УХВАЛА

м. Київ

04.12.2019Справа № 910/15878/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями

«Босал-ЗАЗ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт»

про стягнення 108 718,00 грн

суддя Удалова О.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадження Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/15878/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт» (далі - відповідач) по стягнення 108 718,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № К1 772 від 26.07.2019 щодо своєчасності поставки навантажувача TOYOTA 7FDMF18 у кількості одна штука вартістю 217 436,00 грн, внаслідок чого на останнього покладається обов`язок повернути позивачеві попередню оплату в розмірі 50% вартості товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 відкрито провадження у справі № 910/15878/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

28.11.2019 до суду надійшла подана позивачем заява про відмову від позову та закриття провадження у справі, обґрунтовану виконанням відповідачем його обов`язку поставити товар у повному обсязі. У вказаній заяві позивач також просив стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову суд встановив наступне.

Заява про відмову від позову підписана адвокатом Гроною Денисом Сергійовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП № 001299 від 30.05.2017), який є представником Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 497-BZ від 01.06.2019, довіреності від 01.06.2019 та ордеру серії ЗП № 036832 від 08.11.2019.

Судом встановлено, що вищевказаним договором № 497-BZ від 01.06.2019 представнику Гроні Д.С. надано право відмовлятись від позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарськго процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Отже, судом роз`яснюються наслідки відмови від позову, які полягають у тому, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Оскільки звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, відмова Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» від позову не суперечить діючому законодавству України, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси та приймається судом, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України зумовлює закриття провадження у справі № 910/15878/19.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За приписами ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи наведені положення чинного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про те, що понесені позивачем витрати на оплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, зважаючи на те, що відповідач виконав свої зобов`язання з поставки товару після пред`явлення позову (08.11.2019) та відкриття провадження у даній справі (13.11.2019), про що свідчать акт приймання-передачі устаткування від 20.11.2019 та видаткова накладна № 852 від 20.11.2019.

Керуючись ст. ст. 46, 130, 191, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» від позову.

2. Провадження у справі № 910/15878/19 закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт» (02088, м. Київ, вул. Дяченка, буд. 12, офіс 40, ідентифікаційний код 40034590) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал-ЗАЗ» (69600, Запорізька обл., м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 8, ідентифікаційний код 33985999) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн 00 коп.).

Ухвала набирає законної сили 04.12.2019 та може бути оскаржена в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова