ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2019 року м. Дніпро Справа № 904/3291/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередка А.Є., (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 (суддя Мілєва І.В.) у справі № 904/3291/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислової фінансової компанії "Теркон", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 200 596,33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 200 596,33 грн., з яких: 117 383,18 грн. - пеня, 73 431,15 грн. - інфляційні втрати, 9 782,00 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 року у справі №904/3291/19 позов задоволено частково: стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" 153 197,84 грн., з яких: 117 382,05 грн. - пеня, 9 781,84 грн. - 3% річних, 26 033,95 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 297,93 грн.; в решті позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №ПР/П-18809/НЮ від 02.08.2018 в частині своєчасної оплати поставленого товару за видатковою накладною №3108 від 31.08.2018.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, 3% річних, інфляційних втрат та виявлено арифметичні помилки щодо періоду прострочення та суми боргу, за результатами перерахунку зазначено про правомірність заявлених сум 117 382,05 грн. - пені, 9 781,84 грн. - 3% річних, 26 033,95 грн. - інфляційних втрат.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій місцевий господарський суд дійшов до висновку, що розмір штрафних санкцій не є надмірно великим та відповідачем не надано доказів винятковості випадку для зменшення розміру штрафних санкцій, тому відсутні підстави зменшити розмір штрафних санкцій.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 у справі №904/3291/19 в частині відмови у задоволенні клопотання про зменшення штрафних санкцій (пені) та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій (пені) на 50%.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд ухвалюючи рішення дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для зменшення штрафних санкцій (пені).

Апелянт зазначає, що внесений до переліку стратегічних підприємств, здійснює забезпечення військових залізничних перевезень за умови можливості введення військового стану.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що заявлена до стягнення пеня є значною, а правове призначення пені є стимулювання боржника до виконання зобов`язання, в не лягати непомірним тягарем і бути джерелом невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А., відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 у справі № 904/3291/19, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

21.11.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, рішення господарського суду просить залишити без змін.

Позивач погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у зменшені суми пені та зазначає, що відповідачем не наведено виняткових випадків та належних доказів на підтвердження свого клопотання про зменшення штрафних санкцій на 50%. Посилання відповідача на включення його до переліку стратегічних підприємств не є безумовною підставою для зменшення пені за несвоєчасне виконання господарського зобов`язання перед позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 5 100,00 грн.

02.12.2019 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій не погоджується із запереченнями позивача, посилаючись на значний розмір пені, судову практику у подібних спорах та стратегічність підприємства як надійного перевізника військових вантажів.

Також апелянт заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки у позовній заяві витрати на правничу допомогу не заявлялись.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 02.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу "Синельниківська дистанція колії" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) був укладений договір № ПР/П-18809/НЮ, відповідно до пункту 1.1 якого предметом договору є поставка постачальником покупцю рейкорізного верстату з ДВЗ та абразненим колом (далі - товар) згідно специфікації №1 (додаток № 1 до договору). Рік виготовлення: не раніше 01.07.2017-2018.

Найменування товару зазначене у специфікації № 1 (додаток № 1) (пункт 1.2. договору).

Датою поставки товару є дата приймання товару і підписання акта прийому-передачі товару обома сторонами договору (пункт 4.2. договору).

Товар постачається на склад покупця (52500, Дніпропетровська обл., м. Сінельникове, вул. Виконкомівська 64, структурний підрозділ "Синельниківська дистанція колії" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця") на умовах DDР (згідно з Інкотермс 2010) (пункт 4.3. договору).

Представник покупця під час прийняття товару зобов`язаний звірити його відповідність кількості та асортименту товару, вказаним у рахунку-фактурі і/або накладній, перевірити наявність і відповідність документів, що підтверджують якість товару згідно з умовами договору, розписатися за отримання товару та видати представнику постачальника доручення на отримання товару (пункт 4.4. договору).

Ціна постачальника на товар згідно Специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) визначається торгами (пункт 5.1. договору).

Загальна сума договору складає 1 859 568,00 грн. з урахуванням ПДВ 20% 309 928,00 грн. та зазначається у звіті про результати здійснення процедури торгів (пункт 5.2. договору).

Постачальник передає у власність покупцю товар, а покупець оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації № 1 (додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, на умовах поставки на склад покупця DDР (Інкотермс у редакції 2010 року) (пункт 6.1. договору).

Розрахунок за поставлений товар здійснюється таким чином: 100% перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 6.2. договору).

Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня отримання товару, але не раніше реєстрації податкової накладної. Днем отримання товару вважається день підписання уповноваженими представниками сторін приймання товару і підписання акта прийому-передачі товару, оформленого належним чином (пункт 6.3. договору).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість поставленого товару у відповідності до розділу 6 даного договору (пункт 9.1.1. договору).

Термін дії договору - з моменту його підписання сторонами і до 31 грудня 2018 року (пункт 15.1. договору).

Сторонами погоджений та підписаний Додаток № 1 до договору "Специфікацію № 1", в якому сторони визначили товар, що підлягає поставці, а саме рейкорізний верстат з ДВЗ та абразненим колом ТС-800-Т у кількості 38 шт. на суму 1 859 568,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" здійснило поставку Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу "Синельниківська дистанція колії" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" товару на загальну суму 1 859 586, 00 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками:

- видатковою накладною № 201 від 31.08.2018 про поставку відповідачу товару: рейкорізний верстат з ДВЗ та абразненим колом ТС-800-Т на суму 1 859 568, 00 грн. з ПДВ (а.с. 24);

- товарно-транспортною накладною № 3108 від 31.08.2018 про поставку відповідачу товару на суму 1 859 568, 00 грн. з ПДВ (а.с. 25-26);

- актом прийому-передачі від 31.08.2018, відповідно до якого постачальник передав, а покупець прийняв товар: рейкорізний верстат з ДВЗ та абразненим колом ТС-800-Т у кількості 38 шт. Відповідно до вказаного акту, сторонами проведено огляд продукції, що передається. Покупець не має претензій до постачальника по кількості та комплектності продукції (а.с. 29).

Також на підтвердження здійснення поставки відповідачу спірного товару, позивач надав копію довіреності №231 від 31.08.2018 на отримання ТМЦ (а.с. 27-28) та податкову накладну № 39/ від 31.08.2018 (а.с. 30-31).

На виконання умов договору відповідач здійснив оплату за поставлений товар у сумі 1 859 568,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1438030 від 18.12.2018, відповідно до якого відповідач перерахував позивачу грошові кошти у розмірі 1 859 568, 00 грн., з призначенням платежу: "оплата за рекорізні верстати з ДВЗ та образн.колом ТС-800-Т, рах. № 339 від 31.08.2018, по договору №ПР/П-18809/НЮ від 02.08.2018" (а.с. 32).

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" посилається на несвоєчасну оплату відповідачем товару за договором №ПР/П-18809/НЮ від 02.08.2018, у зв`язку з чим просить стягнути пеню, 3% річних та інфляційні втрати, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну оплату товару за договором №ПР/П-18809/НЮ від 02.08.2018.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 4.2. договору датою поставки товару вважається дата приймання товару і підписання акта прийому-передачі товару обома сторонами договору.

Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня отримання товару, але не раніше реєстрації податкової накладної. Днем отримання товару вважається день підписання уповноваженими представниками сторін приймання товару і підписання акта прийому-передачі товару, оформленого належним чином (пункт 6.3. договору).

Таким чином, з урахуванням приписів пункту 6.3. договору, відповідач повинен був сплатити за поставлений товар у строк до 12.10.2018 включно (31.08.2018 + 30 банківських днів), оплата здійснена 18.12.2018.

Відповідно до пункту 10.1 договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з умовами цього договору.

Покупець за даним договором несе таку відповідальність: у разі порушення строків оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла на період, за який нараховується пеня (пункт 10.2. договору).

Позивачем нарахована та заявлено до стягнення пеня за період з 15.10.2018 по 18.12.2018 у розмірі 117 383,18 грн.

Місцевий господарський суд здійснив перевірку розрахунку пені, за наслідками якого виявив помилки (щодо суми боргу та періоду прострочення) та дійшов до висновку про задоволення позову у цій частині у сумі 117 382,05 грн.

Доводів щодо арифметичної неправильності здійсненого перерахунку апеляційна скарга не містить.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем нарахована та заявлено до стягнення 3 % річних у розмірі 9 782,00 грн. за період з 15.10.2018 по 18.12.2018 та інфляційні втрати у розмірі 73 431,15 грн.

Місцевий господарський суд здійснив перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, за наслідками якого виявив помилки (щодо суми боргу та періоду прострочення) та дійшов до висновку про задоволення позову про стягнення 9 781,84 грн. - 3% річних, 26 033,95 грн. - інфляційних втрат.

Доводів щодо арифметичної неправильності здійсненого перерахунку апеляційна скарга не містить.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у відзиві на позов просило зменшити розмір штрафних санкцій на 50%.

Клопотання про зменшення штрафних санкцій мотивоване тим, що Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83. Стратегічне значення для економіки держави забезпечує економічну незалежність країни, її державність. Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 № 891 залізничний транспорт здійснює військові залізничні перевезення. Таким чином, в умовах, коли стан автомобільних доріг в Україні залишає бажати кращого, а також можливості в будь-який момент оголошення нового військового стану, позбавлення оборотних грошових коштів АТ "Українська залізниця" як стратегічного та надійного перевізника військових вантажів підриває безпеку держави. Наприклад, Указом Президента України від 26.11.2018 № 393/2018, затвердженого Законом № 2630-VIII від 26.11.2018, в Україні було введено воєнний стан з 14-00 год. 26.11.2018 строком на 30 діб до 14-00 год. 26.12.2018. Позовна заява не містить доказів про наявність у позивача збитків внаслідок прострочення оплати поставленого товару. На підставі наведеного відповідач просить суд зменшити розмір неустойки вдвічі. Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Дослідивши матеріали справи, оскільки розмір штрафних санкцій не є надмірно великим та відповідачем не надано доказів винятковості випадку для зменшення розміру штрафних санкцій, місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

Апелянт не погоджується із відмовою місцевого господарського суду зменшити розмір штрафних санкцій на 50%, посилаючись на те, що внесений до переліку стратегічних підприємств, здійснює забезпечення військових залізничних перевезень за умови можливості введення військового стану, а заявлена до стягнення пеня є значною.

Між тим апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта, оскільки включення апелянта до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, не є підставою для зменшення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання господарського зобов`язання перед позивачем.

Спірні відносини між сторонами виникли з виконання господарського зобов`язання, яке не пов`язане з наданням відповідачем послуг військових залізничних перевезень, а стосується підприємницької діяльності сторін.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Заявляючи про зменшення розміру пені Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" посилається також на відсутність збитків внаслідок оплати товару.

Натомість, з змісту оскаржуваного рішення не вбачається встановлення судом вищенаведених обставин, а в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру пені, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін. Наявність таких обставин і не наведено апелянтом в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова фінансова компанія "Теркон" просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 5 100,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За частиною третьою зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження заявленого клопотання позивачем надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги №24/10-19 від 24.10.2019, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №1520 від 20.03.2006, копію платіжного доручення про сплату гонорару по договору про надання правової (правничої допомоги) №1972 від 25.10.2019у сумі 5 100,00 грн., копію детального опису робіт виконаних адвокатом.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем надано до апеляційного господарського суду належні докази понесення витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 5 100,00 грн., яка є співмірною зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, апеляційний господарський суд задовольняє клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 5 100,00 грн.

Наведені відповідачем заперечення, без наведення відповідного обґрунтування щодо зменшення цих витрат, не може бути правовою підставою для їх зменшення, не спростовують обґрунтованості заявленої до стягнення позивачем суми витрат на правничу допомогу, який враховано при вчиненні відповідних процесуальних дій, і такий обсяг, як вбачається із викладеного, безпосередньо впливає на розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 у справі № 904/3291/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 у справі № 904/3291/19 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислової фінансової компанії" витрати на правничу допомогу у сумі 5 100,00 грн.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль