УХВАЛА

02 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/14944/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Студенець В.І., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства «Екіп Буд»

на постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Алданова С.О., судді - Зубець Л.П., Мартюк А.І.)

від 21.12.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Дочірнього підприємства «Київенергопідряд»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Ед - Ворлд»

про стягнення 2 688 865,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Київенергопідряд» (дочірнє підприємство «Екіп Буд») про стягнення нарахування за самовільно спожиту електроенергію у розмірі 2 688 865,70 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 688 865,70 грн за самовільно спожиту електроенергію.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, 26.11.2019 Дочірнє підприємство «Екіп Буд» звернулося до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі №910/14944/13, вказану постанову скасувати, а матеріали справи №910/14944/13 передати на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування пропуску встановленого законом строку для подання касаційної скарги Дочірнє підприємство «Екіп Буд» зазначає, що повторно звертається з касаційною скаргою на вказане судове рішення, враховуючи велику суму судового збору, яка підлягала оплаті за звернення з касаційною скаргою та неможливістю у визначений судом касаційної інстанції строк зібрати її. Ухвалою Верховного Суду від 02.05.2019 його касаційну скаргу було повернуто без розгляду. Однак, бездіяльність позивача протягом півтора року дала підстави вважати скаржнику про доведеність необґрунтованості його вимог про стягнення відповідних коштів саме з ДП «Екіп Буд». Вказує, що з Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо про існування рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі 910/8743/19. Наразі, скаржником готується оскарження зазначеного рішення суд, однак його мотивування саме судовими рішеннями у справі №910/14944/13 свідчить про існування необхідності в їх оскарженні задля попередження безпідставного позбавлення особи права власності на майно. Вважає, що вказані причини пропуску строку на звернення з цією касаційною скаргою виправдовують втручання у принцип res judicata, з урахуванням того, що національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу та підстав для поновлення строків на оскарження судових рішень, а ця касаційна скарга подана протягом дня з моменту ознайомлення з повним текстом судового рішення у справі №910/8743/19.

Касаційний господарський суд, розглянувши подану касаційну скаргу вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гаран-товано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

В свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до ч. 4 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Оскаржувану постанову Київського апеляційного господарського суду було ухвалено 21.12.2017.

Ухвалою Верховного Суду від 02.05.2018 касаційну скаргу дочірнього підприємства "Екіп Буд" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі №910/14944/13 повернуто дочірньому підприємству "Екіп Буд" без розгляду.

Проте, повторно касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі №910/14944/13 подано скаржником лише 26.11.2019, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Отже, дочірнє підприємство "Екіп Буд" не є особою, не повідомленою про розгляд справи, а доводи, наведені ним його касаційній скарзі не можуть вважатися обставинами непереборної сили.

Враховуючи те, що касаційна скарга була подана поза межами присічного строку встановленого частиною 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, а доказів в обґрунтування виключних випадків пропуску строку на звернення з касаційною скаргою, зазначених у частині 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, заявник не навів, а також те, що обставини, викладені в клопотанні про поновлення процесуального строку не є підставою для поновлення пропущеного скаржником строку на подання касаційної скарги, суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 233, 234, 235, частиною 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Дочірньому підприємству «Екіп Буд» в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі №910/14944/13.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/14944/13 за касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Екіп Буд» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 .

3. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Екіп Буд» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі №910/14944/13 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді В.Студенець

І.Ткач