Справа № 909/1165/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.12.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у підготовчому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортех", пров. Гранітний, буд.14,м. Первомайськ,Миколаївська область,55213

до відповідача: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" вул. Б.Хмельницького, буд.59-а,м. Івано-Франківськ,76009

про стягнення заборгованості в сумі 273088 грн 42 к.

за участю:

представники сторін не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотортех" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в сумі 273088 грн 42 к.

Ухвалою суду від 24.10.19 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.11.19.

У зв"язку з неявкою представників сторін у підготовче засідання ухвалою суду від 14.11.19 підготовче засідання відкладено на 10.12.19.

Представники сторін в судове засідання не з"явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлені, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (вх. номер повідомлення 23203/19 від "21" листопада 2019 р., вручено 20.11.19 Державному міському підприємству "Івано-Франківськтеплокомуненерго" ухвалу від 14.11.19; вх. номер повідомлення 23416/19 від "26" листопада 2019 р., вручено 20.11.19 Товариству "Мотортех" ухвалу від 14.11.19).

Водночас, від відповідача надійшов відзив вих.№17/1592 від 11.11.19(вх.№19668/19 від 12.11.19), у якому відповідач просить суд закрити провадження у справі на підставі п.3ч.1ст.231 та п.2ч.1ст.175 ГПК України. При цьому, вказує на наявність такого, що набрало законної сили, рішення (постанова Західного апеляційного господарського суду від 19.03.19) у справі №909/75/17 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

02.12.19 позивачем електронною поштою ( з ЕЦП) подано суду відповідь на відзив вх.№21079/19, у якому позивач спростовує твердження відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини 1 статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до змісту вказаних норм права, однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, й уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, так само як і уникнення можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Отже, передумовою для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами. При цьому, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмета, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Суд констатує, що елементи позову - це його складові частини, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу. До елементів (складових частин) позову належать його предмет та підстава.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову. Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.03.2018 р. по справі № 916/1764/17 та від 01 квітня 2019 року у справі № 910/13840/18.

Судом встановлено, що предметом позову у справі №909/75/17 була вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортех" до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 273088,42грн. Підставою заявленого позову була відмова відповідача здійснити оплату за проведений позивачем аварійний ремонт газового двигуна та отримані запчастини, яку позивач обґрунтовував положеннями ст.1212-1214 Цивільного кодексу України з огляду на відстуність між сторонами договірних відносин.

Предметом позову у справі №909/1165/19 є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортех" до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 273088,42грн. Підставою заявленого позову є відмова відповідача здійснити оплату за проведений позивачем аварійний ремонт газового двигуна та отримані запчастини, яку позивач обґрунтовує положеннями ст.11, 202, 205, 207, 526, 626 Цивільного кодексу України та ст.181, 193 Господарського кодексу України, посилаючись на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.03.19 у справі №909/75/17.

Як зазначалося вище, згідно п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо зокрема, є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. При цьому для застосування вказаної підстави для відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову.

Однак, зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає особі звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави для відмови у відкритті провадження у справі. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від17 липня 2019 року у справі № 920/137/13-г.

З огляду на наведене суд констатує, що підстави позовів у справі №909/75/17 та у даній справі не є тотожними, відтак клопотання відповідача про закриття провадження у справі не підлягає до задоволення. При цьому судом враховано, що згідно із частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду.

За змістом ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими ст. 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Зважаючи на відсутність у сторін будь-яких клопотань чи заяв учасників судового процесу, у суду відсутні правові підстави для відкладення підготовчого засідання чи оголошення перерви з підстав, визначених ст. 183, 202 ГПК України.

З огляду на викладене, слід закрити підготовче провадження та перейти до судового розгляду справи по суті.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 175, 181-185, 202, 231-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про закриття провадження у справі.

Закрити підготовче провадження у справі №909/1165/19.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 24.12.19 о 12:30 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Шевченка, 16, м. Івано-Франківськ, 76000; зал судових засідань №13.

Учасникам справи направити представників у судове засідання.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені документами, визначеними ст. 60 ГПК України.

Учасники справи мають права та обов`язки, визначені ст. 42, 46 ГПК України.

Роз`яснити учасникам справи наслідки неявки в судове засідання, що передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

1. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

2. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

3. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 10.12.19.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі Судова влада України, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі: http://court.gov.ua/fair/sud5010/

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/

Веб-адреса Господарського суду Івано-Франківської області: http://if.arbitr.gov.ua/sud5010/

e-mail суду: . Інформація за тел.: (0342) 55-94-88

Звернути увагу, що учасники справи можуть отримувати процесуальні документи в електронному вигляді. Для цього необхідно зареєструватись в системі, розміщеній на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (https://e-court.mail.gov.ua/?_task=login&_action=plugin.registration_rules) та подати до суду заявку для отримання процесуальних документів в електронному вигляді.

Суддя Матуляк П. Я.