06 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупцем) та Приватним підприємством "УКРЗІЗ" (постачальником) було укладено договір поставки продукції № П/НХ-1716/НЮ на загальну суму 2019429,00 грн.

Пунктом 5.1.5. договору передбачено, що товар за даним договором може поставлятися партіями.

03 березня 2017 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" було отримано партію комбінованих рукавиць в кількості 150000 пар на загальну суму 1557000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 03 березня 2017 року № УЗ-0000017.

На виконання пункту 4.2. договору, покупець оплатив поставлений товар у розмірі 1557000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 188263 від 29 березня 2017 року.

06 квітня 2017 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" було отримано другу партію товару в кількості 44550 одиниць на загальну суму 462429,00грн., що підтверджується видатковою накладною від 06 квітня 2017 року № УЗ-0000033.

На виконання пункту 5.2.5 договору, між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та Приватним підприємством "УКРЗІЗ" були складені акти прийому-передачі товару від 03 березня 2017 року № 52 та від 06 квітня 2017 року №97.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що якість товару, що поставляється повинна відповідати встановленим нормативним документам, згідно специфікації 1 (додаток №1) та зразку продукції, наданому на електронні торги.

12 квітня 2017 року Київським районним судом м. Харкова постановлена ухвала про тимчасовий доступ до речей та документів за матеріалами кримінального провадження № 0000440 від 28 березня 2017 року, зокрема, до комори виробничого підрозділу "Харківський головний матеріально-технічний склад" філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та можливість вилучення комбінованих рукавиць в кількості, достатній для проведення експертних досліджень, з метою встановлення їх якості.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13 квітня 2017 року, складеного старшим слідчим СУ ГУПН в Харківській області капітаном поліції Бородай О.В. комбіновані рукавиці, які були поставлені залізниці за договором від 06 січня 2017 року № П/НХ-1716/НЮ вилучені у кількості 250 упаковок (400 шт. в упаковці).

20 липня 2017 року на адресу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" надійшов лист старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана Бородай О.В. від 20 липня 2017 року № 51511/119-24/03- 2017, яким повідомлено, що за результатами комплексної судової експертизи, в частині дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них від 26 червня 2017 року № 6161/11059-11061, досліджені комбіновані рукавиці не відповідають ГОСТ 12.4.010-75.

Разом з тим, як вказує позивач за зустрічним позовом отримано висновок комплексної судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них та експертизи з дослідження полімерних матеріалів та виробів з них від 26 червня 2017 року №6161/11059-11061, складений судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Буйкіною М.А. по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000440.

Відповідно до висновку досліджені комбіновані руковиці не відповідають ГОСТ 12.4.010-75 "Система стандартов безопасности труда. Средства индивидуальной защиты. Рукавицы специальные. Технические условия" (ГОСТ 12.4.010-75) та технічним вимогам до предмету закупівлі, в тому числі в частині значень поверхневої щільності тканини для верху та тканини для надолонника.

Згідно пункту 2.3. договору покупець має право повернути постачальнику неякісний товар.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що наведені у висновку експерта недоліки товару щодо поверхневої щільності матеріалу надолонника, верхньої частини, порушення вимог ГОСТ 12.4.010-75 щодо матеріалу переплетення тканини верху рукавиць, складу тканини надолонника є істотними порушеннями вимог щодо якості товару.

Відповідно до висновку Експертизи комбіновані рукавиці не можуть бути використані за цільовим призначенням.

Згідно 2.4. договору, постачальник гарантує якість та надійність товару, що постачається, впродовж гарантійного терміну, передбаченого нормативною документацією на даний товар, але не менше 12 місяців з моменту отримання покупцем.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що сплачена платіжним дорученням № 188263 від 29 березня 2017 року сума за договором складає 1557 000,00 грн. Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом розмір штрафу складає 403885,80 грн., а саме 20% від вартості поставленого неякісного товару, у відповідності до пункту 7.2 Договору.

Розглянувши зустрічний позов, заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає зустрічний позов необґрунтованим з огляду на наступне.

Всього за договором поставки продукції № П/НХ-1716/НЮ від 06.01.17р. було поставлено 194 500 штук комбінованих рукавиць.

Під час тимчасового доступу до речей та документів на складі № 1 виробничого підрозділу "Харківський головний матеріально-технічний склад" РФ "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" було виявлено лише 106474 штук комбінованих рукавиць, з яких було вилучено лише 250 упаковок по 400 штук в упаковці. Даний факт відображено в протоколі тимчасового доступу та не оспорюється позивачем за зустрічним позовом, який також зазначає про це в своєму зустрічному позові.

Таким чином, висновком експерта встановлена невідповідність по якості лише 100000 пар рукавиць (том 1 а.с. № 186). Інші 94 500 штук у позивача за зустрічним позовом не вилучалися та позивачем за зустрічним позовом не надано жодних доказів, що такі 94 500 штук рукавиць є неякісними.

При цьому відповідно до пункту 2.5. договору поставки укладеного між сторонами в разі виявлення неякісного товару виклик представника постачальника є обов`язковим.

Також, в матеріалах справи міститься висновок комплексної експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них та товарознавчої експертизи № 23426/23512 від 29.10.2018 року (а.с. № 19-39 том 4), яку було проведено Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса по матеріалам кримінального провадження №0000440 за заявою адвоката Кругляка Р.Є. підозрюваного Васюти О.І.

Так, у п. 1.2.3.4. висновку комплексної експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них та товарознавчої експертизи № 23426/23512 від 29.10.2018 року (а.с. № 36 том 4) Проведеним товарознавчим дослідженням встановлено, що представлені 5 пар рукавиць комбінованих виробника ПП "УКРЗІЗ" відповідають ГОСТ 12.4.010-75 року. "ССБТ. Рукавицы специальные. Технические условия", технічним вимогам до предмету закупівлі, в частині:

- тип рукавиць - В;

- розмір - №2;

- скріплення парами;

- прострочення - подвійний шов;

- маркування.

Крім того, виходячи з результатів досліджень волокнистих матеріалів та виробів з них встановлено, представлені 5 пар рукавиць комбінованих відповідають ГОСТ 12.4.010-75 року. "ССБТ. Рукавицы специальные. Технические условия", технічним вимогам до предмету закупівлі в частині: склад рукавиць з двунитки сурової апретированої, для верху рукавиць, щільністю від 270 г/м2 та з парусини напівлляної з просоченням, для надолонника, щільністю від 400 г/м".

Дослідивши даний висновок експерта, колегією суддів встановлено, що експерту на дослідження були представлені лише 5 пар рукавиць комбінованих виробника ПП "УКРЗІЗ".

Так, за результатами проведення даної експертизи надано протилежний висновок тому, який було зроблено 26 червня 2017 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Положеннями ст. 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Таким чином, оскільки висновки експертиз від 26.06.17р. та 29.10.2018р., які містяться в матеріалах справи, є взаємно суперечливими, тому суд не приймає їх до уваги.

Відповідно до пункту 13 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 року № П-7, приймання продукції робиться уповноваженими на те керівником підприємства-одержувача або його заступником компетентними особами. Ці особи несуть відповідальність за строге дотримання правил приймання продукції.

Згідно пункту 26 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо- технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 року № П-7, у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором для визначення якості продукції передбачено відбір зразків (проб), особи, що у приймання продукції за якістю, зобов`язані відібрати зразки (проби) цієї продукції.

Відбір зразків (проб) проводиться в точній відповідності з вимогами нормативних актів. Відібрані зразки (проби) опечатуються або пломбуються і забезпечуються етикетками підписаними особами, що беруть участь у відборі.

Таким чином, і договором поставки, укладеним між сторонами за позовом, і Інструкцією, яка застосовується до спірних відносин, встановлено, що при виявленні при прийманні продукції, якщо вона не відповідає критеріям якості, встановленим у договорі, отримувач повинен призупинити приймання продукції та повідомити про це постачальника продукції, який повинен прибути для спільного прийняття продукції та складання двостороннього акту.

З матеріалів справи вбачається, що постачальника не було повідомлено про невідповідність продукції встановленим договором критеріям якості, у зв`язку з чим представник постачальника був відсутнім при складанні акту невідповідності акту, що є порушенням правил Інструкції та умов договору.

Взагалі, будь-якого акту з боку Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", який би підтверджував невідповідність критеріям якості товару, - до суду не було надано.

Враховуючи те, що факт невідповідності партії рукавиць договором критеріям якості відповідно до умов договору поставки та Інструкції № П-7 позивачем за зустрічним позовом не встановлювався, відбір проб здійснювався позивачем за зустрічним позовом в односторонньому порядку без виклику постачальника та в порушення вимог Інструкції № П-7, тому позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів факту поставки Приватним підприємством "УКРЗІЗ" продукції неналежної якості.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги за зустрічним позовом щодо стягнення штрафу з вартості усієї партії рукавиць за договором задоволенню не підлягають, оскільки неякісність товару не була підтверджена.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, розглянувши клопотання представника ПП "УКРЗІЗ" про стягнення судових витрат ( з редакційними правками) на послуги адвоката в розмірі 5075,00 грн. (а.с. № 132 том 1), яке було заявлене адвокатом Саніним А.О. при первісному розгляді даної справи, відмовляє в його задоволенні, оскільки представник ПП "УКРЗІЗ" в судовому засіданні не підтримав таке клопотання та просив суд відмовити в його задоволенні.

Судові витрати за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати за зустрічним позов залишаються за позивачем за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 546, 548, 549, 610-612, 623-625, 629, 631 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 224, 225 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 98, 104, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, місцезнаходження регіональної філії: вул. Євгена Котляра, 7, м. Харків, 61052) на користь Приватного підприємства "Укрзіз" ( вул. Троїцька, 43, Малиновський район, м. Одеса, 65045) основну заборгованість в сумі 462429,00 грн.; пеню в сумі 11807,78 грн.; 3% річних в сумі 2812,58 грн.; інфляційні втрати в сумі 13410,44 грн.; судовий збір в сумі 7356,91 грн.

В задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 1589,90 грн. та 3% річних в сумі 342,02 грн. - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.19р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Л.В. Шарко К.В. Аріт В.В. Суслова