ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа№ 911/1110/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

Представники сторін:

від позивача Тоцька А.О.

від відповідача Журавель Р.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Гарден"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2019 (повний текст складено 02.10.2019)

у справі №911/1110/19 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Весна-2011"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Гарден"

про стягнення 633937,16 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Весна-2011" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Гарден" (надалі - відповідач) про стягнення суми основного боргу в сумі 593280, 00 грн, 3% річних в сумі 7948, 33 грн та інфляційних втрат в сумі 32708, 83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості товару, відповідно до умов п. п. 5.1.2. Договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2019 по справі №911/1110/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Гарден" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Весна-2011" суму основної заборгованості в розмірі 593280,00 грн, 3% річних в розмірі 7948,33 грн, інфляційні втрати в розмірі 32708,83 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 9509,06 грн.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань, в частині оплати товару.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнік Гарден" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2019 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий господарський безпідставно відмовив в клопотання відповідача про зупинення провадження по справі до вирішення справи №910/537/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 справу №911/1110/19 призначено до розгляду на 04.12.2019.

28 листопада 2019 року від відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшло клопотання про зупинення провадження по справі.

29 листопада 2019 року від позивача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просить залишити без змін оскаржуване рішення.

В судовому засіданні 04.12.2019 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення.

Колегія суддів, розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно п. 5 ч. 1 до ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в :іншій справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження по справі, відповідач зазначає, що в провадженні Верховного Суду перебуває касаційна скарга ТОВ "ЮНІК ГАРДЕН" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 по справі № 911/537/19.

Апелянт зазначає, що наявні в матеріалах справи № 911/537/19 фактичні дані підтверджують порушення ТОВ "Агрофірма "Весна-2011" встановленого чинним законодавством України порядку щодо виробництва садивного матеріалу та здійснення його реалізації.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не обґрунтовано яким саме чином рішення у справі №911/537/19 може вплинути на вирішення спору по суті в справі №911/1110/19, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

20 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнік Гарден" (за договором - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Весна-2011" (за договором - Продавець) укладено договір поставки товару №17 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, Продавець продає, а покупець купує сажанці чорниці високорослої, країна походження Україна, придатні для вирощування у відкритому грунті (далі - Товар).

Товар, згідно з договором, відпускається на умовах склад Продавця, Київська область, траса Київ-Чоп, 65-й км (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору передбачено, що товар поставляється у наступні терміни з 01.04.2019 до 30.04.2019.

Згідно з п. 3.4 Договору, продавець зобов`язаний надати покупцю наступні документи (копії): рахунок-фактуру, видаткову накладну.

Пунктом 5.1. Договору Сторони обумовили, що оплата Товару здійснюється на підставі наданого Продавцем рахунку-фактури, шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця за наступним графіком:

5.1.1. Попередня оплата у розмірі 10 %, що становить 148320 (сто сорок вісім тисяч триста двадцять) гривень 00 копійок до 22.08.2018 року;

5.1.2. 40 %, що становить 593280 (п`ятсот дев`яносто три тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок до 10.10.2018 року;

5.1.2. 50%, що становить 741600 (сімсот сорок одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок до 01.05.2019 року.

У рахунку-фактурі продавець зобов`язаний зазначити дату і номер цього договору, найменування, кількість та вартість товару, за який проводиться оплата (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 11.1 договору, строк дії договору до 31.05.2019, але у будь-якому разі до повного виконання зобов`язань.

На виконання умов Договору, позивач направив відповідачу рахунок-фактуру №191 від 05.10.2018 щодо оплати товару на суму 593280,00 грн та вимогу про здійснення попередньої оплати на суму 593280,00 грн, відповідно до умов п. 5.1. та п. п. 5.1.2. Договору, у термін до 26.03.2019, яка залишена відповідачем без задоволення.

Укладений між сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що доказів сплати позивачу попередньої оплати на суму 593280, 00 грн відповідачем до суду не надано, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо безпідставної відмови місцевого господарського суду в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження по справі, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки фактів встановлених судами під час розгляду справи №910/537/19. При цьому, апелянтом не зазначено яким чином рішення у справі № 911/537/19 впливає на вирішення спору по суті в справі №911/1110/19.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2019 по справі №911/1110/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Гарден" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2019 по справі №911/1110/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2019 по справі №911/1110/19 залишити без змін.

3.Матеріали справи №911/1110/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09.12.2019 року.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов