СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа № 917/429/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.

за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідачів не з`явились,

треті особи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" (вх. №3013 П/2)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.06.2019

у справі № 917/429/19, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Кльоповим І.Г., час проголошення рішення - не зазначено, дата складання повного тексту рішення - 04.07.2019,

за позовом Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко", м. Київ,

до 1) Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава,

2) Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Кулинич Валентини Вікторівни, с. Сергіївка, Гадяцький район, Полтавська обл.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Територіальна громада Сергіївської сільської ради в особі Сергіївської сільської ради, с. Сергіївка, Гадяцький район, Полтавська обл.,

про визнання незаконним та скасування наказу, скасування записів про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Кулинич Валентини Вікторівни, в якому просить суд:

1. Визнати незаконним (протиправним) та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" №8953-СГ від 21.12.2018 та акт приймання-передачі до нього, в частині передачі спірних земельних ділянок площею 34,4080га, кадастровий номер :00:001:0105; площею 31,2847га, кадастровий номер :00:001:0107; площею 45,9686га, кадастровий номер :00:001:0106; площею 27,1721га, кадастровий номер :00:006:0050, з державної до комунальної власності.

2. Скасувати записи про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки, які оформлені рішенням Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Кулинич Валентини Вікторівни про державну реєстрацію прав від 11.01.2019 року №45022432 та від 14.01.2019 №45030331, №45034163, №45032044.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 26.06.2019 у справі №917/429/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивач не довів, що його право на поновлення договорів було порушено відповідачами.

Приватне акціонерне товариство Райз-Максимко з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.06.2019 у справі №917/429/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що судом першої інстанції:

- не з`ясовано чи укладався Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області договір визначений ч.1 ст. 137 Земельного кодексу України, оскільки саме земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та їх виконавцем;

- не надано правової оцінки тому, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.12.2018 «Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.11.2017 №703, яким спірні земельні ділянки виключені з переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які буде передано на земельних торгах, прийнятий вже після того, як наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.12.2018 №8953-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельні ділянки були передані у комунальну власність Сергіївській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Сергіївської сільської ради;

- не з`ясовано та не надано правової оцінки тому, як рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки сторін у справі № 917/1123/18, а також, що Головне управління Держгеокадастр у Полтавській області в додатку до вказаного наказу, який є в матеріалах справи вказало про те, що відчужені земельні ділянки необтяжені речовим правом, а новий власник не вжив дій, визначених ст. 148-1 Земельного кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Райз-Максимко на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.06.2019 у справі № 917/429/19. Призначено справу № 917/429/19 до розгляду на 28.11.2019 об 11:45.

21.11.2019 від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи №917/429/19 за наявними в ній матеріалами без участі представника апелянта (вх. 10985).

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№11059 від 22.11.2019), в якому заявник просить забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції; визначити суд, відповідальний за проведення відеоконференції під час судового засідання. У клопотанні заявник вказує Господарський суд Полтавської області (м. Полтава, вул. Зигіна, 1, 36000).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у задоволенні клопотанні Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про участь у судовому засіданні 28.11.2019 об 11:45 у справі №917/429/19 в режимі відеоконференції відмовлено.

Від Головного управління Держгеокадастру надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 11060 від 22.11.2019), в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПрАТ «Райз-Максимко» в повному обсязі; рішення господарського суду Полтавської області від 26.06.2019 по справі №917/429/19 залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що Головне управління на момент передачі земельних ділянок у комунальну власність не порушило вимог чинного законодавства, оскільки не було прийнято жодного наказу про проведення земельних торгів, а лише накази про можливість такого проведення у майбутньому.

Від державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 11175 від 26.11.2019), в якому просить залишити апеляційну скаргу ПрАТ «Райз-Максимко» без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 26.06.2019 залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі реєстратор зазначає, що у відповідності до норм чинного законодавства державним реєстратором зареєстровано перехід права власності з державної у комунальну, при цьому, змінивши власника з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на територіальну громаду в особі Сергіївської сільської ради, відомості про оренду в розділі залишились незмінними. Наведене здійснено на підставі поданих документів, які відповідали вимогам законодавства.

Від Сергіївської сільської ради надані пояснення (вх. 11176 від 26.11.2019), в яких просить залишити апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, своїм право на участь у судовому засіданні не скористались, хоча належним чином були повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

17.07.2012 між Гадяцькою районною державною адміністрацією та ПрАТ «Райз-Максимко» укладені чотири договори оренди землі.

Згідно з даних договорів в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» передаються земельні ділянки загальною площею 45,9686 га, 27,1721 га, 31,2847 га, 34,4080 га відповідно.

Відповідно до п. 8 договорів оренди земельної ділянки, кожен з договорів укладений терміном до 31.12.2016. після закінчення строку договору орендар має переважене право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.09.2018 прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки до розгляду і відкрито провадження у справі.

Як встановлено господарським судом Полтавської області, що відповідно до відомостей інформаційної системи "Діловодство спеціалізованого суду" господарського суду Полтавської області до суду надійшли позовні заяви з вказаними сторонами та таким самим предметом спору, але з різними площами та кадастровими номерами земельних ділянок за такими номерами: 917/1123/18, 917/1127/18, 917/1128/18, 917/1129/18, 917/1130/18.

За наведеними справами прийнято позовні заяви ПрАТ «Райз-Максимко» та відкрито провадження у справах.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.10.2018 об`єднано справи №917/1123/18, №917/1127/18, №917/1128/18, №917/1129/18, 917/1130/18 в одне провадження №917/1123/18.

Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області прийнято наказ від 29.11.2017 №703 «Про організаційні заходи щодо підготовки лотів до проведення земельних торгів», яким визначено земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 201,5734 га до продажу на земельних торгах у формі аукціону права оренди на них, згідно з додатком (т. 1, а.с. 60).

Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області прийнято наказ від 31.01.2018 №47 «Про укладення договору», відповідно до якого постановлено укласти з ПП «ІМАКО» договір про підготовку лотів до продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на земельних торгах у формі аукціону згідно з переліку, що додається (т. 1, а.с. 62).

31.01.2018 укладено договір №84 про підготовку лотів до продажу права оренди на земельні ділянки на земельних торгах між організатором Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та виконавцем Приватним підприємством «ІМАКО» (т. 1, а.с. 63-64).

Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області 21.12.2018 прийнято наказ № 8953-СГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, яким вирішено передати Сергіївській сільській об`єднаній територіальній громаді, в особі Сергіївської сільської ради, у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3908,0788 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Гадяцького району Сергіївської сільської ради, згідно акта приймання-передачі, в тому числі спірні земельні ділянки: площею 45,9686га, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0106; площею 27,1721га, кадастровий номер земельної ділянки :00:006:0050; площею 31,2847га, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0107; площею 34,4080 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0105.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2018 рішенням Сергіївської сільської ради Гадяцького району Полтавської області «Про прийняття земельних ділянок з державної власності в комунальну власність» прийнято з державної власності у комунальну власність Сергіївської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Сергіївської сільської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3908,0788 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Сергіївської сільської ради Гадяцького району згідно акта приймання-передачі від 21.12.2018 (т. 1, а.с. 79).

Головним управлінням Держгеокадастру виданий наказ від 27.12.2018 №785 «Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.11.2017 №703», відповідно до якого внесено зміни до додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.11.2017 №703 щодо переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, а саме виключено із переліку земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 34,4080 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0105; площею 31,2847га, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0107; площею 45,9686га, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0106; площею 27,1721га, кадастровий номер земельної ділянки :00:006:0050 (тобто спірні земельні ділянки) (т. 1, а.с. 61).

Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" звернулось до господарського суду першої інстанції з позовною заявою про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» від 21.12.2018 №8953-СГ. На думку позивача, даний наказ прийнято в порушення вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад». Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як вказує апелянт, незаконно (протиправно) здійснило передачу вищезазначених земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність Сергіївській сільській об`єднаній територіальній громаді, в особі Сергіївської сільської ради до оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок.

Позивач також вказує, що дії Головного управління Держгеокадастру у Полтавській є неправомірними, такими до порушують визначений в зазначеному Розпорядженні Кабінету Міністрів України порядок передачі земельних ділянок до комунальної власності територіальної громади, а записи про державну реєстрацію права комунальної власності, на вищезазначені земельні ділянки, за територіальною громадою в особі Сергіївської сільської ради, підлягають скасуванню, так як записи про державну реєстрацію права власності проведено на підставі наказу та акту приймання-передачі, які в частині передачі спірних земельних ділянок є незаконними (протиправними), а у реєстратора не було законних підстав для реєстрації такого права.

26.06.2019 Господарським судом Полтавської області ухвалено рішенням, яким у задоволенні позову відмовлено повністю з підстав, що позивач не довів, що його право на поновлення договорів було порушено відповідачами.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Предметом розгляду даної справи є визнання незаконним (протиправним) та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" №8953-СГ від 21.12.2018 та акт приймання-передачі до нього, в частині передачі спірних земельних ділянок площею 34,4080га, кадастровий номер :00:001:0105; площею 31,2847га, кадастровий номер :00:001:0107; площею 45,9686га, кадастровий номер :00:001:0106; площею 27,1721га, кадастровий номер :00:006:0050, з державної до комунальної власності.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном залежить від вирішення судом питання про правомірність такого права відповідно до норм земельного та цивільного законодавства, а оскаржувані дії Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та реєстратора є лише наслідком реалізації сторонами у справі прав на спірні земельні ділянки, тобто є похідними вимогами, у зв`язку з чим ураховуючи суб`єктний склад спірних правовідносин позивач вважає, що така справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 по справі №902/517/17, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою.

В той же час, захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та відповідних належних доказів, які підтверджують ту чи іншу обставину.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 1993 р. по справі "Домбо Бехеер" проти Нідерландів зазначено, що принцип рівності сторін у процесі у розумінні справедливого балансу між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Слід також зазначити, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у п. 13 постанови Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, п. 12 постанови Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17, п. 10 постанови Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/101/15, п. 11 постанови Верховного суду від 12.06.2018 у справі № 916/2948/15.

Як встановлено вище, 17.07.2012 укладено договори оренди земельних ділянок між Гадяцькою районною державною адміністрацією та ПрАТ «Райз-Максимко». Строк дії наведених договорів закінчився 31.12.2016 (п.8 договорів).

ПрАТ «Райз-Максимко» звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом про поновлення відповідних договорів оренди лише у вересні 2018 року.

На момент розгляду справи №917/429/19 та винесення оскаржуваного рішення, договори оренди земельної ділянки від 17.07.2012 поновлені не були.

Правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, захисту підлягає саме порушене право.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Матеріалами справи не підтверджено порушення прав та інтересів ПрАТ «Райз-Максимко» Головним управлінням «Держгеокадастру у Полтавській області, оскільки наказом, який оскаржує позивач, змінився фактично орендодавець земельних ділянок, що у свою чергу не породжує негативних наслідків для позивача.

Відповідно до ч. 1,2,4,5 ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею.

За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

Вимоги цієї статті поширюються на випадки переходу повноважень від одного органу державної влади до іншого при розпорядженні земельними ділянками державної власності, які перебувають у їх постійному користуванні.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що зміна власника земельної ділянки не тягне за собою припинення договору оренди земельної ділянки або неможливість її поновлення на новий строк, як вважає позивач.

Таким чином, до нового власника земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця і ніяким чином не зачіпають права орендаря. Тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що права позивача не порушено.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відчужені спірні земельні ділянки, відповідно до оспорюваного наказу Головно управління Держгеокадастру від 21.12.2018 №8953-СГ, необтяжені речовим правом є необґрунтованим з огляду на наступне.

Станом на дату прийняття, тобто на 21.12.2018, Головним управлінням Держгеокадастру оспорюваного наказу, договори оренди спірних земельних ділянок від 17.07.2012 поновлені не були, тому під час передачі з державної у комунальну власність спірні земельні ділянки не обтяжені речовим правом.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не дав оцінку наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.12.2018 «Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.11.2017 №703), яким спірні земельні ділянки виключені з Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності є необґрунтованим, оскільки даний наказ не є предметом розгляду у даній справі.

Щодо посилання апелянта на те, що пунктом 15 частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі не може бути підставою для скасування рішення суду з огляду на те, що строки дії договорів оренди землі від 17.07.2012 закінчили свою дію та станом на дату ухвалення рішення у справі поновлені не були.

Відносно заявлених позовних вимог щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки, які оформлені рішенням Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Сергіївської сільської ради Кулинич Валентини Вікторівни про державну реєстрацію прав від 11.01.2019 №45022432 та від 14.01.2019 №45030331, №45034163, №45032044 колегія суддів зазначає, що вони є похідними від вимоги щодо визнання незаконним скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.12.2018 №8953-СГ, тому не підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що в своїй діяльності Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Сергіївської сільської ради керується нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Пунктом 62 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність також подаються:

1) рішення правонабувача майна, уповноваженого ним органу про надання згоди на передачу об`єкта нерухомого майна;

2) акт приймання-передачі такого об`єкта нерухомого майна.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (п. 18 Порядку).

Пунктом 4 частини 3 статті 10 Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що під час проведення реєстраційних дій реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0105 площею 34,4080 га; :00:001:0107 площею 31,2847 га; :00:001:0106 площею 45,9686 га; :00:006:0050 площею 27,1721 га державним реєстратором здійснено на підставі заявлених прав та поданих документів, а саме: наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.12.2018 № 8935-СГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 21.12.2018 та рішення 22 сесії 7 скликання Сергіївської сільської ради від 22.12.2018 року Про прийняття земельних ділянок з державної власності в комунальну власність.

З аналізу наведених норм, вбачається, що державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій не перевіряє законності та правомірності прийнятого рішення тим чи іншим суб`єктом, а лише перевіряє на наявність документів, необхідних для проведення певної реєстраційної дій.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, дублюють доводи позовної заяви, яким надана правова оцінка судом першої інстанції.

У справі, що розглядається, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було надано скаржникові вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на викладене, судова колегія вважає рішення господарського суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог і є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Матеріали справи свідчать про те, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку та не приймаються судовою колегією апеляційної інстанції, у зв`язку з чим апеляційна Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Полтавської області від 26.06.2019 у справі № 917/429/19 слід залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 26.06.2019 у справі №917/429/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 03.12.2019.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза