ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Справа№ 910/15799/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 26.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Асоціації "Нафтогазова компанія України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 (повне рішення складено 03.06.2019)

у справі №910/15799/18 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Асоціації "Нафтогазова компанія України"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення № 447-р від 07.09.2018,

ВСТАНОВИВ:

Асоціація "Нафтогазова асоціація України" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №447-р від 07.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення №447-р від 07.09.2018 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Позивач вказував, що Антимонопольний комітет України при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, не довів обставини, які мають значення для справи і які в рішенні визнано встановленими, неправильно застосував норми чинного законодавства, а висновки Комітету, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти позову, вказував, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону та в межах повноважень Комітету; обставини, встановлені у ньому, являються доведеними та відповідають дійсності; Комітетом було всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/15799/18 в задоволені позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні перевірки члени комісії АМКУ діяли у спосіб, передбачений законодавством України, та у межах повноважень. При цьому, суд погодився із висновками Комітету про те, що дії президента Асоціації ОСОБА_1 у вигляді ненадання членам комісії з перевірки доступу до службового комп`ютера, створило перешкоди працівникам Комітету в отриманні інформації, необхідної для забезпечення доказів у справі №128-26.13/142-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, та становить порушення, передбачене п. 16 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Асоціація "Нафтогазова компанія України" звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/15799/18 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Асоціації "Нафтогазова компанія України" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/15799/18; призначено розгляд апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

26.11.2019 через канцелярію суду від скаржника надійшли доповнення до апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи, викладені у доповненні до апеляційної скарги через пропуск позивачем встановленого частиною першою ст.266 ГПК України строку на звернення з відповідними доповненнями.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/15799/18 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти апеляційної скарги, просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

Рішенням Антимонопольного комітету України №477-р від 07.09.2018 визнано дії Асоціації "Нафтогазова асоціація України", які полягали у ненаданні членам комісії з перевірки доступу до інформації, яка містилася на службовому комп`ютері, розташованому в приміщенні Асоціації за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 64/166, офіс 311, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 16 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді створення перешкод працівникам Антимонопольного комітету України у проведенні перевірок, огляду, вилученні чи накладенні арешту на майно, документи, предмети чи інші носії інформації.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 16 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

За вказане порушення накладено на Асоціацію "Нафтогазова Асоціація України" штраф у розмірі 33 999 гривень.

Позивач заперечує проти висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, посилаючись, зокрема, на те, що комісія АМКУ при проведенні перевірки вийшла за межі своїх повноважень, а її дії не відповідають законодавчо визначеному порядку проведення перевірки. При цьому позивач вказує, що перевірка інформації, що міститься на комп`ютерах, не була включена до плану перевірки; у плані перевірки відсутні положення щодо конкретної інформації, яка містилась на комп`ютері президента Асоціації ОСОБА_1 і яку Комітет мав отримати. Позивач також вказує, що намагання Комітету отримати доступ до комп`ютера президента Асоціації є втручанням в особисте життя та порушує право на таємницю листування.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Згідно з ст. 5 Закону "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Пунктом 16 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є створення перешкод працівникам Антимонопольного комітету України, його територіального відділення у проведенні перевірок, огляду, вилученні чи накладенні арешту на майно, документи, предмети чи інші носії інформації.

Колегією суддів встановлено, що 21.12.2017 розпорядженням державного уповноваженого Комітету №06/260-р розпочато розгляд справи №128-26.13/142-17 за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "ОККО Рітейл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ Ритейл", порушення передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення схожих дій на ринках роздрібної торгівлі високооктановими бензинами та дизельним паливом.

В межах розгляду справи №128-26.13/142-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, Комітет листом від 22.12.2017 №128-29/06-14053 (а.с.213, т.1) направив виклик, у якому запропонував забезпечити прибуття уповноваженого представника ТОВ "ВОГ Ритейл" до Комітету для надання пояснень з питань встановлення роздрібних цін на високооктанові бензини та дизельне пальне.

26.12.2017 у приміщенні Комітету були отримані пояснення на питання від уповноваженого представника ТОВ "ВОГ Ритейл" за довіреністю - Слісарчук Ірини Олександрівни, які зафіксовані у Протоколі від 26.12.2017 (т.1, а.с. 214-218).

Комітет дійшов висновку про те, що відповідачі у справі Комітету № 128-26.13/142-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції могли здійснювати координацію діяльності учасників Асоціації та пов`язаними з ними відносинами контролю суб`єктами господарювання безпосередньо через позивача.

З метою забезпечення доказів у справі №128-26.13/142-17, розпорядженням державного уповноваженого Комітету від 03.01.2018 №06/1-р (т.1, а.с. 232-233) розпочата позапланова виїзна перевірка Асоціації у період з 23.01.2018 по 09.02.2018 та створено комісію з перевірки.

Також, державним уповноваженим було затверджено план проведення позапланової виїзної перевірки (т.1, а.с. 234-235), який передбачав необхідність зібрати у об`єкта перевірки (позивача) всі фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Виходячи зі змісту службових доручень від 22.01.2018 №128-06/1, №128-06/2, №128-06/3 та №128-06/4 (т.1, а.с. 236-243), члени комісії з перевірки були уповноважені державним уповноваженим Комітету під час проведення позапланової виїзної перевірки Асоціації, зокрема, на такі дії: під час проведення перевірки об`єкта перевірки (позивача) мати безперешкодний доступ до місць зберігання інформації, у тому числі й до документів, комп`ютерів об`єкта перевірки, магнітних носіїв тощо, отримувати копії інформації, документів та інших матеріалів, потрібних для проведення перевірки, в тому числі копії на електронних носіях.

23.01.2018 комісія розпочала позапланову виїзну перевірку Асоціації, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 64/16, Бізнес-центр "Кузнецький", кім. 312.

Як стверджує відповідач, президента Асоціації ОСОБА_1 було повідомлено про мету і термін перевірки, а також запропоновано створити належні умови для забезпечення роботи комісії та надати комісії повну, всебічну й об`єктивну інформацію з питань, які містить у собі план проведення перевірки, а також попереджено, що створення перешкод працівникам Комітету у проведені перевірки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 16 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Зазначене підтверджується протоколом від 23.01.2018 (т.1, а.с. 244), який був підписаний президентом Асоціації ОСОБА_1 без зауважень та заперечень.

Відповідно до пояснень президента Асоціації ОСОБА_1, зафіксованих у протоколі від 30.01.2018 (т.1, а.с. 247-250), обмін інформацією між Асоціацією та її членами відбувається усно, телефоном та під час приватних зустрічей.

При цьому, членами комісії з перевірки було запропоновано надати перелік електронних адрес, через які здійснюється обмін інформацією між Асоціацією та її членами, а також запропоновано надати перелік посадових осіб позивача, які мають доступ до вхідної та вихідної кореспонденції, яка отримується та/або надсилається через вказані електронні адреси.

На вказані питання президент Асоціації ОСОБА_1 повідомив, що запитувана інформація міститься у Довідці про органи управління позивача (т.1, а.с. 251-252), в якій також зазначена й електрона пошта, яка закріплена за президентом Асоціації.

Комітет дійшов висновку про те, що координація відповідачів у справі Комітету №128-26.13/142-17 могла відбуватись через Асоціацію шляхом листування за допомогою електронної пошти або інших програмних продуктів, встановлених на комп`ютерах позивача.

Під час проведення перевірки 30.01.2018 президенту Асоціації ОСОБА_1 було озвучено усну вимогу щодо надання доступу членам комісії до робочого місця, а саме до службового комп`ютера ОСОБА_1, розташованого в приміщенні Асоціації за адресою: Київ, вул. Антоновича, 64/16, офіс 311.

Президентом Асоціації ОСОБА_1 у доступі до службового комп`ютера було відмовлено у зв`язку з тим, що на зазначеному комп`ютері, за словами президента Асоціації, зберігається особиста інформація.

Комісією з перевірки було запропоновано президенту Асоціації ОСОБА_1 видалити зі службового комп`ютера файли, які містять або можуть містити інформацію особистого характеру, в присутності члена комісії з перевірки, на що було отримано негативну відповідь.

При цьому, о 17 год. 00 хв., президент Асоціації ОСОБА_1 увімкнув службовий комп`ютер та, не реагуючи на зауваження членів комісії з перевірки, вчиняв дії з видалення файлів. Членам комісії з перевірки не було надано можливості пересвідчитись, які саме файли (особистого чи службового характеру) видалено. Після вчинення таких дій, комп`ютер президента Асоціації ОСОБА_1 було вимкнено о 17 год. 17 хв.

У зв`язку з вищезазначеним, комісією з перевірки складено протокол від 30.01.2018 (т.1, а.с. 253) про створення перешкод у проведенні перевірки. Зазначений протокол було підписано президентом Асоціації ОСОБА_1 із відміткою: "Доступ невозможно обеспечить по техническим причинам".

Відповідно до пояснень президента Асоціації ОСОБА_1, які зафіксовані в протоколі від 05.02.2018 (т.1, а.с. 254-256), технічна причина, яка зумовила неможливість забезпечення доступу членам комісії з перевірки до службового комп`ютера, полягала в тому, що цей комп`ютер не вмикався. Проте, жодних доказів, які б могли підтвердити наявність технічних причин, що зумовили неможливість забезпечення доступу членам комісії з перевірки до службового комп`ютера, Асоціацією не надано.

Як вказує Комітет, зазначене не відповідає дійсності, оскільки після озвучення членами комісії з перевірки вимоги про надання доступу до службового комп`ютера, цей комп`ютер вмикав президент Асоціації ОСОБА_1 Вказане відображено в протоколі від 30.01.2018 про створення перешкод (т.1, а.с.253).

За інформацією Асоціації, наданою Комітету листом від 27.04.2018 №73 (т.1, а.с.257), службовий комп`ютер, до якого не було надано доступ членам комісії з перевірки, не перебуває на балансі Асоціації, про що, на думку Асоціації, свідчить оборотно-сальдова відомість, та є власністю президента Асоціації ОСОБА_1, відтак, на думку Асоціації, зазначений комп`ютер не призначений для використання в службових цілях.

Як вказує Комітет, зазначена інформація не була доведена президентом Асоціації ОСОБА_1 до відома членів комісії з перевірки ні під час озвучення комісією з перевірки усної вимоги про надання доступу до службового комп`ютера, ні під час надання усних пояснень, які зафіксовані в протоколі від 05.02.2018, ні під час надання заперечень на Акт перевірки.

Крім того, відповідно до "Оборотно-сальдової відомості по рахунку: 10. Місця зберігання; Необоротні активи за 01.01.2017-22.01.2018", сформованої 12.02.2018 та наданої Комітету листом Асоціації від 14.02.2018 № 28 (т.1, а.с.261-265), на балансі Асоціації обліковуються основні засоби, в тому числі засоби комп`ютерної техніки, зокрема:

- комп`ютер Brain Basic C100 - 1 од.;

- ноутбук HP 250 - 3 од.;

- персональний комп`ютер HP Compaq - 1 од.;

- системний блок Athlon II Х2 - 2 од.;

- системний блок J1800I-C - 1 од.;

- системний блок Phenom II Х2 - 1 од.

Відповідно до Оборотно-сальдової відомості по рахунку: "11. Місця зберігання; необоротні активи за 01.01.2017-22.01.2018", сформованої 12.02.2018 р., на балансі Асоціації обліковуються п`ять моніторів.

При цьому, Комітет зазначає, що під час проведення перевірки члени комісії з перевірки не мали змоги отримати доступ до службового комп`ютера для того, щоб з`ясувати відповідні реквізити системного блоку та монітора вказаного комп`ютера.

Відтак, Комітет у спірному рішенні дійшов висновку про те, що ненадання президентом Асоціації ОСОБА_1 членам комісії з перевірки доступу до службового комп`ютера створило перешкоди працівникам Комітету в отриманні інформації, необхідної для забезпечення доказів у справі №128-26.13/142-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Як зазначено вище, позивач заперечує такі висновки Комітету, посилаючись на те, що перевірка інформації, що міститься на комп`ютерах, не була включена до плану перевірки; у плані перевірки відсутні положення щодо конкретної інформації, яка містилась на комп`ютері президента Асоціації ОСОБА_1 і яку Комітет мав отримати.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження, зокрема, перевіряти суб`єкти господарювання, щодо дотримання і ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення ; розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом. У випадках та порядку, передбачених законом, проводити огляд службових приміщень та транспортних засобів суб`єктів господарювання - юридичних осіб, вилучати або накладати арешт на предмети, документи чи інші носії інформації, які можуть бути доказами або джерелом доказів у справі незалежно від їх місцезнаходження.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Положеннями ст. 22 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України передбачено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 вказаного Закону встановлено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню та оприлюдненню, крім випадків:

1) надання інформації органам слідства та суду відповідно до закону;

2) недотримання вимог, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації";

3) інших випадків, встановлених законом.

Особа, яка надає інформацію як інформацію з обмеженим доступом, зобов`язана зазначити, яка саме інформація має обмежений доступ, у тому числі які саме документи або частини документів містять інформацію з обмеженим доступом.

У цілях забезпечення права особи на конфіденційність інформації у випадках, передбачених пунктами 2 та 3 частини третьої цієї статті, Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення повинні провести консультації з такими особами з метою з`ясування підстав для віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом та можливості зняття особою такого статусу з наданої нею інформації, та/або надання особою у встановлений Антимонопольним комітетом України, його територіальним відділенням строк неконфіденційної версії документів чи іншої інформації, зокрема з виключеною, зачорненою чи в інший спосіб зміненою інформацією, яка забезпечує достатній її захист та досягнення цілей, передбачених пунктами 2 та 3 частини третьої цієї статті, та/або з`ясування шкоди, яка може бути завдана особі оприлюдненням такої інформації.

За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

Порядок проведення уповноваженими працівниками Комітету і його територіальних відділень планових і позапланових виїзних перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні господарської діяльності суб`єктами господарювання та при реалізації повноважень органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю щодо суб`єктів господарювання встановлюється Положенням про порядок проведення перевірок додержання, законодавства про захист економічної конкуренції (надалі - Положення).

Пунктом 8 Положення визначено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи Комітету, відділення і може проводитися без попереднього письмового повідомлення. Позапланова перевірка проводиться відповідно до наказу Голови Комітету, за місцезнаходженням об`єкта перевірки або за місцезнаходженням і його відокремленого структурного підрозділу уповноваженими працівниками Комітету, відділення, виходячи з їхніх функціональних повноважень, зокрема, за ініціативою органів Комітету, з метою забезпечення доказів у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пункту 16 Положення, основними завданнями перевірки є, зокрема, збір доказів у заявах і справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 33 Положення встановлено, що доручення Голови Комітету, державного уповноваженого Комітету, має містити в собі вказівку про делегування голові та членам комісії на час проведення перевірки конкретного об`єкта перевірки визначених актами законодавства повноважень, а саме: безперешкодно входити на підприємства, в установи, організації за службовим посвідченням і мати доступ до документів та інших матеріалів, потрібних для проведення перевірки; вимагати усних або письмових пояснень посадових осіб і громадян; вимагати необхідні документи та іншу інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, таку, що є комерційною таємницею, у зв`язку з реалізацією своїх повноважень; вилучати в установленому порядку письмові та речові докази, зокрема і документи, предмети чи носії інформації, що можуть бути доказами чи джерелом доказів у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а в разі, коли вилучити докази немає можливості, накладати арешт на предмети, документи, інші носії інформації, що можуть бути доказами чи джерелом доказів у справі, відповідно до статті 44 Закону України "Про захист економічної конкуренції"; залучати за погодженням з відповідними центральними та місцевими органами влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами й об`єднаннями їхніх спеціалістів, депутатів місцевих для проведення перевірки.

Пунктом 32 Положення визначено, що план проведення перевірки складається головою Комісії і затверджується органом, посадовою особою, що видав(ла) наказ (розпорядження) про проведення перевірки та створення Комісії, і має містити в собі, зокрема, визначення завдань перевірки, визначення кола питань, які потрібно з`ясувати в ході перевірки, строки перевірки.

Як встановлено вище, державним уповноваженим було затверджено план проведення позапланової виїзної перевірки (т.1, а.с. 234-235), який передбачав необхідність зібрати у об`єкта перевірки (позивача) всі фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, чинне законодавство України не вимагає зазначення у плані перевірки отримання чітко визначеної інформації (наприклад, листування лише між конкретними особами). Збирання фактичних даних, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення, може здійснюватись Комітетом шляхом аналізу будь-якої інформації, у тому числі й тієї, що міститься на службових ПК (наприклад, встановлення кола осіб, через яких відбувається обмін інформацією, шляхи і способи такого обміну тощо). При цьому, на стадії збирання доказів Комітет не може відображати у плані перевірки вчинення певних конкретних дій, оскільки необхідність їх вчинення залежить від доказів та інформації, отриманих уже в ході перевірки.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що службовими дорученнями від 22.01.2018 №128-06/1, №128-06/2, №128-06/3 та №128-06/4 члени комісії з перевірки належним чином уповноважені на отримання безперешкодного доступу до місць зберігання інформації, у тому числі й до документів, комп`ютерів об`єкта перевірки, магнітних носіїв тощо; на отримання копій інформації, документів та інших матеріалів, потрібних для проведення перевірки, в тому числі копій на електронних носіях; у тому числі, і до інформації з обмеженим доступом, та інформації, що є комерційною таємницею.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що при проведенні перевірки члени комісії АМКУ діяли у спосіб, передбачений законодавством України, та у межах повноважень, висновки, викладені у рішенні про те, що дії президента Асоціації ОСОБА_1 у вигляді ненадання членам комісії з перевірки доступу до службового комп`ютера, створило перешкоди працівникам Комітету в отриманні інформації, необхідної для забезпечення доказів у справі № 128-26.13/142-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; та становить порушення, передбачене п. 16 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

Доводи позивача про те, що намагання Комітету отримати доступ до комп`ютера президента Асоціації є втручанням в особисте життя та порушує право на таємницю листування є необґрунтованими, оскільки позивач ні під час проведення перевірки, ні під час судового розгляду даної справи не надав доказів на підтвердження належності комп`ютера президента Асоціації саме ОСОБА_1, а не власне Асоціації; не надав жодних доказів на підтвердження того, що даний комп`ютер використовувався ОСОБА_1 виключно в особистих цілях, або доказів погодження Асоціацією зберігання на службових ПК особистої інформації її посадових осіб.

З огляду на викладене, враховуючи те, що дії членів комісії з перевірки спрямовані на отримання інформації, яка може бути доказом у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, є виправданими, вчинені в межах повноважень та не порушують конституційних прав співробітників Асоціації, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення №447-р від 07.09.2018 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Асоціації "Нафтогазова компанія України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/15799/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/15799/18 повернути Господарському суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 02.12.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир