УХВАЛА

м. Київ

04.12.2019Справа № 5011-34/11896-2012

За заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу у справі №5011-34/11896-2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецьктепло"

про стягнення 986130,61 грн.

Суддя Сташків Р. Б.

секретар судового засідання Гукун Н. В.

Представники сторін не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2012, яке набрало законної сили 16.11.2012, позов задоволено частково. Видано на виконання вказаного рішення суду наказ від 20.11.2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецьктепло" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" на п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 філія ЛОД ВАТ "Державний Ощадний банк України", МФО 304665 заборгованість по оплаті за спожиту активну електроенергію в сумі 751 636,29 грн.; на п/р № НОМЕР_2 в ЛОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 304007, заборгованість по оплаті за спожиту реактивну електроенергію в сумі 19 921,57 грн., 3% річних в сумі 27 544,53 грн., інфляційних втрат в сумі 52 370,21 грн., пеню в сумі 28 412,13 грн., 16 657,70 грн. судового збору.

Через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" надійшли заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу у справі №5011-34/11896-2012 у зв`язку із його втратою.

Ухвалою суду від 28.11.2019 вказану заяву судом призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.12.2019.

У судове засідання 04.12.2019 представники сторін не з`явилися.

У той же час, від позивача через відділ діловодства суду 04.12.2019 надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі його представника.

Розглянувши в судовому засіданні 04.12.2019 вказану заяву, судом встановлено наступне.

Позивач зазначає, що 14.12.2012 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 35675648 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2012 у справі № 5011-34/11896-2012, яке в подальшому приєднано до зведеного виконавчого провадження № 44383425.

Із відповіді Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 04.11.2019 на запит позивача останньому стало відомо, що 28.11.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, однак станом на 15.11.2019 ні постанова, ні оригінал наказу до позивача так і не надійшли.

У зв`язку із викладеним, пропущення строків повторного пред`явлення наказу до виконання та втрата оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2012 у справі № 5011-34/11896-2012 відбулося не з вини позивача.

Частиною 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції

Відповідно до частини 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, суд приймає до уваги, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає заяву позивача про відновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу від 20.11.2012 у справі № 5011-34/11896-2012 про стягнення заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладені обставини та надані докази, наказ Господарського суду міста Києва від 20.11.2012 у справі № 5011-34/11896-2012 фактично є втраченим, а тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2012 у даній справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 329, п.19.4 Перехідних положень ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу у справі № 5011-34/11896-2012 задовольнити.

Поновити строки для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2012 у справі № 5011-34/11896-2012.

Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 20.11.2012 у справі № 5011-34/11896-2012.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків