номер провадження справи 12/96/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 Справа № 908/2602/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/2602/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Гіріна Геннадія Наумовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення 36 948,35 грн.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Комракова Д.С., довіреність № 290 від 18.02.2019

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 04.11.2019, 14.11.2019 та 25.11.2019 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів - програмно-апаратного комплексу «Оберіг» та комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Фізична особа-підприємець Гірін Геннадій Наумович звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення попередньої оплати за електричну енергію в розмірі 36948,35 грн. за договором про постачання електричної енергії № 1122 від 25.11.2016.

Разом з тим позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 15000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2602/19, присвоєно справі номер провадження 12/96/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 15.10.2019 о 10:30.

Ухвалою суду від 15.10.2019 відкладено розгляд справи на 04.11.2019 о 15:30.

01.11.2019 на електронну адресу суду без електронного цифрового підпису та 04.11.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що його представник у вказаний час буде знаходитись у відрядженні у м. Одеса (П`ятий апеляційний адміністративний суд) та не матиме можливості бути присутнім на судовому засіданні, призначеному на 04 листопада 2019 у м. Запоріжжі, внаслідок чого просить суд провести судове засідання без участі представника позивача. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

04.11.2019 на адресу суду від відповідача у справі - Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України, в якому останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- на сьогоднішній день ПАТ «Запоріжжяобленерго» є підприємством державного сектору економіки, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р ПАТ «Запоріжжяобленерго» включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності;

- згідно положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» не є електропостачальником, а є оператором системи розподілу електричної енергії, відповідно не може здійснювати діяльність з постачання електричної енергії;

- станом на сьогоднішній день внаслідок надлишкового перерахування у 2018 році споживачами - юридичними та фізичними особами коштів в оплату за електроенергію у ПАТ «Запоріжжяобленерго» виникла кредиторська заборгованість;

- вказує, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» неодноразово подавало до уповноваженого банку документи на переказ з вимогою про повернення коштів, які надходили від споживачів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання товариства і є попередньою оплатою за електроенергію, проте ПАТ «Державний ощадний банк України» безпідставно повертав без виконання платіжні доручення, що стало підставою для захисту прав ПАТ «Запоріжжяобленерго» та споживачів в судовому порядку, судовий процес триває;

- постановою НКРЕКП від 11.12.2018 № 1833 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго», яка набрала чинності з 01.01.2019 встановлено структуру тарифів на послуги з розподілу електроенергії ПАТ «Запоріжжяобленерго», якою не передбачено такий напрямок використання коштів, як повернення переплати (кредиторської заборгованості) юридичним та фізичним особам, а тому товариство вимушено відшуковувати додаткові джерела для покриття зазначених витрат;

- позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості з передплати за договорами з постачання електричної енергії, що виникла починаючи з 01.01.2019 є по суті безспірними, і підготовка позовної заяви про задоволення зазначених вимог не є складною;

- вважає, що позивач, зазначаючи що розмір витрат на правничу допомогу має складати 15000,00 грн., не врахував та не обґрунтував належним чином рівень складності справи, наявність великої кількості однорідних судових рішень по аналогічних справах з ПАТ «Запоріжжяобленерго» та завищив розмір витрат позивача на правничу допомогу у справі;

- до позовної заяви не додано документів, які б визначали вартість послуг адвоката за договором;

- враховуючи невеликий ступінь складності позовної заяви у справі, фактично безспірний характер позовних вимог, а також, що позивач не надав інформацію про витрачений адвокатом час на надання правової допомоги у справі вважає, що обґрунтована вартість послуг з надання професійної правничої допомоги у справі могла би становити від 500 до 1000,00 грн.;

- відповідач має намір укласти з позивачем мирову угоду у справі, відповідно до умов якої здійснить позивачу сплату суми попередньої оплати за спожиту електричну енергію декількома рівними платежами протягом часу і на умовах, погоджених сторонами;

- просить надати сторонам додатковий час для проведення переговорів з приводу укладення мирової угоди у справі;

- у випадку повного, або часткового задоволення позовних вимог просить суд надати розстрочення у виконанні судового рішення;

- відповідач знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані, та не має можливості виконати рішення суду в даній справі, у зв`язку з відсутністю на поточних рахунках грошових коштів, значної багатомільйонної заборгованості з податкового боргу, а тому є об`єктивні підстави для розстрочки виконання рішення суду;

- у ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутні кошти для фінансування першочергових та обов`язкових витрат товариства, а також відсутні кошти для виконання рішення у справі єдиним платежем;

- станом на 25.09.2019 у відповідача наявний податковий борг, який становить 956,0 млн. грн.;

- станом на 01.09.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» має кредиторську заборгованість за роботи, послуги, товарно-матеріальні цінності у розмірі 138,88 млн. грн.;

- станом на 27.09.2019 на поточних рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго» знаходиться всього 489697,41 грн.;

- станом на 01.07.2019 дебіторська заборгованість становить 1693,8 млн. грн. - споживачів за електроенергію, відпущену до 01.01.2019;

- станом на 31.08.2019 загальний розмір заборгованості відповідача перед ДП «Енергоринок» становить 412,4 млн. грн.;

- у зв`язку з тяжким фінансовим станом споживачів-юридичних осіб ПАТ «Запоріжжяобленерго» змушене укладати договори про реструктуризацію заборгованості;

- незастосування ч. 1 ст. 239 ГПК України щодо використання судом права надання розстрочки виконання рішення суду призведе до погіршення тяжкого фінансового стану відповідача, оскільки позивачем буде здійснюватися примусове виконання рішення суду, що призведе до накладення додаткових арештів на рахунки відповідача, стягнення з відповідача суми виконавчого збору, та як наслідок загрози банкрутства у функціонуванні об`єднаної енергетичної системи України. Просить відмовити у задоволенні позову та стягненні 15000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 04.11.2019 відкладено розгляд справи на 14.11.2019 о 10:00.

В судовому засіданні 14.11.2019 оголошено перерву до 25.11.2019 об 11:30.

В судове засідання 25.11.2019 з`явився представник відповідача, який підтримав вимоги клопотання про розстрочення виконання рішення суду, просив надати розстрочку строком на 3 місяці.

Представник позивача в судове засідання 25.11.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 14.11.2019.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги позицію відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 25.11.2016 між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», далі - Постачальник електричної енергії, та Фізичною особою-підприємцем Гіріним Геннадієм Наумовичем, далі Споживач, був укладений договір про постачання електричної енергії № 1122, далі Договір, відповідно до п. 1 якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

Умовами підпункту 2.3.4. п. 2.3. Договору передбачений обов`язок Споживача оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до п. п. 7.1., 7.2., 7.4., 7.5. Договору облік електроенергії, спожитої Споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж Споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення Споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються Постачальником електричної енергії розрахунково згідно з вимогами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та ПКЕЕ. Розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами та у відповідності до діючого законодавства. Розрахунки за активну електричну електроенергію здійснюються згідно додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» з урахуванням умов додатка № 7 «Порядок визначення вартості мінімального обсягу електричної енергії в точці обліку». Розрахунки за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії обумовлюються додатком № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Пунктом 7.9. Договору визначено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Договору оформлюються та надаються такі документи:

- «Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» (Додаток № 5.1)

- «Акт звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної Постачальником електричної енергії за тарифами, диференційованими за періодами часу» (Додаток № 5.5 - у випадку розрахунку за спожиту електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу);

- «Акт прийому-передачі електричної енергії» (Додаток № 5.2 - надається у разі наявності у Споживача субспоживачів);

- «Акт про обсяги перетікання реактивної енергії із мереж Постачальника в мережі Споживача протягом розрахункового періоду» (Додаток № 6.3);

- «Акт про обсяги перетікання реактивної енергії із мереж Споживача в мережі Постачальника протягом розрахункового періоду» (Додаток № 6.4).

Згідно із п. 9.5. Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2016 р., а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умов, а також термін дії Договору можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

Позивач в позові вказує, що на виконання умов Договору позивачем на користь відповідача перераховані грошові кошти в повному обсязі, які і зазначено відповідачем у наданих рахунках на передоплату. При цьому позивачем не використано весь обсяг передоплаченої електричної енергії, станом на день подання позову сума переплаченої, але не використаної електричної енергії становить 36948,35 грн. Вказує, що з 01.01.2019 між позивачем та відповідачем припинені правовідносини щодо постачання електричної енергії, станом на 01.01.2019 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 36948,35 грн. попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті. Позивач зазначає, що незважаючи на звернення до відповідача з листами про повернення передплати в сумі 36948,35 грн. дані листи залишені без відповіді та задоволення. Також вказує, що до матеріалів справи надається підписаний акт звірки взаємних розрахунків від 01.01.2019, яким відповідач визнав заборгованість перед позивачем в сумі 36948,35 грн.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Спір в даній праві виник саме у зв`язку з виконанням умов договору про постачання електричної енергії № 1122 від 25.11.2016. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 714 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Так, згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частинами 1, 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII від 13.04.2017, який набув чинності з 11.06.2017, передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем як Споживачем та відповідачем як Постачальником електричної енергії був укладений договір про постачання електричної енергії № 1122 від 25.11.2016.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1415 від 13.11.2018 (пункти 1, 2) постановлено:

- видати Публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством);

- анулювати Публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» () з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 73, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 74, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно із п.п. 3 п. 3 вказаної постанови зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» до 01 січня 2019 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з електропостачальниками, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживачам, із відкладальною умовою набрання ними чинності з 01 січня 2019 року.

В подальшому 14.03.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнята постанова № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», відповідно до п. п. 1, 2 якої затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, а також визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

При цьому, умовами п. 6 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 встановлено, що до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

В пункті 12 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 зазначено, що ця постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр», крім пунктів 1 та 12, які набирають чинності з 11 червня 2018 року.

Як свідчать матеріали справи, 31.01.2019 позивач - Фізична особа-підприємець Гірін Геннадій Наумович підписав заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій зазначено що ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір) на сайті електропостачальника (далі Постачальник) в мережі Інтернет за адресою: http: www.zpep.com.ua або в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» ФОП Гірін Г.Н. приєднується до умов Договору на умовах комерційної пропозиції Постачальника № 5.

Пунктом 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, далі Правила, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, які набрали чинності з 11.06.2018, визначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно із п. 6.1.1., 6.1.2. Правил споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником. Процес зміни споживачем електропостачальника забезпечується суб`єктами (учасниками) ринку електричної енергії та учасниками роздрібного ринку електричної енергії, які задіяні у процесі зміни електропостачальника та забезпечують зміну та інформаційний обмін під час такої зміни на безоплатній основі.

Відповідно до п. 6.1.21. Правил Постачальник послуг комерційного обліку має передати адміністратору комерційного обліку фактичні дані комерційного обліку на момент зміни електропостачальника. Упродовж одного робочого дня після зміни електропостачальника адміністратор комерційного обліку надсилає отримані фактичні дані попередньому та новому електропостачальникам. Зазначені дані є підставою для коригуючих взаєморозрахунків між споживачем та попереднім електропостачальником та початковими даними для розрахунків споживача з новим електропостачальником.

Пунктом 6.1.22 Правил визначено, що якщо фактичні дані комерційного обліку перевищують прогнозні, споживач повинен протягом 5 робочих днів з дати отримання остаточного рахунку здійснити платежі на користь попереднього електропостачальника. Якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

В матеріалах справи міститься акт звіряння взаємних розрахунків за електричну енергію, підписаний начальником РЕС та економістом ПАТ «Запоріжжяобленерго» та позивачем, в якому звірене сальдо на користь ФОП Гіріна Г.Н. за активну електроенергію на 01.01.2019 складає 36948,35 грн.

Безпосередньо в судовому засіданні 14.11.2019 представник відповідача повідомив, що проти позовних вимог та факту наявності боргу перед позивачем за активну електричну енергію в сумі 36948,35 грн. не заперечує.

Таким чином, підписання з позивачем у справі акту звіряння свідчить про фактичне визнання відповідачем наявності переплати позивачем коштів за договором про постачання електричної енергії № 1122 від 25.11.2016 на суму 36948,35 грн.

Умовами п. 6.1.22 Правил роздрібного ринку електричної енергії, чинних станом на 11.06.2018, передбачено, що якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

Тобто вказаним пунктом Правил передбачена альтернатива, а саме: попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів з моменту отримання вимоги повернути споживачу надлишок коштів або зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

Отже, оскільки зміна постачальника електричної енергії у відповідача відбулась з 01.02.2019, відтак розрахунки між позивачем та відповідачем щодо повернення переплати мали бути здійснені до 15.02.2019.

Втім, відповідач в порушення п. 6.1.22 Правил роздрібного ринку електричної енергії повернення переплати в сумі 36948,35 грн. позивачу не здійснив.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведена та документально підтверджена наявність переплати відповідачу за договором про постачання електричної енергії № 1122 від 25.11.2016 в сумі 36948,35 грн., та підтверджений факт порушення відповідачем п. 6.1.22 Правил роздрібного ринку електричної енергії щодо неповернення переплати на користь позивача. Відповідач доказів повернення позивачу переплати в сумі 36948,35 грн. станом на час розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Гіріна Геннадія Наумовича про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» коштів в сумі 36948,35 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Стосовно заяви відповідача про надання розстрочки, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом враховано, що підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, надання заявникові розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, і закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання розстрочки.

Отже, визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 3 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Законодавець визначає, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно із п. 7.2. чинної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В судовому засіданні 25.11.2019 представник відповідача просив розстрочити виконання рішення суду строком на 3 місяці.

Безпосередньо в судовому засіданні 14.11.2019 представник позивача повідомив суду, що якщо відповідач сплатить борг в сумі 36948,35 грн. протягом двох місяців після укладення мирової угоди, позивач не заперечує щодо укладення такої мирової угоди.

Враховуючи заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду, позицію представника позивача щодо погашення боргу, висловлену в судовому засіданні 14.11.2019, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду частково строком на два місяці.

Розстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості продовження господарської діяльності боржника, так і зробить реальною можливість отримання боргу стягувачем.

За такими обставинами, заява відповідача підлягає задоволенню частково, а тому слід надати Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" розстрочку виконання рішення суду у справі № 908/2602/19 від 25.11.2019 щодо стягнення з нього коштів в сумі 36948,35 грн. строком на 2 місяці частинами шляхом сплати:

- суми 18474,18 грн. у строк до 25.12.2019 року,

- суми 18474,17 грн. у строк до 25.01.2020 року.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Щодо клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на оплату послуг правової (правничої) допомоги в сумі 15000,00 грн. слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 4 статті 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом статті 126 та частини 4 ст. 129 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втім, позивачем не надано до матеріалів справи докази, які підтверджують понесення ним витрат на оплату правничої допомоги, зокрема: договір про надання правової допомоги, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, платіжне доручення або інший документ, який підтверджує сплату відповідних послуг адвокату, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Враховуючи викладене у господарського суду відсутні підстави для покладення на відповідача зазначених сум, тому клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Поряд з цим в судовому засіданні 14.11.2019 представник позивача не підтримав вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2019, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 126, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252, 331 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Гіріна Геннадія Наумовича до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, , на користь:

- Фізичної особи-підприємця Гіріна Геннадія Наумовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 36948 (тридцять шість тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 35 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. Розстрочити виконання рішення суду від 25.11.2019 у справі № 908/2602/19 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, , на користь:

- Фізичної особи-підприємця Гіріна Геннадія Наумовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , грошових коштів в сумі 36948 (тридцять шість тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 35 коп. на 2 (два) місяці частинами шляхом сплати:

- суми 18474 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 18 коп. у строк до 25.12.2019 року,

- суми 18474 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 17 коп. у строк до 25.01.2020 року.

Повне рішення складено - 02.12.2019 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.