ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 Справа № 912/1855/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.10.2019 у справі №912/1855/19 (суддя Макаренко Т.В.; рішення ухвалено у місті Кропивницький без участі представників сторін, повне рішення складено 01.10.2019)

за позовом Приватного підприємства "Удача", с.Ганно-Требинівка, Устинівський район, Кіровоградська область

до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)", с.Інгульське, Устинівський район, Кіровоградська область

про стягнення 115571,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне підприємство "Удача" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" про стягнення за договором проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дії з вирощування сільськогосподарської продукції №Г-00110/17 від 03.03.2017 заборгованості у сумі 115571,76грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині оплати виконаних позивачем робіт.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 01.10.2019 у справі №912/1855/19 (суддя Макаренко Т.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" на користь Приватного підприємства "Удача" 109421,76 грн. боргу, а також 1921,00 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з відсутності наданих відповідачем доказів на підтвердження оплати прийнятих від позивача робіт за договором. При цьому, оскільки позивачем не підтверджено виконання робіт (міжрядний обробіток 2р), суд відмовив в задоволенні позовних вимог в сумі 6150,00 грн.

Не погодившись з означеним рішенням місцевого господарського суду, ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.10.2019 у справі №912/1855/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Приватного підприємства "Удача" відмовити в повному обсязі.

Відповідач вважає, що вказівка в договорі про об`єм робіт, що будуть виконуватись підрядником, визначається актами виконаних робіт свідчить про фіктивність даного договору, оскільки акти виконаних робіт складаються після виконання робіт, а об`єм виконаних робіт, відповідно до договору, має бути визначений на майбутнє. Відповідно, визначення об`єму виконаних робіт на майбутнє в актах виконаних робіт є неможливим. Відповідач заперечує укладання договору, виконання зазначених робіт і підписання актів виконаних робіт і стверджує про відсутність жодних відомостей з цього приводу

Апелянт вказує, що право користування земельними ділянками, які надано в постійне користування Устинівській ІК 305/37 на Державне підприємство не переоформлювалось, тобто розпоряджатись та використовувати зазначені земельні ділянки, відповідач не має права.

Відповідач зазначає, що судом не надано оцінки тим обставинам, що зазначена в договорі земельна ділянка площею 24 га на місцевості ніколи і ніким не визначалась, межі цієї ділянки на місцевості не встановлювались. Поля під номером 45 (Завтурове) в Державному підприємстві та в Установі (№37), яка є постійним користувачем земель, відповідно до Державного акту не існує. В наявних у відповідача копіях документів по спірному договору відсутні відомості про визначення на місцевості меж земельної ділянки, яку позивач нібито обробляв.

Апелянт звертає увагу на те, що підписання актів виконаних робіт на всі види робіт, які нібито, було виконано за договором в період 03.03.2017 по 17.08.2017, в один день -17.08.2017, прямо суперечить вимогам абзацу 2 п. 1.2. договору, відповідно до якого "Після завершення кожного виду робіт "Підрядник" надає "Замовнику" акт з зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт". З урахуванням специфіки сільськогосподарського виробництва виконання кожного наступного виду робіт з переліку, який визначено договором, можливе лише після виконання попередніх робіт та спливу відповідного проміжку часу. Таким чином, підписання актів виконаних робіт не в дати, які прямо передбачено договором, а 17.08.2017 є підтвердженням безтоварності даного договору.

За твердженням апелянта, в порушення п. 3.3. договору Державне підприємство не здійснювало нагляд за проведенням робіт, оскільки ніяких робіт фактично не проводилось. Строки проведення робіт відповідачем відповідно до пунктів 1.4. і 3.3. договору ніколи не визначались, перелік культур, які мають бути засіяні на визначеній договором площі відповідно до п. 3.5. договору, не визначався. Отже, позивач не мав права виконувати роботи.

Крім того, про безтоварність укладеного договору та актів виконаних робіт до нього свідчить відсутність зареєстрованої податкової накладної та не сплата позивачем відповідних сум ПДВ до бюджету.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.10.2019 у справі №912/1855/19; розгляд апеляційної скарги призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

19.11.2019 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" про зупинення провадження у справі №912/1855/19 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі №912/2725/19, вмотивоване тим, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2019 відкрито провадження у справі №912/2725/19 за позовом Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" до Приватного підприємства "Удача" про визнання недійсним з моменту укладення Договору №Г-00110/17 від 03.03.2017.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та ухвалою від 20.11.2019 призначила розгляд справи в судовому засіданні на 02.12.2019 о 16:30 год.

В судове засідання 02.12.2019 представники сторін не з`явились.

Враховуючи, що неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи наявність достатніх доказів для встановлення фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №912/1855/19 до вирішення спору Господарським судом Кіровоградської області у справі №912/2725/19.

У судовому засіданні 02.12.2019 оголошено вступну і резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Між ДП "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" (Замовник) і ПП "Удача" (Підрядник) укладено договір №Г-00110/17 проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції від 03.03.2017 (далі - договір), за умовами п.1.1. якого Підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати наступний вид робіт направлений на вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 24 га, яка розташована на полі №45 (Завтурове), яке знаходиться у користуванні замовника: боронування, культивація, сівба, коткування, внесення мінеральних добрив, внесення засобів захисту рослин, збирання врожаю, дискування, оранка, подрібнення рослинних решток, перевезення зібраного врожаю, на замовлення замовника, а Замовник зобов`язався прийняти роботу та оплатити вартість у строки та на умовах, що визначаються цим договором та додатками до нього.

Об`єм робіт, що будуть виконуватись Підрядником, визначається актами виконаних робіт, який є обов`язковим додатком до цього договору. Після завершення кожного виду робіт Підрядник надає Замовнику акт з зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт (пункт 1.2. договору).

Пунктом 1.4. договору встановлено, що строк виконання робіт зазначених у цьому договорі визначається Замовником в період після підписання цього договору, загальний термін дії договору становить три роки.

В розділі 4 договору сторонами визначено ціну договору та фінансові розрахунки. Встановлено, що загальна вартість виконаних робіт вираховується з врахуванням загального об`єму виконаних робіт та часу витраченого на виконання даної роботи, а також витратних матеріалів, які були використані при здійсненні договору. Ціна визначається з врахуванням вартості паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, вартості посівного матеріалу.

Ціна на роботи визначається з врахуванням середньо ринкових цін, які діють у відповідній місцевості.

Остаточна ціна договору визначається відповідно до актів виконаних робіт з врахуванням ціни на ПММ, витратні матеріали, посівний матеріал, мінеральні добрива та інше на момент придбання даних матеріалів підрядником.

Розрахунок по договору проводиться щорічно після виконання всіх робіт підрядником відповідно до додатку до даного договору та підписання актів виконаних робіт.

Вартість окремих видів робіт встановлюється щорічно відповідно до ринкової вартості робіт, витратних матеріалів, посівного матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин та інше.

Відповідно до пункту 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, що виражаються у зроблених останньою витратах або пошкодженні майна

За пунктами 8.1., 8.3. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторін своїх зобов`язань. Всі додатки до договору, підписані під час дії договору, являються обов`язковими до виконання сторонами договору в повному обсязі.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Сторонами складений, підписаний і скріплений печатками підприємств Додаток №1 до договору, яким погоджено перелік робіт на 2017 рік, вартість робіт та нормовитрати палива. До видів робіт включено: культивація, культивація 2р., сівба, внесення гербіцидів, міжрядний обробіток, міжрядний обробіток 2р. (а.с.14).

В підтвердження виконання робіт сторонами 17.08.2017 підписані Акти виконаних робіт відповідно до договору № Г-00110/17 від 03.03.2017, з яких вбачається виконання таких робіт як: культивація, культивація 2р, сівба соняшника, внесення гербіцидів, міжрядний обробіток (а.с.15-19).

В Актах сторони погодили, що роботи виконані якісно, зауваження відсутні. Крім того, Акти містять відмітку, що підписання даного акту сторонами є підставою для проведення перерахування коштів за виконану роботу після отримання рахунку за виконану роботу після отримання рахунку за виконану роботу, але не пізніше ніж до 31.12.2017 року.

Для сплати виконаних робіт Підрядником виставлено Замовнику рахунок-фактуру №110 від 17.08.2017 на загальну суму 115571,76 грн. (а.с.20).

Оскільки вказаний рахунок не був оплачений, ПП "Удача" (позивач) звернулося за захистом своїх порушених прав до Господарського суду Кіровоградської області із позовом до ДП "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" (відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості у сумі 115571,76 грн., які є предметом розгляду у цій справі.

Спірні правовідносини виникли з приводу виконання договору на проведення сільськогосподарських робіт.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За визначенням наведеним у статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 843 Цивільного кодексу України).

Статтею 846 Цивільного кодексу України передбачено, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За вимогами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідач заперечує факт укладення спірного договору і підписання Актів виконаних робіт, вважає, що визначені умови договору дозволяють дійти про його фіктивність.

Вивчивши умови спірного договору колегія суддів з твердженням відповідача не погоджується. Підписавши договір №Г-00110/17 проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції від 03.03.2017 і скріпивши його печатками підприємств сторони на власний розсуд визначили умови договору та погодили їх. Печатки підприємств, якими скріплений договір дають змогу ідентифікувати осіб, які брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Відповідач не заперечує справжність підписів та печаток сторін на договорі і в актах виконаних робіт, не стверджує про протиправність використання своєї печатки, не надає доказів її втрати і доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про визнання укладеним сторонами спірного договору.

Згідно статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

На момент розгляду цієї справи та прийняття рішення судом першої інстанції відповідачем не надано доказів визнання означеного договору недійсним в судовому порядку.

Посилання відповідача на те, що колишній директор відповідача Шевченко Т.В. не продовжив трудовий контракт з Міністерством юстиції України, наразі не впливає на дійсність підписаних ним документів під час здійснення повноважень директора ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)".

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019 у справі №910/4994/18 виклав наступний правовий висновок:

"Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю".

Таким чином, якщо факту господарської операції не було, то первинний документ не може складатися.

Визначення договором інших первинних документів, які б мали складатися сторонами на підтвердження факту надання послуг, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку первинними документами, що підтверджують надання послуг за спірним договором, є саме вказані Акти виконаних робіт., що підписані сторонами без жодних зауважень і претензій та скріплені печатками підприємств.

Крім того, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та пункту 2.2. Статуту ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)", затвердженого наказом Міністерства юстиції України 06.12.2016 №359 до основних видів діяльності підприємства входить 01.11. вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Тобто, між фактом придбання послуги і господарською діяльністю відповідача наявний зв`язок, що також може свідчити про реальність здійснення господарської операції.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 2.2.4. договору встановлено, що Замовник зобов`язаний проводити оплату робіт, виконаних Підрядником у відповідності до умов цього договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстаенції, що надання позивачем послуг за укладеним спірним договором підтверджується копіями Актів виконаних робіт від 17.08.2017. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково в сумі 109421,76 грн., оскільки Акт виконаних робіт від 17.08.2017 на виконання міжрядного обробітку 2 раз складений на виконання договору №Г-0017/17 від 03.03.2017, що не є доказом виконання робіт за спірним договором у даній справі.

Судом відхиляються посилання відповідача на факт підписання актів виконаних робіт в один день 17.08.2017, що суперечить вимогам пункту 1.2. договору, за яким підрядник надає замовнику акт після завершення кожного виду робіт. Умовами укладеного договору не визначено строків надання та підписання актів виконання окремих видів робіт, тому підписання таких актів після виконання всіх видів робіт не суперечить положенням статті 846 Цивільного кодексу України та умовам договору.

Довід апелянта про те, що право користування земельними ділянками, які надано в постійне користування Устинівській ІК 305/37 на Державне підприємство не переоформлювалось не приймається колегією суддів, оскільки укладений з позивачем договір і подані до матеріалів справи докази свідчать про те, що відповідач такими землями фактично розпоряджався та використовував їх. Вказане підтверджується копіями листів самої ж Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)" від 25.03.2019 №81 і від 28.03.2019 №10/369 зі змісту яких вбачається, що земельні ділянки, які надані у постійне користування установі ІК 305/37 згідно державного акту на право постійного користування землею серії КР 00002 від 9 листопада 1995 року перебувають на балансі та використовуються відповідачем. Відповідачем сплачується земельний та інші передбачені законодавством податки (а.с. 42, 43).

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про відсутність поля під номером 45 у Державного підприємства та в Установі (№37), яка є постійним користувачем земель, відповідно до Державного акту, спростовуються пунктами. 1.1., 3.4. договору, якими сторони визначили номер поля, на якому розташована земельна ділянка, а також визначили межі земельних ділянок, на яких мають виконуватися роботи.

Посилання апелянта на відсутність доказів того, що роботи по договору проводились під наглядом замовника та доказів узгодження між сторонами строків виконання таких робіт спростовуються підписанням сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт, що свідчить про їх здійснення належним чином та прийняття відповідачем у повному обсязі. До того ж зі змісту пункту 2.3. договору вбачається, що здійснення контролю і технічний нагляд за відповідністю обсягу, вартості і якості виконуваних робіт, не втручаючись при цьому у діяльність Підрядника є правом, а не обов`язком Замовника.

Відповідач помилково вважає, що відповідно до вимог пунктів 1.4., 3.3. договору Підрядник не мав права виконувати будь-які роботи до визначення Замовником строків виконання цих робіт, оскільки за пунктом 3.1. договору Підрядник починає роботи, які є предметом цього договору, після підписання договору.

Не приймаються колегією суддів і доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до даного договору перелік культур, які мають бути засіяні на визначеній договором площі, не визначений. Відповідачем не надано доказів звернення до позивача з інформацією про виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, а відтак, в силу частини першої статті 853 Цивільного кодексу України та за наявності підписаних і скріплених підприємствами актами виконаних робіт, недоречним є посилання скаржника, що сторони не погодили, які види робіт повинні бути виконані.

В той же час пунктом 3.5. договору передбачено, що у разі ненадання Замовником переліку культур, які мають бути засіяні та вартості послуг з обробітку землі, Підрядник проводить виконання робіт відповідно до переліку робіт попереднього року та самостійно визначає вартість робіт.

Посилання відповідача на відсутність на підприємстві відомостей про укладення договору може свідчити про неналежне ведення бухгальтерського обліку та журналу реєстрації договорів цього підприємства.

Не може бути підставою для скасування рішення суду і довід відповідача про те, що позивачем не було зареєстровано податкову накладну.

Зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає саме з податкового законодавства, а не з договірних відносин, тому є податковим, а не господарським зобов`язанням. До предмету доказування у даній справі не відноситься встановлення факту дотримання сторонами податкового законодавства. Відсутність декларацій за господарською операцією не може свідчити про те, що така операція не відбулася. Крім того, умовами договору не визначено обов`язку надання доказів реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За вказаних обставин помилковим є твердження відповідача про те, що відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є невиконанням позивачем господарського зобов`язання за договором, адже обов`язок зі складання та реєстрації податкових накладних виникає у позивача саме на підставі податкового законодавства.

Таким чином, надавши оцінку доводам відповідача щодо зазначених ним обставин укладання та виконання вказаного договору, колегія суддів суду апеляційної інстанції не убачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення розгляду цієї справи до завершення розгляду іншої справи №912/2725/19 за позовом ДП "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" до ПП "Удача" про визнання недійсним договору проведення сільськогосподарської продукції №Г-00110/17 від 03.03.2017, яка розглядається Господарським судом Кіровоградської області.

Разом із цим колегія суддів суду враховує, що наведена вище оцінка суду апеляційної інстанції доводам відповідача про недійсність договору та актів виконаних робіт є аналізом виключно тих доказів, які були надані суду першої інстанції, та обставин, що були наведені сторонами суду на момент розгляду справи та прийняття ним оскарженого рішення.

Відтак, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги про скасування оскарженого у цій справі судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.10.2019 у справі №912/1855/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 10.12.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна