ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 5004/1671/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк"

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019

у справі № 5004/1671/12

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Флавія"

до Публічного акціонерного товариства "Ковельсільмаш"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Волинської області від 20.07.2015 звіт керуючого санацією ПАТ "Ковельсільмаш" Сисуна О.І. про припинення процедури санації ПАТ "Ковельсільмаш", визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури погоджено. Процедуру санації ПАТ "Ковельсільмаш" та повноваження керуючого санацією Сисуна О.І припинено. Визнано банкрутом ПАТ "Ковельсільмаш", відкрито ліквідаційну процедуру ПАТ "Ковельсільмаш" строком на дванадцять місяців. Ліквідатором ПАТ "Ковельсільмаш" призначено арбітражного керуючого Сисуна О.І.

У липні 2019 року АТ "Перший Український міжнародний банк" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№ 1854/19 від 25.07.2019), в якій просило скасувати постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 року у справі №5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі № 5004/1671/12 (колегія суддів: Крейбух О.Г. - головуючий, Юрчук М.І., Демидюк О.О.) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою (вх.№ 1854/19 від 25.07.2019) АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш".

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, АТ "Перший Український міжнародний банк" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №5004/1671/12 про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу на новий розгляд суду апеляційної інстанції.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

За твердженням АТ "Перший Український міжнародний банк", висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України (якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню) не відповідає обставинам справи.

Як зазначає скаржник, ним була подана апеляційна скарга на постанову саме в частині відкриття ліквідаційної процедури, тобто на судове рішення, яке підлягає апеляційному оскарженню, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 01.10.2019, для розгляду касаційної скарги АТ "Перший Український міжнародний банк" у справі №5004/1671/12 визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н.Г. - головуючий (доповідач), судді: Жуков С.В., Білоус В.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2019 касаційну скаргу АТ "Перший Український міжнародний банк" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі № 5004/1671/12 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 5004/1671/12 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Перший Український міжнародний банк" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №5004/1671/12; призначено розгляд справи за касаційною скаргою АТ "Перший Український міжнародний банк" на 27.11.2019 на 10 год. 00 хв.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Динеро-Капітал" просить ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі № 5004/1671/12 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що висновок суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Перший Український міжнародний банк" є законним та обґрунтованим.

Крім того ТОВ "Динеро-Капітал" просить прийняти ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з АТ "Перший Український міжнародний банк" штрафу у зв`язку із встановленням фактів зловживання процесуальними правами.

За твердженням ТОВ "Динеро-Капітал", у даній справі належним чином підтвержено, що банком подано апеляційну скаргу на судове рішення (постанову), яке згідно приписів ГПК України не підлягає оскарженню у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження, а також оскільки питання законності постанови господарського суду Волинської області від 20.07.2015 вже вирішено апеляційним судом під час розгляду апеляційних скарг ПАТ "Перший Український міжнародний банк" у 2015 та 2016 роках.

В судове засідання Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 27.11.2019 представники учасників даної справи про банкрутство не з`явились, про дату та час були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Перший Український міжнародний банк" на постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш", суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на час ухвалення оскаржуваної в апеляційному порядку постанови суду ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) не передбачав можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, в тому числі і за скаргою особи, яка вже оскаржувала дане судове рішення в апеляційному порядку, але повторно звертається з апеляційною скаргою з інших підстав.

За висновком апеляційного суду, апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, відтак, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 року у справі № 5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш" відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із вказаними висновками апеляційного суду, оскільки вони зроблені без належної оцінки обставин справи та з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Волинської області від 20.07.2015 звіт керуючого санацією ПАТ "Ковельсільмаш" Сисуна О.І. про припинення процедури санації ПАТ "Ковельсільмаш", визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури погоджено; процедуру санації ПАТ "Ковельсільмаш" та повноваження керуючого санацією Сисуна О.І припинено; визнано банкрутом ПАТ "Ковельсільмаш", відкрито ліквідаційну процедуру ПАТ "Ковельсільмаш"; ліквідатором ПАТ "Ковельсільмаш" призначено арбітражного керуючого Сисуна О.І.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 30.07.2015 ПАТ "Перший Український міжнародний банк" зверталось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати зазначену постанову від 20.07.2015 в частині призначення ліквідатором арбітражного керуючого Сисуна О.І. та призначити ліквідатором по справі арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 у справі №5004/1671/12 постанову Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 в частині призначення ліквідатором ТОВ "Ковельсільмаш" арбітражного керуючого Сисуна О.І. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 у справі №5004/1671/12 постанову Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині призначення арбітражного керуючого Сисуна О.І. ліквідатором ПАТ "Ковельсільмаш" скасовано та справу в цій частині передано на розгляд до Господарського суду Волинської області.

За результатами нового розгляду, ухвалою господарського суду Волинської області від 02.03.2016 у справі № 5004/1671/12, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.2016, ліквідатором приватного акціонерного товариства "Ковельсільмаш" призначено арбітражного керуючого Сисуна О.І.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 20.07.2016 та від 09.09.2016 у справі № 5004/1671/12 касаційні скарги ПАТ "Перший український міжнародний банк" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.03.2016 у справі №5004/1671/12 повернуто заявнику.

Із матеріалів справи вбачається, що у липні 2019 року АТ "Перший Український міжнародний банк" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№ 1854/19 від 25.07.2019), в якій просило скасувати постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі №5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш".

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі "Брумареску проти Румунії"). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", пп. 51 і 52).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції України).

Як було зазначено вище та встановлено апеляційним судом, постанова Господарського суду Волинської області від 20.07.2015 раніше переглядалась в апеляційному та касаційному порядку в частині призначення ліквідатором ТОВ "Ковельсільмаш" арбітражного керуючого Сисуна О.І.

Статтею 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 85 ГПК України (в редакції, чинній на час прийняття постанови судом першої інстанції), рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Судове рішення, у разі подання апеляційної скарги , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури набирає законної силу з моменту її прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом, але відповідно ч.ч. 2, 3 зазначеної вище статті даного Закону підлягає оскарженню.

Правильно встановивши, що постанова суду першої інстанції від 20.07.2015 переглядалась в апеляційному та касаційному порядку лише в частині призначення ліквідатора ТОВ "Ковельсільмаш", суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що постанова господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш" сторонами не оскаржувалась, а відтак, не врахувавши приписи наведених вище норм, дійшов помилкового висновку, що постанова господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш" набрала законної сили у встановленому законом порядку 20.07.2017, пославшись при цьому на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 91 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мали право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Прийняття і розгляд апеляційної скарги на рішення, яке набрало законної сили, було можливе лише з дотриманням приписів ч. 2 ст. 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо поновлення строку подання скарги.

У той же час, згідно з ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), якщо апеляційну скаргу було подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, яку вже було переглянуто в апеляційному порядку, то відповідні обставини виключали перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Виходячи з аналізу наведених норм, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що станом на час прийняття господарським судом Волинської області постанови від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 ГПК України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017) не передбачав можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, оскільки відповідно до визначених статтею 101 цього Кодексу (в зазначеній редакції) меж перегляду справи в апеляційній інстанції, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Крім того, розділ ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) не передбачає повторного апеляційного перегляду судових рішень, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Водночас, в даному випадку, неповно з`ясувавши обставини справи, і як було зазначено вище, залишивши поза увагою той факт, що постанова господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш" в апеляційному порядку раніше не оскаржувалась, суд апеляційної інстанції помилково відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Перший Український міжнародний банк" (вх.№ 1854/19 від 25.07.2019) на постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш" з підстав її подання на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно з п. 13 ч. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (у редакції від 03.10.2017 №2147-VIII, чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскарженні в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст. 93 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) встановлено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку, про що постановляється ухвала. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу (ч.2 ст. 93 ГПК України в зазначеній редакції).

Апеляційним судом встановлено (хоча і неправильно визначено строк), що апеляційна скарга АТ "Перший Український міжнародний банк" на постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі № 5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш" подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, при цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції не з`ясовував наявність/відсутність заяви апелянта про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги та наявності поважних причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Однак, судом апеляційної інстанції не було враховано приписи наведених норм при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Перший Український міжнародний банк" на постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі №5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш".

Статтею 236 ГПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Однак, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції вказаним вимогам не відповідає.

За таких обставин, виходячи з аналізу наведених норм, колегія суддів дійшла висновку, що недоліки при вирішенні спору, яких припустився апеляційний господарський суд, свідчать про передчасність висновків про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Перший Український міжнародний банк" на постанову господарського суду Волинської області від 20.07.2015 у справі №5004/1671/12 в частині відкриття ліквідаційної процедури ПАТ "Ковельсільмаш" на підставі п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Крім того, з урахуванням вище зазначеного, колегією суддів відхиляється викладене у відзиві на касаційну скаргу клопотання ТОВ "Динеро-Капітал" про прийняття ухвали про стягнення в дохід державного бюджету з АТ "Перший Український міжнародний банк" штрафу у зв`язку із встановленням фактів зловживання процесуальними правами, оскільки наведені ТОВ "Динеро-Капітал" аргументи не доводять наявності підстав для застосування в даному випадку ч. 4 ст. 43 ГПК України.

Таким чином, встановивши зазначені порушення, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №5004/1671/12 підлягає скасуванню, а справа у скасованій частині - направленню на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

При новому розгляді справи у скасованій частині, суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене вище, належним чином дослідити матеріали справи, вимоги апеляційної скарги АТ "Перший Український міжнародний банк" та в залежності від встановленого і вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо поданої апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Оскільки, у даному випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" задовольнити.

Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №5004/1671/12 скасувати.

Справу №5004/1671/12 у скасованій частині направити на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.