ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 справа № 914/1394/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Дубенюк Н.А., розглянувши матеріали справи за позовом: Приватного підприємства "Шостак", Львівська область Бродівський район с.Заболотці

до відповідача-1: Державного реєстратора відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та юридичних та фізичних осіб Бродівської райдержадміністрації Шелест Мар`яни Михайлівни, Львівська область Бродівський район с.Конюшків

до відповідача-2: Приватного підприємства "Агрофірма "Лугове", Львівська область Бродівський район с.Лугове

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, м.Львів

третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , Львівська область Бродівський район с. Заболотці

про визнання незаконним рішення державного реєстратора та скасування запису про проведену державну реєстрацію.

За участю представників:

від позивача: Буряк Артем Юрійович, Джох Роман Васильович - представники;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Жиравецький Тарас Михайлович - представник;

від третьої особи на стороні відповідачів: не з`явився;

від третьої особи на стороні позивача: не з`явився

Заяв про відвід не поступало, та в судових засіданнях присутніми учасниками справи не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Приватного підприємства "Шостак" до Державного реєстратора відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та юридичних та фізичних осіб Бродівської райдержадміністрації Шелест Мар`яни Михайлівни та Приватного підприємства "Агрофірма "Лугове" за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення державного реєстратора Шелест Мар`яни Михайлівни №29186250 від 11.04.2016 року про державну реєстрацію права на оренду земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове" та скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове".

Ухвалою суду від 18.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 23.07.2019 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.07.2019р. продовжено строк розгляду підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 19.09.2019р. Ухвалою суду від 19.09.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 та відкладено підготовче засідання на 08.10.2019 року.

08.10.2019р. представником позивача подано клопотання за вх.№2722/19 про зміну предмету позову, в якій просить прийняти заяву про зміну позову до розгляду, змінити предмет позову та викласти позовні вимоги у такій редакції - визнати незаконним рішення державного реєстратора Шелест Мар`яни Михайлівни №29186250 від 11.04.2016 року про державну реєстрацію права на оренду земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове" та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове". В судовому засіданні 08.10.2019р. прийнято заяву позивача про зміну предмету позову за вх.№2722/19 від 08.10.2019 року, та справа розглядається із врахуванням предмета спору, визначеного позивачем у заяві за вх.№2722/19 від 08.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 05.11.2019р. З метою створення учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, ухвалами суду від 05.11.2019р., від 19.11.2019р. розгляд справи по суті відкладено на 26.11.2019р.

В судове засідання 26.11.2019р. представники позивача явку забезпечили, позовні вимоги з врахуванням заяви про зміну предмету позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання 26.11.2019 року відповідач 1 явки повноважного представника не забезпечив, від відповідача 1 подано клопотання за вх.№45838/19 від 05.11.2019р. про розгляд справи без участі відповідача 1. Від відповідача 1 подано відзив за вх.№34209/19 від 16.08.2019р. на позов.

В судове засідання 26.11.2019р. представник відповідача 2 явку забезпечив, який позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві за вх.№38072/19 від 16.09.2019р. на позов.

В судове засідання 26.11.2019 року третя особа-1 явки повноважного представника не забезпечила. Від третьої особи-1 подано клопотання за вх.№32376/19 від 07.08.2019р. про розгляд справи без участі повноважного представника третьої особи-1.

В судове засідання 26.11.2019 року третя особа-2 явки не забезпечила. Від третьої особи-2 подано пояснення за вх.№44824/19 від 30.10.2019р., в яких третя особа-2 позовні вимоги заперечила, просить в задоволенні позову відмовити та розгляд справи здійснювати без участі третьої особи-2.

Позиції учасників справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним. Позивач зазначає, що між Приватним підприємством «Шостак» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,3823га, кадастровий номер: :06:016:0006, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який укладений терміном на 10 років. Позивач вказує на те, що згідно із п.37 вказаного договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації та договір оренди було зареєстровано 16.06.2010 року, тобто договір оренди земельної ділянки закінчується 15.06.2020 року. Позивач зазначає, що враховуючи те, що Приватне підприємство «Агрофірма «Лугове» на весні 2017 року почало обробляти земельну ділянку площею 3,3823га, кадастровий номер: :06:016:0006, директор ПП «Шостак» в липні 2017 року направив запит державному реєстратору КП ЛОР «Золочівського МБТІ» О.О. Терлецькій з метою отримання інформації щодо права на земельну ділянку площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006. Державний реєстратор КП ЛОР «Золочівського МБТІ» О.О. Терлецька, як зазначає позивач, звернулася до відділу Держгеокадастру у Бродівському районі Львівської області та отримала відповідь, що власник вказаної земельної ділянки був змінений і ним є ОСОБА_1 , а також, що між новим власником та Приватним Підприємством «Агрофірма «Лугове» укладено та зареєстровано право оренди земельної ділянки (30.03.2016 р.) тієї ж земельної ділянки. Таким чином, на думку позивача, відповідач-1 під час реєстрації права оренди земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за ПП «Агрофірма «Лугове» порушив наявні права ПП «Шостак» на користування зазначеною земельною ділянкою.

На думку позивача на момент укладення договору оренди земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 між ОСОБА_1 та ПП «Агрофірма «Лугове» та державної реєстрації відповідних прав 30.03.2016 року, державний реєстратор не мав права приймати рішення про їх державну реєстрацію у зв`язку із наявністю прав третіх осіб стосовно предмету договору, які фактично унеможливлювали укладення такого роду договорів та їх реєстрації, оскільки реєстрація договору оренди земельної ділянки є завершальним етапом такого укладення. Позивач зазначає, що провівши державну реєстрацію прав оренди земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за ПП «Агрофірма «Лугове» відповідач 1 не виконав обов`язки передбачені п. 1 та п.4 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З огляду на вказані обставини, відповідач просить позов задоволити.

У відзиві на позовну заяву за вх.№34209/19 від 16.08.2019р. відповідач-1 зазначає, що державним реєстратором відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та юридичних та фізичних осіб Бродівської райдержадміністрації Шелест Мар`яною Михайлівною було прийнято заяву щодо реєстрації іншого речового права між Приватним підприємством «Агрофірма «Лугове» та ОСОБА_1 від 30.03.2016 року № 16297896. Для реєстрації заяви, як зазначає відповідач-1, було подано документи відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: квитанцію № 880 від 23.03.2019; квитанцію № 889 від 23.03.2019; довіреність № 3 від 04.01.2019; договір оренди землі від 20.03.2016; копію витягу з державного реєстру речових прав № 50845208 від 25.12.2015; копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 від 16.09.2003 виданий Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області; копію паспорта громадянина України НОМЕР_2 від 23.06.1996 виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області.

Відповідач-1 зазначає, що заяву про реєстрацію іншого речового права розглянуто 11.04.2016 року та при розгляді заяви було здійснено наступні пошуки: пошук заяв в базі даних про реєстрацію заяв і запитів по кадастровому номеру :06:016:0006 № 57050935 від 11.04.20016; відомості за результатом пошуку за даними фізичної особи № 57051605 від 11.04.2016; відомості за результатом пошуку по кадастровому :06:016:0006 №57051271 від 11.04.2016р. Також відповідач-1 зазначає, що станом на 30.03.2016 була відсутня взаємодія між Укрдержреєстром та Держгеокадастром в електронному вигляді телекомунікаційними каналами зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідно до Порядку надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру. У зв`язку з відсутністю взаємодії в електронному вигляді державним реєстратором було надіслано запит начальнику відділу Держгеокадастру у Бродівському районі Львівської області № 04.37-2 від 30.03.2016 щодо власника та щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки та 05.04.2019 року отримано відповідь відділу Держгеокадастру у Бродівському районі Львівської області № 714/15-16 від 05.04.2016 де вказано, що власником земельної ділянки :06:016:0006 є ОСОБА_1 і договір оренди землі станом на 01.01.2013 року не реєструвався. Таким чином, на думку відповідача-1, державним реєстратором виконано вимоги п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідач-1 зазначає, що за результатами розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав та у зв`язку з відсутністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями ним було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29186250 від 11.04.2016р. та на підставі прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав до відкритого розділу № 03 внесені відомості про реєстрацію іншого речового права (договору оренди землі) № .04.2016 та сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 57056211 від 11.04.2016р. З огляду на вказані обставини, відповідач-1 просить відмовити у задоволенні позову повністю.

У відзиві на позовну заяву за вх.№38072/19 від 16.09.2019р. відповідач-2 зазначає, що державним реєстратором було надіслано запит начальнику відділу Держгеокадастру у Бродівському районі Львівської області № 2 від 30.03.2016 року щодо власника та щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки та 05.04.2016 року державним реєстратором було отримано відповідь з відділу Держегеокадастру у Бродівському районі Львівської області № 714/15-16 від 05.04.2016 року, зі змісту якого вбачається, що власником земельної ділянки :06:016:0006 є ОСОБА_1 та договір оренди землі станом на 01.01.2013 року не реєструвався. Враховуючи вищевказане, на думку відповідача-2, державним реєстратором при прийнятті оскаржуваного рішення було в повному обсязі дотримано вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», зокрема встановлено: відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідач-2 також зазначає, що державний реєстратор не може вважатися таким, що порушує права третіх осіб, якщо правомірно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і вносить запис про таку реєстрацію на підставі чинного та не скасованого рішення відповідного суб`єкта, який здійснює публічно-владні управлінські функції, тому на думку відповідача-2, державний реєстратор і орган державної реєстрації не можуть бути належними відповідачами за позовними вимогами про скасування рішення про державну реєстрацію прав чи скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, якщо такі вимоги є похідними .

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву за вх.№38072/19 від 16.09.2019р. також зазначає, що рішення державного реєстратора Шелест Мар`яни Михайлівни №129186250 від 11.04.2016 про державну реєстрацію права на оренду земельної ділянки площею 3,3823га, кадастровий номер :06:016:0006 за Приватним підприємством «Агрофірма «Лугове» є індивідуальним ненормативним актом, який застосовується одноразово, а після реалізації вичерпує свою дію, що свідчить про неможливість його оскарження та про те, що спосіб захисту, обраний позивачем є неналежним. З огляду на вищевикладене, відповідач-2 просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа-2 у поясненнях за вх.№44824/19 від 30.10.2019р. зазначає, що протиправність дій державного реєстратора відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та юридичних та фізичних осіб Бродівської райдержадміністрації Шелест М.М. при прийнятті оскаржуваного рішення виключається, оскільки було вжито всіх заходів, що передбачені законом при проведенні реєстраційних дій і на момент прийняття оскаржуваного рішення не було жодної інформації щодо наявності ще одного договору оренди, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Обставини, встановлені судом.

01.07.2007р. ОСОБА_2 (орендодавець) та Приватним підприємством "Шостак" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі договір), згідно до п.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів Заболотцівської сільської ради. Кадастровий номер земельної ділянки: :06:016:0006. Склад угідь: рілля.

Відповідно до п. 2 договору від 01.07.2007р. в оренду передається земельна ділянка площею 3.3823 га. (в умовних кадастрових гектарах площа ділянки становить 1.2 га.). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 18550,87грн.

За умовами п.4. договору від 01.07.2007р. договір укладено на 10 років .

01.07.2007р. між ОСОБА_2 (орендодавець) та Приватним підприємством "Шостак" (орендар) підписано акт передачі-прийому спірної земельної ділянки.

За умовами п.37 договору від 01.07.2007р., договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Невід`ємними частинами договору є акт приймання-передачі об`єкта оренди та копія державного акту на право власності на земельну ділянку орендодавця.

Згідно відмітки на договорі від 01.07.2007р. зазначено про те, що договір зареєстрований у Бродівському відділі ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України» (Львівська філія) про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.06.10р. за № 52, що підтверджується листами відділу у Бродівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.05.17р. та 18.07.17р.

До матеріалів справи долучено додаток №1 до договору оренди землі від 01.07.2007р. акт приймання-передачі ділянки в оренду, у якому сторони зазначили що орендодавець передає, згідно договору оренди, а орендар приймає в оренду спірну земельну ділянку, терміном на10 років для ведення товарного с/г виробництва. Розмір орендної плати на момент укладення договору становить 278,26грн в рік. Належної копії державного акта на право власності на спірну земельну ділянку орендодавця суду не представлено.

25.12.2015р., відповідно до інформаційної довідки 173731336 від 14.07.19р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, внесено запис за №12753726 про право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, кадастровий номер :06:016:006, площею 3.3823 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 24.12.13р., орган що здійснив реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагенства у Бродівському районі Львівської області, вид угіддя: рілля, для ведення товарного с/г виробництва за адресою Львівська область, Бродівський р-н,с/рада Заболотцівська.

20.03.2016р. ОСОБА_1 (орендодавець) та Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно до п.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Заболотцівської сільської ради Бродівського району Львівської області. Документ що посвідчує право власності на земельну ділянку серія ЕЕР232679 зареєстрований 25.12.2015 року за №12753726. Кадастровий номер земельної ділянки: :06:016:0006.

Відповідно до п.п. 2, 7 договору від 20.03.2016р. в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3.3823га у тому числі 3.3823 га (рілля) (в умовних кадастрових гектарах площа ділянки становить: 1.2 га). Договір укладено на 10 (десять) років (з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

За умовами п. 41 договору від 20.03.2016р., договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

20.03.2016р. між ОСОБА_1 (орендодавець) та Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове" (орендар) підписано акт передачі-прийому спірної земельної ділянки.

30.03.2016р. відповідно до інформаційної довідки 173731336 від 14.07.19р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Бродівської районної державної адміністрації Львівської області Шелест Мар`яною Михайлівною внесено запис за №14101568 іншого речового права про державну реєстрацію права оренди спірної земельної площею 3.3823га за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове". Підставою виникнення іншого речового права, зазначено договір оренди, серія та номер : б/н, виданий 20.03.16р., видавник «Агрофірма «Лугове», ОСОБА_1 . Підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29186250 від 11.04.16р. Шелест Мар`яна Михайлівна, Бродівська районна державна адміністрація Львівської області.

Предметом даного спору є визнання незаконним рішення державного реєстратора Шелест Мар`яни Михайлівни №29186250 від 11.04.2016 року про державну реєстрацію права на оренду земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове" та скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер: :06:016:0006 за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове".

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), зазначається, що спір, що розглядається (скасування подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку, права оренди на одну і ту ж земельну ділянку зареєстровані за двома юридичними особами), не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Зазначене рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації прав іншої особи, а не позивача, такий спір має приватноправовий характер .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент укладення договору оренди спірної земельної ділянки між ОСОБА_1 і ПП «Агрофірма «Лугове» та державної реєстрації відповідних прав 30.03.2016 року, державний реєстратор не мав права приймати рішення про їх державну реєстрацію у зв`язку із наявністю прав третіх осіб стосовно предмету договору. Позивач зазначає, що провівши державну реєстрацію прав оренди земельної ділянки площею 3,3823 га, кадастровий номер :06:016:0006 за ПП «Агрофірма «Лугове» відповідач -1 не виконав обов`язки передбачені п.1 та п.4 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, предметом доказування в цій справі є обставини, що підтверджують законність прийнятого державним реєстратором рішення, та підставність проведеного запису щодо державної реєстрації, яке повинне прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно із п. п. 1-4 ч.3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (чинного на момент вчинення реєстраційних дій), державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

30.03.16р. відповідач-2 звернувся до державного реєстратора (відповідача-1) із заявою реєстраційний номер 16297896 про державну реєстрацію іншого речового - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :06:016:0006. До вказаної заяви було додано квитанцію № 880 від 23.03.2019; квитанцію № 889 від 23.03.2019; довіреність № 3 від 04.01.2019; договір оренди землі від 20.03.2016; копію витягу з державного реєстру речових прав № 50845208 від 25.12.2015; копії паспортів громадян України : від 16.09.2003р. виданий Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області; від 23.06.1996р. виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області, копію довіреності ПП`Агрофірма Лугове», інформаційну довідку №57056211.

Пунктом 3 Порядку надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2012 № 118 визначено, що надання інформації про зареєстровані земельні ділянки та про зареєстровані права здійснюється на центральному рівні Укрдержреєстром та Держгеокадастром в електронному вигляді телекомунікаційними каналами зв`язку з використанням електронного цифрового підпису. Технічна підтримка надання зазначеної інформації забезпечується адміністраторами Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Як вбачається з матеріалів справи, державний реєстратор Шелест М.М. звернулася до відділу Держгеокадастру у Бродівському районі Львівської області із запитом № 04.37-2 від 30.03.16р., у якому у зв`язку із відсутністю доступу до відповідних інформаційних систем, просила надати інформацію чи реєструвалися договори оренди, якщо реєструвалися то коли закінчується строк дії договорів оренди по земельних ділянках і чи є відомості щодо права власності по зазначених у запиті кадастрових номерах земельних ділянок в базі даних ДЗК .

05.04.16р. у відповідь на запит № 04.37-2 від 30.03.16р. Відділ Держгеокадастру у Бродівському районі Львівської області надано інформацію про власників земельних ділянок кадастрові номери яких вказані у запиті та про наявність договорів оренди даних земельних ділянок, зокрема зазначено про наявність лише одного укладеного договору оренди із його реєстрацією 29.03.10р. щодо земельної ділянки кадастровий номер №462038400:19:004:0007. Жодної інформації, щодо наявності зареєстрованих договорів оренди земельних ділянок по вказаних у запиті кадастрових номерах, зокрема кадастровий номер :06:016:0006 не надано.

Окрім цього, державним реєстратором здійснено пошук заяв в базі даних про реєстрацію заяв і запитів по кадастровому номеру :06:016:0006, пошук відомостей за даними фізичної особи №57051605 від 11.04.16р. та за даними кадастрового номеру :06:016:0006. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта індексні № 57051271 та № 57051605 відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні. Копії документів що містять інформацію з реєстрів індексні № 57051271 та № 57051605, долучені до матеріалів справи.

Таким чином, державним реєстратором при прийнятті спірного рішення та на час внесення запису про реєстрацію речового права встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Враховуючи вищевикладене, подані докази у їх сукупності, державним реєстратором виконано вимоги визначені ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема вимоги визначені у п.1 та п.4 на які покликається позивач у позовній заяві.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 у справі № 915/127/18, від 29 травня 2019 року №367/2022/15-ц (14-376цс18) зазначено, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших установлених судом обставин (постанови КГС від 12.06.2019 №910/11518/18, від 4.06.2019 №910/9044/18).

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (частина перша - друга статті 640 ЦК України).

Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору тому, не можна вважати договір неукладеним. Слід також враховувати і часткове виконання договору сторонами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд Постанові від 10.04.2019 № 390/34/17 .

Згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент підписання додаткової угоди), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація завжди у часі слідує за юридичним фактом, на підставі якого виникає, змінюється або припиняється право чи його обтяження. Сама державна реєстрація не може бути юридичним фактом чи замінити його. Такий юридичний факт називається «підставою» для державної реєстрації (стаття 27 Закону № 1952-IV).

Як зазначено у інформаційній довідці № 173731336 від 14.07.19р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підставою виникнення іншого речового права, щодо внесення запису про державну реєстрацію права оренди спірної земельної площею 3.3823га за Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове", зазначено договір оренди, серія та номер : б/н, виданий 20.03.16р., видавник «Агрофірма «Лугове», ОСОБА_1 .

Проте, підстава виникнення речового права - договір оренди спірної земельної ділянки від 20.03.2016 року підписаний ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Агрофірма "Лугове" не оспорюється та питання, щодо правомірності укладення вказаного договору та його виконання, не є предметом розгляду даної справи.

З огляду на положення п.13 ч.1 ст.20 ГПК України вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами у порядку господарського судочинства, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав у зв`язку із оскарженням заінтересованою особою не самої реєстраційної дії (рішення), а підстави її проведення, зокрема правочину, тощо.

Спір про право - це спір про підставу вчинення реєстраційної дії. Об`єктивною ознакою наявності «спору про право» може бути судове провадження, в якому оспорюються певні юридичні факти, тобто підстава реєстрації.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом положень частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За умовами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Реєстраційній дії передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема право оренди конкретної земельної ділянки. (Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року справі № 587/2110/16-ц (провадження № 14-25цс19).

Разом з тим наявність судового рішення про визнання недійсним договору оренди землі є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію оренди землі.

У постанові ВС КГС від 30.01.2019 №902/576/17, від 23.01.2019 №902/619/17 зокрема зазначено, що наявність дійсного договору оренди з іншим орендарем та зареєстроване право оренди за третьою особою на спірну ділянку за наслідками задоволення позовної вимоги, зокрема про поновлення , договору оренди та продовження дії договору фактично призведе до одночасної дійсності двох договорів оренди та, відповідно, права кожного з двох орендарів на спірну ділянку, що не вирішить спору про право оренди та не забезпечить захисту чи відновлення порушеного права позивача .

Відповідно до висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 29.05.19р. у справі № 367/2022/15-ц визначено, що оскільки рішення про державну реєстрацію прав, які позивач просить скасувати, прийняті на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок та на виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а ці договори суд не визнав недійсними, тому немає підстав для скасування вищевказаних рішень про державну реєстрацію прав.

Враховуючи матеріали справи, встановлені обставини та те, що державним реєстратором дотримано вимог закону, щодо порядку проведення реєстрації речових прав та державна реєстрація речового права на нерухоме майно є лише визнанням та підтвердженням державою факту виникнення права оренди земельної ділянки, договір оренди який був підставою спірного у даній справі запису у державному реєстрі речових прав, не оспорюється та не визнаний недійсним,тому підстав для скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за даних умов немає.

Такої ж позиції дотримується Верховний суд у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року справа № 392/1829/17 провадження № 14-173цс19).

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, надані пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, спростованими, не підтвердженими належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

Судовий збір покладається на позивача, відповідно до вимог ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 03.12.2019р.

Суддя Іванчук С.В.