РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2019Справа № 910/13514/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 2818,50 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 2818,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 27.09.2018 у місті Рівному відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Ют-Агро», якій позивач, як страховик виплатив, страхове відшкодування в розмірі 13188,44 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13188,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 18.10.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 28.10.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 07.11.2019. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 02.11.2019.

25.10.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, зокрема зазначив, що позивачем при розрахунку суми страхового відшкодування не було враховано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля. Так відповідач зазначив, що пошкоджений внаслідок розглядуваної ДТП транспортний засіб неодноразово відновлювався, про що свідчать відомості, які містяться в комп`ютерній програмі «Audatex» та «AudaHistory». На підставі викладеного відповідачем було здійснено власний розрахунок суми страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 10369,94 грн, а за вирахуванням суми франшизи за полісом обов`язкового страхування, яка становить 500 грн, вартість відновлювального ремонту становить 9869,94 грн. Також відповідач вказав, що останнім було сплачено на рахунок позивача 9869,94 грн, у зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

30.10.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у якій позивач зазначив, що в період з 21.10.2019 по 24.10.2019 відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 9869,94 грн у зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача 2818,50 грн.

У відповідності до ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

11.11.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої останній заперечив проти доводів відповідача зазначивши, що наданий відповідачем розрахунок в системі «Audatex» не відповідає вимогам до звіту про оцінку майна, а відтак не може бути прийнятий як належний доказ у справі.

15.11.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких відповідач заперечив проти доводів позивача.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ют-Агро» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.18.2393805 за умовами якого, зокрема, застраховано автомобіль марки «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 , в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

З наявної в матеріалах справи копії постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 12.10.2018 у справі №569/18661/18 вбачається, що 27.09.2018 о 12:45 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення із автомобілем марки «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаною постановою Рівненського міського суду Рівненської області, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Станом на час розгляду даної справи, вказана постанова Голосіївського районного суду міста Києва в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили 23.10.2018.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч.6 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт скоєння ОСОБА_1 розглядуваної ДТП належним чином доведений, також вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП належним чином підтверджується матеріалами справи.

Позивач, на виконання умов Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.18.2393805 від 19.03.2018, на підставі страхових актів №3.18.2152-1 від 16.10.2018 та №3.18.2152-2 від 25.10.2018, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 13188,44 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи копіями платіжних доручень №ЦО03755 від 16.10.2018 та №ЦО03900 від 25.10.2018.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Рахунку-фактури №СМУ00013312 від 26.05.2017 СТО - ПрАТ «Рівне-Авто», згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 13188,44 грн.

Крім того на замовлення позивача, суб`єктом оціночної діяльності, ТОВ «Укравтолізинг» було проведено автотоварознавче дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 за наслідками проведення якого, відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №503 від 08.11.2018, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без урахування коефіцієнту фізичного зносу склала 15181,40 грн.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/004131558 у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», чинного на момент скоєння ДТП (19.11.2018). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн., розмір франшизи - 500 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 , збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.18.2393805 від 19.03.2018, перейшло право вимоги, яке Товариством з обмеженою відповідальністю «Ют-Агро» мало до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню виплачене страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою вих.№5862/3.18.2152 від 19.11.2018 про виплату страхового відшкодування в сумі 13188,44 грн.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було частково виплачено на рахунок позивача суму страхового відшкодування в розмірі 9869,94 грн, у зв`язку з чим, позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Разом з тим, стосовно заперечень відповідача, щодо неврахування позивачем при здійснення розрахунку суми страхового відшкодування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом 7.39 Методики визначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є, зокрема якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Так матеріалами справи підтверджується, що автомобіль марки «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 до моменту настанні розглядуваної ДТП неодноразово піддавався ремонту, що підтверджується доданими відповідачем до відзиву на позов доказами, зокрема роздруківками із сертифікованого комп`ютерного програмного комплексу «Audatex» - «AudaHistory», з яких вбачається, що складові частини кузова зазначеного автомобіля відновлювались ремонтом, зокрема у двох випадках по вказаному транспортному засобу було складено ремонтні калькуляції від 05.02.2018 та від 24.09.2018 ремонту піддавалися капот, двері зсувні праві (заміна) та ремонт правої боковини. Так суд зазначає, що вказані обставини є підставою для застосування коефіцієнту фізичного зносу відповідно до п.7.39 Методики.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було здійснено власний контррозрахунок суми страхового відшкодування із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 0,309, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту склала 10369,94 грн, а сума страхового відшкодування з урахуванням франшизи склала 9869,94 грн, яку відповідачем було сплачено на рахунок позивача.

Утім суд не погоджується із наданим відповідачем розрахунком, оскільки останнім за основу вихідних даних було взято рахунок СТО, у якому відображено фактичну суму проведеного відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку щодо необхідності перерахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, відповідно до даних, які містяться у звіті наданому позивачем, проте із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а саме за наступною формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1-Ез) - Сврз = 2315,00+1805,22+11061,18 х (1 - 0,309) = 11763,50 грн.

В той же час, відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 1393,56 грн виплаченого страхового відшкодування (11763,50 грн - 500 грн франшизи - 9869,94 грн сплачної відповідачем суми).

На підставі викладеного суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.17; ідентифікаційний код 22945712) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2; ідентифікаційний код 36086124) суму страхового відшкодування в розмірі 1393 (одна тисяча триста дев`яносто три) грн 56 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 949 (дев`ятсот сорок дев`ять) грн 81 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 09.12.2019

Суддя Я.В. Маринченко