ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2019 Cправа № 914/1857/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., при секретарі Х. Гусак, розглянувши матеріали

позовної заяви: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія", м. Львів

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Київ

про стягнення 10 753,87 грн. заборгованості

Представники сторін:

від позивача :Гулкевич Н.І.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

Судом роз`яснено зміст ст.ст. 35, 46 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов`язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія", ОСОБА_1 про стягнення 10 753,87 грн. заборгованості.

На виконання вимог ст. 176 ГПК України ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.09.2019 зобов`язано Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (03020, м.Київ, просп. Повітрофлотський, 41) у п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали надати Господарському суду Львівської області інформацію про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

На адресу суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист, в у якому повідомлено про місце реєстрації відповідача-2.

Ухвалою суду від 10.10.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 06.11.19 р.

Ухвалою суду від 06.11.2019 р. розгляд справи відкладено на 04.12.2019 р.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2018 р. відповідач-1 через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписав із використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "Куб". Вказана анкета-заява, відповідно до п. 3.2.8 Умов, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді. За умовами укладеного 05.07.2018 р. кредитного договору позивачем перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн.

Також, 05.07.2018 р. між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки № POR922, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.8. "Кредит куб" Умов та правил надання банківських послуг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач-1 та відповідач-2 в порушення умов укладених між сторонами договорів не сплатили заборгованість за кредитним договором у встановлений строк, у зв`язку з неналежним виконання умов кредитного договору позичальником і поручителем, позивач просить стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за кредитому розмірі 8 333,30 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 166,67 грн., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 1 789,50 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 464,40 грн.

Представник позивача у судове засідання 04.12.2019 р. з`явився, позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, поясненнях наданих у судовому засіданні.

Відповідач-1 та відповідач-2 у судові засідання 06.11.2019 р. та 04.12.2019 р. не з`явились, відзиву на позов не подали до суду.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія" зареєстровано за адресою: 79008, Львівська область, м. Львів, вул. Галицька, 20. За вказаною адресою направлялись ухвали господарського суду рекомендованими листами з повідомленням про вручення. Ухвали повернуті ПАТ «Укрпоштою» на адресу суду з відміткою в довідці пошти «Закрито організацію».

Відповідно до інформації, наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідач-2, ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення за вх. № 44998/19 від 30.10.2019 р. ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2019 р. отримана ОСОБА_1 23.10.2019 р.

У разі якщо ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідачів вважаються днем вручення відповідачам ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідачі не скористалися наданими їм процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, оскільки містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заяви і клопотання сторін.

30.09.19 р. на адресу суду надійшов лист Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за вх. № 40152/19 про надання інформації щодо місця реєстрації.

Інших заяв, клопотань та заперечень сторони не подавали.

Обставини справи.

05.07.2019 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Кальварія" через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано електронним цифровим підписом анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "Куб", відповідно до якої клієнт приєднується до розділу 3.2.8 вказаних Умов та правил, що розміщені на сайті банку http://pb.ua. та приймає на себе всі зобов`язання, зазначені в Умовах. Вказана анкета-заява відповідно до Умов є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Відповідно до заяви про приєднання - Істотними умовами кредитного договору, зокрема, є: розмір кредиту - визначається ПриватБанком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua; строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів клієнту; проценти (комісія) за користування кредитом: 2 % в місяць від початкового розміру кредиту; порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів; проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості, при цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно з п. 3.2.8.1. Умов та Правил надання банківських послуг банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн. (до п. 3.2.8.2. Умов).

Відповідно до п. 3.2.8.3.1 Умов повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Клієнт доручає банку щомісячно в терміни, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих в банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту (п. 3.2.8.3.1.3 Умов).

Позивач в підтвердження належного виконання умов кредитного договору від 05.07.2018 р. долучив до позовної заяви виписку за рахунком ТзОВ «Кальварія» за період з 01.01.2000 р. по 23.08.2019 р., відповідно до якої АТ КБ "Приватбанк" 09.07.2018 р. здійснено видачу кредиту КУБ в розмірі 50 000,00 грн. відповідачу-1. Вказана виписка містить відомості про те, що відповідачем-1 останнє повернення кредиту відбулося 27.05.2019 р. До матеріалів позовної заяви позивачем також долучено розрахунок заборгованості за договором від 05.07.2018 р. станом на 21.08.2019 р.

Також, 05.07.2019 р. між АТ КБ "Приватбанк" (кредитором, позивачем) та ОСОБА_1 (поручителем, відповідачем-2) укладено договір поруки № POR922, шляхом його підписання поручителем електронним цифровим підписом 05.07.2018 р., предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань ТзОВ "Кальварія" (боржника), за угодами - приєднання до розділу 3.2.8 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг (надалі-Угода 1).

Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користуванням кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.5. договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за "Угодою 1", боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 4.1 договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 вчасно та в повному обсязі позивачу кредитних коштів не повернув, що підтверджується випискою по рахунку ТзОВ "Кальварія", а також згідно з здійсненим позивачем розрахунку заборгованості, у відповідача-1 наявна заборгованість за кредитом на загальну суму 10 753,87 грн., з яких: 8 333,30 грн. - заборгованість за кредитом, 166,67 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочену заборгованість, 1 789,50 грн.- заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 464,40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів.

Оцінка суду.

Згідноз ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір, на підставі якого виникла заборгованість, укладався через систему інтернет-клієнт-банкінгу, шляхом підписання відповідачем-1 анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "Куб". Згідно з ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Також згідно з ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.345 ГК України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Кальварія" прострочило виконання зобов`язання за кредитним договором, та згідно виписки по рахунку ТзОВ "Кальварія", відповідачем-1 не надано доказів оплати заборгованості щодо погашення основної суми боргу, відсотків, пені з 28.05.2019 р., заборгованість за кредиторм становить 8 333,30 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГУ України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 1.4 анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» проценти (комісія) за користування кредитом 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

Відповідно до п. 1.6 анкети-заяви у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг. Укладення кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Пунктом 3.2.8.3.2. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за користування послугою клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2).

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов передбачено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбаченої пунктами 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., 3.2.8.9., 3.2.8.3.1 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом здійснено перевірку поданого позивачем розрахунок заборгованості за договором від 05.07.2018 р., відповідно до якого, заборгованість за кредитом становить 8 333,30 грн. заборгованість за відсотками 166,67 грн., нарахованими за прострочену заборгованість, заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії 1 789,50 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 464,40 грн. Вказані нарахування виконані у відповідності з Умовами та Заявою, а відтак є обґрунтованими та підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Докази, які б підтверджували виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості поручителем в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи наведене, з огляду на солідарний обов`язок боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них спільно чи до будь-якого з них окремо, у зв`язку з чим враховуючи порушення умов укладеного кредитного договору з боку позичальника, суд приходить до висновку про правомірність стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 13 березня 2018 року у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40 цс 18) з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення становить 8 333,30 грн. заборгованість за кредитом, 166,67 грн. заборгованість за відсотками., нарахованими за прострочену заборгованість, 1 789,50 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 464,40 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи наведене, витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи сторонами понесено не було.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія" (79008, м. Львів, вул. Галицька, 20; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) 8 333,30 грн. заборгованості за кредитом, 166,67 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 1 789,50 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 464,40 грн. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кальварія" (79008, м.Львів, вул. Галицька, 20; ) на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) 960,50 грн. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) 960,50 грн. судового збору.

Накази видати згідно ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 10.12.2019 р.

Суддя Чорній Л.З.