ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

04.12.2019 Справа № 920/1192/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали справи № 920/1192/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛАВСЦЕЦСНАБ»

(65031, м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 1/27, код 41408553)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІММАШБУД» (40020,

м. Суми, вул. Машинобудівників, б.2, код 31651570)

про стягнення 308 660 грн 87 коп заборгованості і штрафних санкцій та розірвання договору,

УСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛАВСЦЕЦСНАБ» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 308 660 грн 87 коп., з яких 31657 грн 49 коп перерахований авансовий платіж, 136010 грн 00 коп вартість сировини, 135 305 грн 15 коп штрафні санкції, 1683 грн 00 коп 3% річних, 4005 грн 23 коп. інфляційні втрати) за неналежне виконання Договору надання послуг по виготовленню готової продукції № ГСС/01 від 01.08.2017, а також просить суду розірвати договір надання послуг по виготовленню готової продукції № ГСС/01 від 01.08.2017, укладений між ТОВ «Главспецснаб» та ТОВ «Хіммашбуд», а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та судовий збір.

Ухвалою суду від 04.12.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 3691к від 02.12.2019) шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОв «Хіммашбуд» в розмірі ціни позову у сумі 271315,15 грн та знаходяться на рахунку у банку АБ «Укргазбан» та інших фінансових установах, а також інших рахунків у банках та інших фінансових установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що особа, яка подала таку заяву, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно із ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, наведеною у пункті першому постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову.

Проте, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову наведеним вимогам не відповідає зі змісту заяви не вбачається жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов, та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість в подальшому виконання рішення суду саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача, тобто наявності у нього наміру ухилитися від виконання рішення суду.

Натомість, позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу, хоча в заяві зазначається про надання додатків (14 пунктів). Про це судом складено акт від 02.12.2019 № 9954.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи, викладені позивачем в заяві про забезпечення позову відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки не доводять факту неможливості у майбутньому виконати судове рішення через неправомірні дії відповідача.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.139 ГПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Зокрема, відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 960,50 грн.

Проте, доказів сплати судового збору за подачу заяви про забезпечення позову суду позивачем надано не було.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Главспецснаб» (вх. № 3691к від 02.12.2019) про забезпечення у позову у справі № 920/1192/19 - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.12.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення.

Додаток:

1. Акт суду від 02.12.2019 № 9954 на 1-му аркуші.

Суддя С.В. Заєць