ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

05 грудня 2019 року Справа № 926/1823/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М. та секретаря судового засідання Попової К.Г. розглянувши справу №926/1823/19

За первісним позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул.Грушевського, 1-Д)

До ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД» (60321, Чернівецька область, Новоселицький район,с.Бояни, вул.Головна, 75-А)

Про стягнення заборгованості за договором поруки №РОR902 від 20.11.2014 року в сумі 133955,56 грн

За зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

До Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул.Грушевського, 1-Д)

Про визнання поруки, наданої ОСОБА_1 згідно договору №РОR902 від 20.11.2014 року припиненою

За участю представників сторін:

Від позивача за первісним та відповідача за зустрічним: Бацей Т.М. - адвокат (свідоцтво серії ЧЦ №000112 від 21.04.2017р.)

Від відповідача за первісним та позивача за зустрічним: не з`явився

Від третьої особи - не з`явився

Суть спору: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» 29.07.2019 року звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки №РОR902 від 20.11.2014 року в сумі 133955,56 грн, при цьому позивач просив залучити до участі у справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06.04.2011року Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД» (третя особа) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт, підписавши цю заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами і правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків печатки складають договір банківського обслуговування (далі - договір). За умовами договору клієнту було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до виписки по рахунку позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 500000,00 грн.

20.11.2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) уклали договір поруки №РОR902, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і боржник.

Враховуючи, що боржник заборгованість не погасив, кредитор звернувся до поручителя - ОСОБА_1 з вимогою про сплату боргу по договору поруки №РОR902 від 20.11.2014 року в сумі 133955,56 грн.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями позовну заяву 29.07.2019 року передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою від 31.07.2019 року суд звернувся із запитом до Боянської сільської ради щодо доступу до персональних даних фізичної особи - ОСОБА_1 та зобов`язав Боянську сільську раду надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 .

07.08.2019 року судом отримано лист від Боянської сільської ради (вх.№2514) згідно якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрована та не проживає на території Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Ухвалою суду від 07.08.2019 року, суд звернувся із запитом до Управління ДМС у Чернівецькій області та зобов`язав Управління ДМС у Чернівецькій області надати інформацію про зареєстроване місце проживання фізичної особи - ОСОБА_1 .

15.08.2019 року судом отримано лист від Управління ДМС у Чернівецькій області (вх.№2616) згідно якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: с. Бояни, Новоселицького району, Чернівецької області.

Ухвалою суду від 16.08.2019 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

27.08.2019 року на адресу Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженню відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД», запропоновано відповідачу подати свої заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також запропоновано відповідачу та третій особі надати відзив на позо та докази в його обґрунтування, розгляд справи призначено на 18.09.2019 року.

16.09.2019 року уповноважений представник фізичної особи ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подав зустрічну позовну заяву (вх.№3020) до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання поруки припиненою, яка надана ОСОБА_1 згідно договору №POR902 від 20.11.2014 року.

В обґрунтування зустрічного позову позивач посилається на наступне.

20.11.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №РОR902, предметом якого є надання поруки за виконання зобов`язань Товариства з обмеженню відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД», які випливають з угод приєднань. Згідно заяви-приєднання строк основного зобов`язання не встановлений, отже порука в силу приписів чинного законодавства припинилась через рік після укладення договору поруки, тобто 20.11.2015 року. Окрім того, продовжує позивач за зустрічним позовом, порука також припинилась внаслідок того, що кредитор звернувся з позовом до боржника про дострокове повернення кредиту, що підтверджено рішенням господарського суду м.Києва у справі № 910/9750/17, тобто через шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.09.2019 року вище зазначену зустрічну позовну заяву передано для розгляду судді Гушилик С.М.

В свою чергу 18.09.2019 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх.3020), в якому додатково обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на те, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань договором, у боржника станом на 23.01.2017 року виник борг у розмірі 133955,56 грн. за період з 16.08.2016 року по 23.01.2017 року, що підтверджено рішенням господарського суду м.Києва у справі № 910/9750/17 від 10.07.2017 року, яке набрало законної сили та яким стягнуто солідарно з боржника ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» та поручителя ТОВ «Торгівельний дім харчових технологій» вказану суму заборгованості. Проте, зазначене рішення суду не виконане, що підтверджено інформацією про виконавче провадження.

Ухвалою від 18.09.2019 року суд прийняв зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання поруки, наданої ОСОБА_1 згідно договору №POR902 від 20.11.2014 року припиненою, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та здійснено перехід за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 17.10.2019 року.

10.10.2019 року уповноважений представник позивача за первісним позовом через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подав відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№3325). У своєму відзиві останній заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне.

06.04.2011 року ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» підписало заяву про відкриття поточного рахунку, згідно цієї заяви останній приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті банку, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 06.04.2011р. та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору. Свої зобов`язання по договору банк виконав та надав позичальнику кредитні кошти, проте останній свої зобов`язання виконував не належним чином. У відповідності до вимог договору поруки, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і боржник. Строк поруки за вказаним договором відповідно до п.4.1 і 4.5 договору поруки №POR902 від 20.11.2014 року припиняється через 15 років після укладення договору, тобто сторони у договорі визначили термін дії договору, відповідно застосовується строк, визначений за домовленістю сторін, що відповідає засадам цивільного законодавства щодо свободи договору. Окрім того, виникнення простроченої заборгованості відбулося 16.08.2016 року, про що свідчить рішення господарського суду м.Києва від 10.07.2017 року, а банк звернувся з позовом до поручителя 29.07.2019 року, тобто до сплину 3 річного строку, який визначено діючою редакцією ст.559 Цивільного кодексу України.

Отже, всі твердження на які посилається у зустрічному позові позивач не підтверджені належним чином, а тому АТ КБ «Приватбанк» просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року за клопотанням відповідача за первісним позовом відкладено розгляд підготовчого засідання на 24.10.2019 року.

25.10.2019 року уповноважений представник відповідача за первісним позовом через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подав заперечення на відзив до зустрічної позовної заяви (вх.№3406).

У своїх запереченнях на відзив по зустрічному позову останній наполягає на тому, що строк поруки був припинений 10.01.2018 року, тобто через 6 місяців від рішення про дострокове стягнення, а відтак просить задовольнити зустрічні позовні вимоги.

31.10.2019 року уповноваженим представником позивача за первісним позовом через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подано відповідь на заперечення (вх.№3519), в якому останній підтримує свою позицію викладену у відзиві на зустрічну позовну заяву та просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

У судовому засіданні, 04.11.2019 року за згодою уповноважених представників сторін судом у порядку вимог ст. 183 ГПК України було оголошено перерву у підготовчому засіданні на 13.11.2019 року.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2019 року.

Представник третьої особи (ТОВ «ПОКРОВА ЛТД») у судове засідання 25.11.2019 року не з`явився, причини не з`явлення суду не повідомив, при цьому судом встановлено, що ухвали суду були направлені йому рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на його юридичну адресу: 60231, АДРЕСА_2 . Вся судова кореспонденція по даній справі була надіслана за вищезазначеною адресою. Окрім того, у зв`язку з систематичним нез`явленням представника третьої особи до суду, його неодноразово було повідомлено також через офіційний сайт господарського суду Чернівецької області.

Отже, суд дійшов висновку, що третя особа була повідомлена про час і місце судового засідання належним чином, проте, своїм правом на подання будь-яких пояснень та направлення свого представника у судове засідання не скористалася. Слід зазначити, що ухвалами суду явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд вважає, що неявка представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду ( ч.3 ст.177 ГПК України).

Згідно ч.2 ст.195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2019 року було закінчено з`ясування обставин справи та дослідження доказів, та оголошено перерву до 05.12.2019 року, про що представників сторін повідомлено під розписку, а третю особу ухвалою, яка направлена на його офіційну адресу та здійснено офіційне оголошення на сайті судової влади.

Під час судових дебатів представник позивача за первісним позовом свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом у судове засідання 05.12.2019 року не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи, так як останній був повідомлений про час і місце належним чином.

Представник третьої особи в черговий раз не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення проти них, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті за первісним позовом.

06.04.2011 товариство з обмеженою відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД» (клієнт) подало публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (банку) заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт, підписавши цю заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами і правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків печатки складають договір банківського обслуговування (далі - договір).

В заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг з якою ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» звернулося до банку, зазначено, що Клієнт підписавши цю заяву, погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам, розташованих на сайті банку www.privatbank.ua тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підпису та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування.

Відповідно до статті 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання.

За своєю правовою природою правовідносини між банком та клієнтом є кредитними, які урегульовані в нормах цивільно-правового зобов`язального інституту «Позика. Кредит. Банківський вклад» (гл. 71 Цивільного кодексу України), Закону від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» та інших відповідних правових актах.

За умовами договору клієнту було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до виписки по рахунку позивач надав ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» кредитний ліміт.

Проте, з боку ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» мало місце порушення зобов`язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 133955,56 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника між ПАТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №РОR902 від 20.11.2014 року (надалі - договір поруки), відповідно до предмету якого є надання поруки поручителю перед кредитором за виконання ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» (боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» (Угода 1) та розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» (Угода 2) Умов та правил надання банківських послуг.

В підпунктах 1.1.1 пункту 1.1 договору поруки зазначено, що якщо під час виконання «Угоди 1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 1» в розмірі таких збільшень. додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1» та «Угодою 2» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.3 договору поруки сторони погодили, що Поручитель з умовам «Угоди 1» та «Угоди 2» ознайомлений.

Відповідно до п.1.4 до поручителя, який виконав зобов`язання боржника за «Угодою 1» та «Угодою 2» переходять всі права кредитора за «Угодою 1» та «Угодою 2», що укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за «Угодою 1» та «Угодою 2».

У випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1» та «Угодою 2» боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.1.5 договору поруки).

У відповідності до пункту 4.1 договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за «Угодою 1» і/або «Угодою 2» цей договір припиняє свою дію.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 10.07.2017 року у справі №910/9750/17 стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім харчових технологій» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД» на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором банківського обслуговування б/н від 06.04.2011 року у загальному розмірі 133955,56 грн. Рішення набрало законної сили.

Як зазначає позивач, ТОВ «Торгівельний дім харчових технологій» та ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» вищезазначене рішення не виконали, заборгованість за договором банківського обслуговування від 06.042011 року не погасили. У зв`язку з чим, позивач вважає захистити свої права шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 , як поручителя за договором поруки №РОR902 від 20.11.2014 року заборгованості в розмірі 133955,56 грн.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 562 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вірно встановлено господарським судом м.Києва від 10.07.2017 року у справі №910/9750/17 між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД» було укладено кредитний договір, умови якого були порушені позичальником, що стало підставою для звернення до суду про стягнення з останнього заборгованості по кредитному договору.

Згідно інформації про виконавче провадження№ 57766761 заборгованість в сумі 133955,56 грн, яка стягнута за рішенням суду у справі № 910/9750/17 не погашена, тобто станом на день розгляду справи рішення суду не виконано.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить висновку, що факт укладення кредитного договору між банком та позичальником, факт виникнення заборгованості за таким договором в сумі 133955,56 грн, встановлені рішенням суду, а відтак не потребують додаткового доказування.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

Відповідно до статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно з п.1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1» та «Угодою 2» боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Судом встановлено, що боржник свій обов`язок, щодо виконання умов кредитного договору, а відтак такий обов`язок виникає у поручителя.

Таким чином, позивач, як кредитор правомірно звернувся до суду з позовною заяво про стягнення з поручителя заборгованості, яка виникла внаслідок порушення боржником своїх обов`язків по кредитному договору.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Висновки суду за первісним позовом

На підставі встановлених обставин справи, з урахуванням наведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що з урахуванням умов договору поруки АТ КБ «Приватбанк» набуло право вимоги до поручителя як солідарного боржника щодо погашення заборгованості ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» за договором банківського обслуговування б/н від 06.04.2011 року на суму заявлених позовних вимог. А тому, позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті за зустрічним позовом.

Як вже було зазначено при дослідження первісного позову, 06.04.2011 ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт, підписавши цю заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами і правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків печатки складають договір банківського обслуговування (далі - договір). За умовами договору клієнту було встановлено кредитний ліміт в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Факт укладення кредитного договору та виникнення заборгованості в сумі 133955,56 грн боржника перед банком встановлений рішенням господарського суду м.Києва у справі № 910/9750/17 від 10.07.2017 року та не потребує додаткового доказування.

Окрім того, факт виникнення боргу у позичальника та його несплати, представником поручителя не заперечувався під час з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника між ПАТ КБ «ПриватБанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №РОR902 від 20.11.2014 року, відповідно до якого є надання поруки поручителю перед кредитором за виконання ТОВ «ПОКРОВА ЛТД» (боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» (Угода 1) та розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» (Угода 2) Умов та правил надання банківських послуг.

За умовами п.1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1» та «Угодою 2» боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Сторони погодили строк виконання договору, а саме: в пункті 4.1 договору поруки визначено, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за «Угодою 1» і/або «Угодою 2» цей договір припиняє свою дію.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно зі статтею 559 ЦК України (яка діяла на момент укладення договору), порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Досліджуючи умови договору поруки, судом не встановлено жодної з підстав, передбачених статтею 559 ЦК України, для припинення дії поруки.

Так, суд зазначає, що законодавець передбачив додаткові підстави припинення поруки, а саме: правила обмежувальних строків (шестимісячного та тривалістю в один рік), які вступають в дію, відповідно, лише у разі, якщо договором поруки не встановлено строк дії поруки, а основним договором не визначено строк виконання основного зобов`язання.

У пункті 4.1. Договору поруки сторонами встановлено строк поруки (15 років), що не суперечить приписам чинного законодавства.

Відтак, доводи позивача за зустрічним позовом, що порука, передбачена договором, припинена внаслідок прийняття рішення про дострокове стягнення заборгованості та не пред`явлення позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки є безпідставними та необґрунтованими.

Посилання ж позивача за зустрічним позовом на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, суд вважає безпідставним, оскільки обставини зазначеної справи та справи, що розглядається, не є тотожними.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що у даному випадку, відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки за зустрічним позовом.

На підставі викладеного зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання поруки, наданої ОСОБА_1 згідно договору №РОR902 від 20.11.2014 року припиненою задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом, щодо судових витрат за зустрічним позовом то вони залишаються за позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73-79, 86, 129, 194, 222, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги за первісним позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул.Грушевського, 1-Д, код 14360570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОКРОВА ЛТД» (60321, Чернівецька область, Новоселицький район,с.Бояни, вул.Головна, 75-А, код 33020982) про стягнення заборгованості за договором поруки №РОR902 від 20.11.2014 року в сумі 133955,56 грн задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул.Грушевського, 1-Д, код 14360570) 133955,56 грн заборгованості та 1921 грн судового збору.

3.У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання поруки, наданої ОСОБА_1 згідно договору №РОR902 від 20.11.2014 року припиненою - відмовити.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2019 року.

Суддя С.М. Гушилик