РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2019Справа № 910/12345/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна»

до Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд»

про стягнення 394505,04 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» про стягнення 394505,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором субпідряду на виконання будівельних робіт №3-01/2016 від 25.08.2016 в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем робіт, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 394505,04 грн, яку просить стягнути позивач на свою користь.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

25.09.2019 через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 11.10.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 21.10.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 30.10.2019. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 25.10.2019.

Відповідач у поданому до суду відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що дійсно між сторонами було укладено спірний договір за умовами якого між сторонами господарські відносини, які в частині взаєморозрахунків мають складну структуру. Так відповідач зазначає, що позивачем до позову додано таблицю взаєморозрахунків зі змісту якої вбачається, що позивач при проведенні розрахунку ціни позову посилається на акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на суму 394505,04 грн, а також на Акти про надання виробничих послуг №АТ000000001 від 14.03.2017 та № АТ000000002 від 18.05.2017, утім позивачем не додано до матеріалів справи вказаних документів. Відтак, за твердженнями відповідача, позивачем у позові зазначена інформація, яка не підтверджується жодними доказами. У зв`язку з викладеним відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами, у зв`язку просив суд відмовити у задоволенні позову.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2016 між Консорціумом «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» (генпідрядник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» (субпідрядник, позивач) було укладено Договір субпідряду №3-01/2016 на виконання будівельних робіт, відповідно до умов якого, генпідрядник доручає, а субпідрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації і умов договору, виконання будівельних робіт згідно погодженої сторонами Програми робіт, що додається до Договору та є його невід`ємною частиною (п.2.1 Договору).

Згідно з п.2.2 Договору, субпідрядник зобов`язується своїми силами, за допомогою власних технічних засобів, з використанням власних або переданих генпідрядником матеріалів, виконувати будівельні роботи, що обумовлені договором та відповідають проектно-кошторисній документації, що затверджена належним чином.

Відповідно до п.4.1 Договору, ціна договору визначається кошторисною документацією та договірною ціною (Додаток №1, що є невід`ємною частиною цього договору).

Ціна будівельних робіт з матеріалами становить 134444005,60 грн, у тому числі ПДВ - 2240667,67 грн (п.4.2 Договору).

У п.4.19 Договору визначено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 (згідно ДСТУ БД.1.1-1:2013), протягом 35 банківських днів з моменту їх підписання генпідрядником.

Умовами п.11.1 Договору визначено, що передача виконаних робіт субпідрядником і прийняття їх генпідрядником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін.

Субпідрядник складає акт приймання-виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 та надає їх генпідряднику щомісяця до 23 числа. Генпідрядник протягом 7 (семи) календарних днів перевіряє достовірність акту приймання виконаних будівельних робіт у частині фактично виконаних робіт, та у разі відсутності недоліків, підписує його в межах цього строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання (п.11.2 Договору).

Відповідно до п.11.6 Договору, приймання-передача будівельних робіт після закінчення окремих етапів будівництва об`єкта здійснюється у відповідності з чинним законодавством і оформлюється відповідними актами.

Згідно з п.20.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строки дії договору коригуються шляхом укладання додаткової угоди до цього договору.

Пунктом 20.3 Договору сторони погодили, що закінчення строку дії договору не звільніє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Додатковою угодою №1 від 25.12.2016 сторони погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2017.

Додатковою угодою №2 від 25.04.2017 сторони погодили внести зміни в Договір субпідряду №3-01/2016 на виконання будівельних робіт від 25.08.2016, зокрема в п.2.1 Договору, відповідно до якого, генпідрядник доручає, а субпідрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації і умов договору, виконання будівельних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго» згідно з погодженою сторонами програмою робіт, що додається до договору та є його невід`ємною частиною.

Як зазначає позивач, на виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем було виконано будівельні роботи на загальну суму 8973163,20 грн, з яких відповідачем сплачено 8578658,16 грн, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 394505,04 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що позивач у позові, як на підставу своїх вимог посилається на підписані між сторонами Акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а також Акти по надання виробничих послуг за період з вересня 2016 року по травень 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

За приписами ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позові обставин. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження власних тверджень, щодо виконання обумовлених договором робіт на визначену позивачем суму та прийняття їх відповідачем, зокрема, не надано Актів форми КБ-2в та КБ-3, які б підтвердили обсяг і вартість виконаних позивачем робіт. Також матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем часткових оплат за спірним договором, що в свою чергу унеможливлює встановлення судом в якому саме розмірі відповідачем було сплачено кошти за спірним договором.

В той же час, за відсутності документального підтвердження обставин, стосовно вимог викладених у позові, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються виключно на його припущеннях, жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129 ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 04.12.2019.

Суддя Я.В. Маринченко