УХВАЛА

м. Київ

25.11.2019Справа № 910/6325/13

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

на дії на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової А.І.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерблок плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з

іноземними інвестиціями "Відродження"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від стягувача (скаржника): Бобренко О.С.;

Від боржника: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

Від державного виконавця: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2013 у справі № 910/6325/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" задоволено повністю та

звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2007-151/4 від 25.03.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1396, - нерухоме майно, а саме: нежилий будинок, загальною площею 483,4 кв. м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Артема, 55 (літера В), що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтерблок плюс" для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в розмірі 28.326.087,09 грн.; встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки № 2007-151/4 від 25.03.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н. В., зареєстрованим в реєстрі за № 1396, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною у розмірі 8 282 400,00 грн. (в тому числі ПДВ), встановленою звітом від 02.09.2013 про оцінку нежилого приміщення загальною площею 483,4 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Артема, 55 (літера В), що виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Канзас"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерблок плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" 1.147,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

28.10.2013 Господарським судом міста Києва на виконання рішення видано відповідні накази.

10.11.2016 Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулось до Господарського суду м. Києва зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на дії Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/6325/13; Визнано незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ Медведєва О.В. при винесенні повідомлення №589/16 від 13.10.2016, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 589/16 від 13.10.2016, щодо виконання судового наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/6325/13 визнати недійсним.

27.02.2017 року на адресу суду від позивача надійшла скарга № 15-11б.б/1767 від 21.02.2017 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ.

Не погоджуючись з прийнятою Київським апеляційним господарським судом постановою № 910/6325/13 від 15.02.2017, якою скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 23.11.2016 (суддя Андреїшина І. О.), Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано касаційну скаргу, у зв`язку з чим матеріали справи № 910/6325/13 повинні бути направлені до Київського апеляційного господарського суду для подальшого скерування їх до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 зупинено провадження по розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у справі № 910/6325/13 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 910/6325/13.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 910/6325/13 скасовано та справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 23.11.2016 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 09.11.2017 поновлено провадження по розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у справі № 910/6325/13; розгляд скарги призначено на 28.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 28.11.2017 розгляд скарги відкладено на 07.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2017 скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ задоволено повністю; визнати дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Руденка Юрія Олексійовича щодо винесення постанови по виконавчому провадженню № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2016 неправомірними; Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Руденка Юрія Олексійовича від 28.12.2016 по виконавчому провадженні № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

12.11.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2019, проведеного на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/2782 від 12.11.2019 для розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" визначено суддю Літвінову М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" призначено до розгляду на 25.11.2019 року.

25.11.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення на скаргу.

Представник стягувача (скаржника) підтримав подану скаргу.

Представники боржника, третьої особи та державного виконавця у судове засідання 25.11.2019 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 25.11.2019 року скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, суд вирішив задовольнити її частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Названим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

В даному випадку, на розгляд суду передано вимоги про:

- визнання бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни яка полягає у нездійснення всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання судового рішення - неправомірною;

- скасування повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесене 29.10.2019 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу - судового наказу у справі № 91/6325/13 виданого Господарським судом міста Києва.

Обґрунтовуючи подану скаргу, стягувач зазначає, що 26.10.2016 року АТ «Родовід Банк» отримав письмове повідомлення про повернення документу стягувачу, яке винесене Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В подальшому, 25.10.2019 року АТ «Родовід Банк» звернувся до Управління державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Однак, 01.11.2019 на адресу АТ «Родовід Банк» від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 29.10.2019 державний виконавець зазначив, що останнім днем пред`явлення вказаного виконавчого документу до виконання є 14.10.2019. Згідно з п. 2 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається без прийняття до виконання.

Скаржник вважає, що державний виконавець неправомірно виніс повідомлення про повернення документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки АТ «Родовід Банк» звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження в межах строків, а тому дане повідомлення, на думку скаржника, підлягає скасуванню.

Розглянувши вищевказані вимоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. від 13.10.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання надійшло до AT «Родовід Банк» 30.10.2016 року, що підтверджується реєстраційним номером № 8967, таким чином (останнім) днем строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання є 30.10.2019 року.

25.10.2019 року АТ «Родовід Банк» звернувся до Управління державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження, а тому суд приходить до висновку, що стягувачем (скаржником) не порушено строків для звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 зі справи "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 статті 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень проти держави розглядалась у пілотному рішенні Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява N 40450/04), а також у низці інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

У пункті 53 цього рішення Європейський суд з прав людини зауважив, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі Войтенка, у справі "Ромашов проти України", у справі "Дубенко проти України" та у справі "Козачек проти України"). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (рішення у справі "Шмалько проти України"). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" і у справі "Крищук проти України").

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом встановлено, що скаржник звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження в межах трирічного строку для пред`явлення виконавчого документу стягувачу до виконання, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги в частині скасування повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання від 29.10.2019 року.

Що стосується вимог скаржника в частині визнання бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни, яка полягає у нездійснення всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання судового рішення - неправомірною, суд вважає вимоги скарги в цій частині необґрунтованими, оскільки державним виконавцем не було проведено дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.10.2013, так як державним виконавцем вирішувалось питання щодо повернення виконавчого документу у зв`язку з порушенням строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст. ст. 234, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві задовольнити частково.

2. Скасувати повідомлення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Лозової А.І. від 29.10.2019 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документа судового наказу по справі № 910/6325/13 виданого Господарським судом міста Києва.

3. В іншій частині скарги відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.12.2019 року.

Суддя Літвінова М.Є.