ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Справа № 923/635/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича - ліквідатора фізичної особи-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича, м. Херсон

до Головного Управління Національної Поліції в Херсонській області, м. Херсон

про стягнення 167223,00грн.

За участю представників сторін:

від позивача - арбітражний керуючий Бєлоусов І.В.;

від відповідача - Чорний А.С., довіреність № 1721/01/25-2019 від 20.06.2019р.

У відповідності до ч.1 п.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: 29 липня 2019 року Арбітражний керуючий Бєлоусов Ігор Валентинович - ліквідатор фізичної особи-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з Головного Управління Національної Поліції в Херсонській області 167223,00 грн. шкоди, заподіяної бездіяльністю Головного Управління Національної Поліції в Херсонській області, на підставі ст.ст. 1166, 1172, 1176 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 02 серпня 2019 року суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліки позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Херсонської області заяви про усунення недоліків.

Ухвалою від 19 серпня 2019 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи 923/635/19 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін.

Цією ж ухвалою суд запропонував учасникам провадження у встановлені строки надіслати (надати) до суду: відповідачу - відзив на позовну заяву (одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, а відповідні докази представити суду), належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів та позивачу відповідь на відзив.

02 вересня 2019 року до суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останнім позовні вимоги не визнаються в повному обсязі, зазначає, що Головним Управлінням Національної Поліції в Херсонській області не вчинились дії, що могли призвести до пошкодження або знищення майна, у володінні відповідача зазначене майно не перебувало та не вилучалось у позивача, крім того звертає увагу суду, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, за таких обставин просить суд відмовити арбітражному керуючому у задоволені позовних вимог. Зазначений відзив з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У зв`язку з необхідністю забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, для повторного виклику позивача та надання учасниками справи додаткових доказів на підтвердження своїх тверджень, суд, ухвалою від 17 вересня 2019 року відклав розгляд справи.

11 жовтня 2019 року до суду від позивача у справі з супровідним листом надійшли документи визначені ухвалою суду від 17.09.2019, які долучено до матерів справи.

Ухвалою від 15.10.2019р. суд продовжив строк розгляду справи №923/635/19 відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відклав розгляд справи.

Позивачем 19 листопада 2019 року через відділ документального забезпечення роботи суду надано додаткові аргументи до позовної заяви, відповідно до яких позивачем додатково надано правове обґрунтування підстав звернення з даною позовною заявою.

Зазначені документи долучено до матеріалів справи.

Позивач у судовому засіданні 20.11.2019р. позовні вимоги підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.11.2019р. позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про дату складення повного рішення

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що постановою Господарського суду Херсонської області від 13 березня 2014 року у справі № 923/1721/13 фізичну особу-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дудкіна Р.А.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.09.2014р. ліквідатором майна банкрута призначено арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., до якого відповідно до статей 38, 41 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перейшли повноваження керівника (органів управління) банкрута з правами управління та розпорядження його майном.

17 вересня 2014 року ліквідатором на адресу Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області направлений лист №01-923/1721/13, яким поінформовано про визнання фізичної особи-підприємця Зубрицького О.А. банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, доведено до відома повноваження ліквідатора щодо майна банкрута та висловлено прохання надати інформацію про зареєстровані за банкрутом транспортні засоби.

У відповідь на вказаний лист Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області листом від 22 вересня 2014 року №6/12-11717 повідомило ліквідатора - арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про те, що за Зубрицьким О.А. станом на 20.09.2014р. зареєстрований автомобіль «HYUNDAI H1», державний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, який перебував на обліку.

Листом Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 04.11.2014р. №6/3-13614 ліквідатора було повідомлено про те, що автомобіль «HYUNDAI H1», який належить банкруту Зубрицьким О.А., 04.10.2014р. було знято з обліку для реалізації.

Ліквідатором було подано заяву до Суворовського РВМ Херсонського МУ УМВС в Херсонській області про вчиненні порушення.

Крім того, позивачем було подано до Херсонського окружного адміністративного суду позов до Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області з позовними вимогами про визнання протиправними дії та скасування запису про зняття з обліку автомобілю «HYUNDAI HI», державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2015р. у справі № 821/394/15-а позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визнано протиправними дії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області щодо зняття з обліку автомобіля "HYUNDAI HI", державний номер НОМЕР_1 ., скасовано запис про зняття з обліку вказаного автомобілю, зобов`язано Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області відновити державну реєстрацію автомобілю HYUNDAI HI», державний номер НОМЕР_1 за Зубрицьким О.А .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що слідчим СВ Херсонського ВП ГУ НП в Херсонській області не було вжито при проведенні огляду розшукуваного автомобіля у 2016 році передбачених Кримінальним процесуальним кодексом своєчасних заходів, що призвело до переховування вказаного майна не встановленими особами.

Позивач також зазначає, що станом на дату подання даного позову місцезнаходження автомобіля слідчим СВ Херсонського ВП ГУ НП в Херсонській області не встановлено.

На думку позивача наслідком такої бездіяльності правоохоронного органу є нанесення майнової шкоди ФОП Зубрицькому О.А. та його кредиторам у справі про банкрутство.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича - ліквідатора фізичної особи-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Предметом позову у даній справі є вимога Арбітражного керуючого Бєлоусов І.В. ліквідатора ФОП Зубрицького О.А. про стягнення з Головного Управління Національної Поліції в Херсонській області 167223,00 грн. шкоди, заподіяної бездіяльністю Головного Управління Національної Поліції в Херсонській області.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування збитків передбачено Цивільним та Господарським кодексами України, законами, іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду врегульовано ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини .

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Разом з цим суд вважає, що у даному випадку до спірних правовідносин має застосовуватися спеціальна норма, а саме ч. 6 ст. 1176 ЦК України , якою передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, тобто відповідно до загальних положень глави 82 Цивільного кодексу України, які передбачають наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки завдача шкоди; 2) настання шкоди; 3) причинний зв`язок між двома першими елементами; 4) вина задавача шкоди.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Для визначення юридичних підстав застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, суду необхідно з`ясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, вину відповідача.

Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів пов`язаних з відшкодуванням шкоди" від 01.04.94 № 02-5/215, крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Пунктом 6 Роз`яснень зазначено, що для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене позивач повинен довести, що шкода заподіяна відповідачем, а саме не належним виконанням/не виконанням ним своїх посадових обов`язків, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розміром відшкодування. При цьому, встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Згідно зі змістом Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків" від 14.01.14 № 01-06/20/2014, відповідно до приписів ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на сторону обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані... Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.

Так Арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. ліквідатор ФОП Зубрицького О.А., звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог, посилалось на положення статей 1166, 1167, 1176 ЦК України, а обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування шкоди зазначив, що внаслідок вчинення відповідачем неправомірних дій, які виразились у бездіяльності слідчих Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, що завдало збитків ФОП Зубрицькому О.А. та унеможливило задоволення ліквідатором вимог його кредиторів у справі про банкрутство, розмір якого за розрахунком позивача становить 167223,00грн.

Отже, як вбачається з матеріалів цієї справи, предметом спору є наявність чи відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування шкоди внаслідок бездіяльності Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2016 накладено арешт на рухоме майно, а саме на автомобіль марки «HYUNDAI НІ», 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, № двигуна НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , з метою постановки до БД «Угон» та системи відео контролю «Рубіж» Управління Превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Херсонській області та подальшого вилучення вище вказаного автомобіля.

Таким чином, слідчим вчинялись дії, направлені на уникнення можливості втрати майна (неможливість його повернення).

Разом з тим, 03.05.2018 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області зазначений арешт скасований за заявою ліквідатора Фізичної особи-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича.

Позивач повинен довести наявність шкоди і неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди, розмір відшкодування. Також позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Разом з тим, позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди.

Позивач не довів суду наявність у діях (бездіяльності) відповідачів усіх вищезгаданих елементів цивільного правопорушення, які б свідчили про те, що саме бездіяльністю відповідача, позивачеві нанесено майнової шкоди у розмірі 167223,00 грн.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року у справі № 821/394/15-а, відповідно до якої позов Зубрицького О.А. в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. задоволено у повному обсязі, визнано протиправними дії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області щодо зняття з обліку автомобіля "HYUNDAI HI", державний номер НОМЕР_1 ., скасовано запис про зняття з обліку вказаного автомобілю, зобов`язано Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області відновити державну реєстрацію автомобілю HYUNDAI HI», державний номер НОМЕР_1 за Зубрицьким О.А .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року у справі № 821/394/15-а - залишено без змін.

Таким чином, за наслідками виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 10.04.2015р. у справі № 821/394/15-а, буде відновлено державну реєстрацію автомобілю HYUNDAI HI», державний номер НОМЕР_1 за Зубрицьким О.А. , у зв`язку з чим ліквідатор Зубрицького О.А. зможе задовольнити вимоги кредиторів.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 3, 33, 34, 173, 174, 175, 224 ГК України та на підставі обставин даної справи, факт спричинення шкоди (понесення збитків) позивач має підтвердити первинними документами. Разом з тим, таких доказів суду у цій справі позивач не надав.

Наведене вище у тексті цього рішення надає суду підстави для висновку про те, що позивач не обґрунтував та не довів належними і допустимими доказами того, що внаслідок бездіяльності відповідача, позивач поніс збитки у розмірі 167223,00 грн.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи покладуться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.12.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко