ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

п р о з а к р и т т я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

02 грудня 2019 року Справа № 926/2332/19
За позовом Чернівецького обласного центру зайнятості, м. Чернівці

до Чернівецької філії ПАТ "Укртелеком", м. Чернівці

про відшкодування допомоги по безробіттю - 53195,02 грн

Cуддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання Балух-Бзовик М.В.

Представники:

від позивача - Грекул Н.Ф., довіреність від 29.12.2018;

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької філії ПАТ "Укртелеком" про відшкодування допомоги по безробіттю у сумі 53195,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на необхідність стягнення з Чернівецької філії ПАТ "Укртелеком" коштів у сумі 53195,02 грн, які сплачені позивачем громадянину ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 22.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14.11.2019.

12 листопада 2019 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву (вх. № 3639), в яких відповідач позов не визнає.

Ухвалою від 14.11.2019 розгляд справи відкладено на 02.12.2019.

У судове засідання 02.12.2019 представник відповідача не з`явився, проте його неявка не перешкоджає вирішенню справи без його участі, оскільки в матеріалах справи наявні подані відповідачем заперечення на позовну заяву.

Присутній у судовому засіданні представник позивача проти існування зазначених у позовній заяві обставин, не заперечує.

За наслідками розгляду справи судом встановлено, що позов подано до Чернівецької філії ПАТ "Укртелеком", однак в матеріалах справи відсутні докази її реєстрації як юридичної особи.

Так, у відповідності до приписів статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частинами першою та другою статті 27 ГПК України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що відповідно до статті 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

У статті 55 ГК України зазначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону (частини 2 та 4 статті 64 ГК України).

Згідно частини 1 та 3 статті 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Пунктом 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18 роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії N 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Окрім того, суд наголошує, що господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем при зверненні до суду з позовом, було визначено відповідачем - Чернівецьку філію ПАТ «Укртелеком» (яка не є юридичною особою) без зазначення юридичної особи.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Чернівецька філія ПАТ «Укртелеком» не є окремою юридичною особою, а є відокремленим підрозділом юридичної особи ПАТ «Укртелеком», .

Отже, Чернівецька філія ПАТ «Укртелеком», до якої було заявлено позов, у відповідності до викладених вище норм чинного законодавства не має статусу юридичної особи, а відтак не є юридичною особою, а, отже, не може набути процесуального статусу відповідача у справі.

Суд зазначає, що стаття 231 ГПК України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищевикладене, що відповідач у даній справі Чернівецька філія ПАТ «Укртелеком» не має статусу юридичної особи, а відтак не є юридичною особою, та відповідно не може набути процесуального статусу відповідача у справі, суд вважає, що провадження у справі №926/2332/19 повинно бути закрито на підставі до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 231 ГПК України, судом роз`яснено позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі, суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Представником позивача у звязку з викаденим подано заяву про повернення судового збору у даній справі (вх. № 2721).

Таким чином, з урахуванням поданої позивачем заяви про повернення судового збору (вх. № 2721), суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету судового збору в сумі 1921,00 грн, сплаченого за платіжним дорученням від 02.10.2019 за № 4436.

Керуючись статтями 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі № 926/2332/19 за позовом Чернівецького обласного центру зайнятості до Чернівецької філії ПАТ "Укртелеком" про відшкодування допомоги по безробіттю у сумі 53195,02 грн.

2. Повернути Чернівецькому обласному центру зайнятості (58008, м. Чернівці, вул. Університетська,31, ) з державного бюджету 1921,00 грн судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 02.10.2019 за № 4436.

3. Повернути Чернівецькому обласному центру зайнятості оригінал платіжного доручення від 02.10.2019 за № 4436.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 04.12.2019.

Суддя О.В. Гончарук