Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2019 р. м. Рівне Справа № 918/700/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" (01188, м. Київ, пров. Лабораторний, 1, оф. 176, )

до Заборольського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) загального типу Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області (35324, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Забороль, пров. Шкільний, буд. 19, )

про стягнення заборгованості у сумі 105 198 грн 00 коп.

Без участі сторін.

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" (далі - ТОВ "Промжитлосервіс", позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Заборольського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) загального типу Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області (далі - Заборольський ЗДО, відповідач) про стягнення 105 198 грн 00 коп., з яких: 87 661 грн 00 коп. - основна сума боргу, 15 649 грн 29 коп. пені за несвоєчасне виконання умов зобов`язання та 1 887 грн 71 коп. - 3 відсотки річних від простроченої суми.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Заборольським ЗДО договору № 81 від 02.08.2018 року про надання послуг.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.10.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у визначений судом строк відзиву не подав.

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, враховуючи вищевказане та те, що відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02 серпня 2018 року між ТОВ "Промжитлосервіс" (Виконавець) та Заборольський ЗДО (Замовник) укладено Договір про надання послуг № 81 (далі Договір), за умовами якого Замовник доручив, а Виконавець зобов`язався надати такі послуги: Поточний ремонт та гідрохімічне очищення системи опалення Заборольського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) по пров. Шкільний, 19, с. Забороль, Рівненського району, Рівненської області. Замовник зобов`язався оплатити вказані послуги (п.п. 1.1., 1.2. Договору) (а.с. 13-15).

Згідно п. 1.3. Договору надані послуги за цим договором передаються Виконавцем Замовнику на підставі акту здачі-прийняття наданих послуг, який підписується обома Сторонами. У цьому Договорі під актом Сторони розуміють акти складені за типовою формою КБ-2в та довідки складені за типовою формою КБ-3.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору визначено, що загальна сума договору складає: 87 661,00 грн без ПДВ. Кінцева сума Договору може змінюватися, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. Договору за надані послуги згідно п. 1.1. цього договору Замовник сплачує Виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг. Оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання Замовником та Виконавцем актів здачі-прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Сторони погодились, що кінцевий термін оплати Замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п. 3.2. здійснюється не пізніше 31 грудня 2018 року.

Таким чином з умов Договору вбачається, що фактичне надання послуг повинно бути підтверджено підписанням акту здачі-прийняття наданих послуг обома сторонами Договору з подальшою оплатою таких послуг на підставі вказаного акту.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем у серпні 2018 рок були надані відповідачу послуги, що стверджується актом приймання виконаних робіт по Договору, який підписаний сторонами та скріплений відтисками печаток Замовника та Виконавця (а.с. 16-20), а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (а.с. 21).

Як вбачається із вказаного акту Замовник прийняв виконані Виконавцем роботи на суму 87 661,00 грн без будь-яких зауважень.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги за серпень 2018 року, становить 87 661,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2, 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610, ч. 1. ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 87 661,00 за надані позивачем послуги є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають до задоволення.

Крім того, позивачем за неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором здійснено нарахування пені в розмірі 15 649,29 грн за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 та 3% річних в розмірі 1887,71 грн за період з 01.01.2019 по 19.09.2019.

Право позивача на нарахування пені передбачене п. 6.4 Договору, згідно якого визначено, що при несвоєчасній оплаті Замовником вартості наданих послуг, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми не перерахованих коштів..

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем у позовній заяви, дійшов висновку, що він є не у повній мірі вірним. Таким чином, згідно розрахунку суду (який додається до даного рішення) сума пені яка підлягає до стягнення складає - 15 490,78 грн, а відтак вимога у цій частині підлягає частковому задоволенню у вказаній вище сумі.

Що стосується вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 1887,71 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Негативні наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунок 3% річних, який міститься у позовній заяві, суд зазначає, що останній є арифметично вірним, а тому вимога про стягнення 3% річних у розмірі 1 887,71 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" до Заборольського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) загального типу Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про стягнення основної заборгованості у сумі 87 661 грн 00 коп. та 1 887 грн 71 коп. - 3 відсотки річних від простроченої суми підлягають до задоволення повністю, а позовна вимога про стягнення пені в розмірі 15 649 грн 29 коп. підлягає частковому задоволенню у розмірі 15 490,78 грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 1 918 грн. 11 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" до Заборольського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) загального типу Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про стягнення заборгованості у сумі 105 198 грн 00 коп. задоволити частково.

2. Стягнути з Заборольського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) загального типу Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області (35324, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Забороль, пров. Шкільний, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" (01188, м. Київ, пров. Лабораторний, 1, оф. 176, ) 87 661,00 (вісімдесят сім тисяч шістсот шістдесят одну) грн 00 коп. - основного боргу, 15 490 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто) грн 78 коп. - пені, 1 887,71 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) грн 71 коп. - 3% річних та 1 918 (одну тисячу дев`ятсот вісімнадцять) грн 11 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні позовної вимоги в частині стягнення 158 грн 51 коп. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2019.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич