ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа №914/2000/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Скрипчук О.С

суддів Данко Л.С.

Мирутенка О.Л.

Секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги заступника прокурора Львівської області за № 05/1-524вих-19 від 24.10.2019 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2019 року (м. Львів, суддя Іванчук С.В.)

про повернення позовної заяви

у справі № 914/2000/19

за позовом: заступника прокурора Львівської області, м. Львів, в інтересах держави в особі

позивача-1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

позивача-2: Миколаївської міської ради, м. Миколаїв Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агробудсервіс, с. Тростянець Миколаївського району Львівської області

про стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр.

за участю представників:

прокурор: Яворський Я.Т.- посвідчення № 047903 від 03.09.2017

прокурор: Турчин І.Я.- посвідчення №044699 від 06.11.2016

від позивача- 1: не з`явився

від позивача-2 : не з`явився

від відповідача:Балабанов О.В.- довіреність б/н від 29.12.2018

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі : позивача-1:Державної екологічної інспекції та позивача-2: Миколаївської міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до ТзОВ Агробудсервіс про стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр на суму 40 320 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.10.2019 у справі № 914/2000/19 позовну заяву залишено без руху та надано заступнику прокурора Львівської області строк для усунення недоліків, а саме:

- Обґрунтувати та надати докази неможливості самостійного звернення з таким позовом особами, яких прокурор визначив позивачами та/або відсутності у цих осіб повноважень для захисту своїх інтересів.

- Подати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

- Подати документально обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми збитків із покликанням на первинні документи.

- Надати належні докази до матеріалів справи оформлені відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та в порядку встановленому чинним законодавством.

- Подати письмове обґрунтування, відповідно до вимог ст. 50 ГПК України, підстав залучення третьої особи зазначеної у вступній частині позовної заяви, та докази скерування даних обґрунтувань іншим учасникам справи.

Прокурором, на виконання ухвали суду від 01.10.2019 подано пояснення № 05/0-515 вих -19 від 07.10.2019 про усунення недоліків, в яких він надав обґрунтування підстав представництва прокурора в особі вказаних позивачів, залучення третьої особи, обґрунтування розміру судового збору, пояснення щодо незавірених копій документів і розрахунку суми позову.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.10.2019 позовну заяву та додані до неї документи повернуто заступнику прокурора Львівської області на підставі частини 4 ст.174 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що прокурором не виконано всі вимоги, визначені в ухвалі суду від 01.10.2019 про залишення позовної заяви без руху, а саме: 1) позивачем не надано обґрунтувань та доказів неможливості самостійного звернення з таким позовом особами, яких прокурор визначив позивачами та/або відсутності у цих осіб повноважень для захисту своїх інтересів, 2) не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Суд вказав, що за майнову вимогу про стягнення 40320000,00 грн. до сплати належить судовий збір у розмірі 604 800,00 грн. 3) до позовної заяви не подано документально обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми збитків 4) не надано належних доказів до матеріалів справи оформлених відповідно до вимог ст. 91 ГПК України. Оскільки, прокурором вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в повному обсязі не виконано, недоліки зазначені в ухвалі суду не усунуто, відтак, позовна заява підлягає поверненню, згідно із вимогами ч.4 ст. 174 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду заступник прокурора Львівської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі № 914/2000/19 і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального та процесуального права.

А саме, скаржник зазначає, що стаття 23 ЗУ « Про прокуратуру» не вимагає від прокурорів вказувати причини бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень, а навпаки обов`язком прокурора є захист інтересів держави.

Апелянт також, вважає, що суд першої інстанції, зазначивши, що прокурором не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, не врахував, що за частину позовних вимог за даним позовом (16 128 000 грн.) судовий збір не підлягає сплаті, оскільки ці збитки завдані внаслідок вчинення керівником відповідача кримінально-караного діяння.

На думку прокурора, в позовній заяві та доданих до неї документів ним було документально обґрунтовано розрахунок заявленої до стягнення суми збитків.

Щодо долучення до позовної заяви незасвідчених копій документів, апелянт зазначає, що суд не позбавлений можливості розглянути справу на підставі наявних доказів, відповідно до ст. 75-79 ГПК України, а в разі необхідності витребувати їх оригінали .

Позивачем 2 подано до суду відзив № 02-13/1967 від 21.11.2019 на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задоволити повністю.

Відповідачем подано відзив б/н, б/д ( вх. ЗАГС № 01-04/6990/18 від 20.11.2019) в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2019 залишити без змін.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, заслухавши в судовому засіданні доводи представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 162, п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. До позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Засади справляння судового збору, об`єкти та розміри ставок судового збору визначені Законом України «Про судовий збір», в ч.2 ст. 4 якого визначено розмір ставки судового збору, який підлягає сплаті за подання до господарського суду позовної заяви майнового та немайнового характеру.

У даній справі заступником прокурора заявлено вимоги про стягнення збитків завданих державі внаслідок незаконного видобутку надр на суму 40 320 000 грн.

Як доказ сплати судового збору до позовної заяви додано платіжне доручення № 1866 від 13.09.2019 на суму 362 880,00 грн.

В позовній заяві та поясненнях, наданих на ухвалу суду від 01.10.2019 заступник прокурора обґрунтував розмір сплаченого судового збору тим, що за частину позовних вимог за даним позовом, а саме про стягнення збитків у сумі 16 128 000 грн., прокуратура звільнена від сплати судового збору, оскільки ці збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення керівником відповідача.

Відповідно до приписів п.6 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

При цьому, мають бути підтвердженими факт вчинення злочину, особа, яка його вчинила, причинний зв`язок між вчиненим злочином та матеріальними збитками.

Судом встановлено, що обґрунтовуючи підстави звільнення від сплати судового збору за подання позову, в частині стягнення збитків у сумі 16 128 000 грн. прокурором до позовної заяви долучено наступні докази: Висновок експертів № 3637 комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи по кримінальному провадженню, обвинувальний акт від 13.06.2018 та ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2018 у справі № 447/1431/18, якою керівника ТзОВ «Агробудсервіс» визнано винним у вчиненні діяння, кваліфікованого за ч.2 ст. 367 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України із передачею останнього на поруки трудового колективу товариства.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви та подані документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заступник прокурора надав належні докази на підтвердження обставин звільнення його від сплати судового збору, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в частині стягнення збитків у сумі 16 128 000 грн.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що заступником прокурора при поданні позову не було сплачено судовий збір у встановленому розмірі.

Щодо наявності у заступника прокурора повноважень звертатися до суду з позовом в інтересах держави в особі позивачів, колегія зазначає наступне.

За приписами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч.3,4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Системне тлумачення положень статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справи № 903/129/18 зроблено висновок, що факт незвернення до суду органом, уповноваженим на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, є достатньою підставою для захисту інтересів держави прокурором.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).

У даному випадку, судом апеляційної інстанції встановлено, що наявність підстав для представництва в суді інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та Миколаївської міської ради обґрунтовано заступником прокурора тим, що позивачем -1 та позивачем-2 тривалий час не вживаються заходи щодо захисту інтересів держави, як спеціально уповноважених органів.

За приписами ч. 1 ст. 202 ЗУ « Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію України (затв. Постановою КМ України від 19.04.2017 № 275), Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області ( затв. Наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 № 652), саме до компетенції Державної екологічної інспекції у Львівській області належить здійснення державного нагляду (контролю)за суб`єктами господарювання, незалежно від форм власності, у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, звернення до суду із позовами щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється із порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також позовами про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення вимог екологічного законодавства.

З метою встановлення причин невжиття таких заходів, прокуратура Львівської області 20.06.2019 зверталась до Державної екологічної інспекції у Львівській області, на що отримала відповідь, що упродовж 2014-2019 вказаним органом контролю перевірки щодо додержання вимог чинного природоохоронного законодавства ТзОВ «Агробудсервіс» не проводилось, тому самостійне нарахування шкоди не могло проводитись, і звернення до суду про її стягнення не могло бути здійснене.

Також прокуратура, 21.06.2019 зверталась із запитом до Миколаївської міської ради на який отримала відповідь, що орган місцевого самоврядування протягом 2014-2019 із позовами до ТзОв «Агробудсервіс» про стягнення збитків, що стосуються незаконного видобутку надр та розірвання договорів оренди землі не зверталась.

Однак, суд першої інстанції в ухвалі про повернення позовної заяви заступника прокурора, вказав, що не звернення позивачів з позовними заявами протягом певного періоду часу, саме по собі не свідчить про неналежне виконання відповідними органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, з огляду на вищенаведені приписи законодавства та з огляду на те, що спеціальним органом контролю захисту інтересів держави, а саме Державною екологічною інспекцією у Львівській області упродовж 2014-2019 всупереч вимогам закону не проводилось перевірок ТзОВ « Агробудсервіс» в частині охорони надр при здійсненні видобутку піску на території Південно-Тростянецького родовища, нарахування збитків та здійснення реагування заходами цивільно-правового характеру не здійснювалось.

Крім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області від 01.10.2019 та від 15.10.2019 вказано, що заступником прокурора до позовної заяви не додано документально обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми збитків та додано докази, які незасвідчені чи неправильно засвідчені.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; У позовній заяві може бути наведено й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що заступником прокурора в обґрунтування розрахунку заявленої до стягнення суми збитків до позовної заяви додано Висновок експертів № 3637 від 24.05.2018 комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи по кримінальному провадженню, яким встановлена сума збитків на суму 16 128 000 грн. та 24 192 000 грн. також в тексті позовної заяви наведений розрахунку сум, що підлягають стягненню з відповідача.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про залишення позову без руху, а в подальшому повернення позовної заяви, з тих підстав, що прокурор не подав документально обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми збитків не обґрунтував, з чого саме випливає такий висновок, матеріалами справи не підтверджено посилання суду першої інстанції на відсутність в позові розрахунку ціни позову.

Щодо неналежно завірених копій документів, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. стаття 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Враховуючи приписи процесуального закону, зокрема ст. ст. 74, 76 ГПК України, які покладають на кожну сторону спору обов`язок по доведенню своїх вимог та заперечень, та в сукупності з наявними матеріалами справи, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що оцінка наявних у справі доказів здійснюється під час розгляду справи по суті з урахуванням усіх обставин справи в сукупності та перевіркою їх належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене та беручи до уваги наведені положення процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви не відповідає нормам чинного законодавства, відтак її слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

З огляду на висновок колегії суддів про задоволення апеляційної скарги та направлення справи до Господарського суду Львівської області для розгляду та те, що у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області за № 05/1-524вих-19 від 24.10.2019 року задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі № 914/2000/19 скасувати.

3. Справу № 914/2000/19 направити Господарському суду Львівської області для розгляду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанови апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України

Повний текс постанови складено 09.12.2019

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

суддя Л.С. Данко

суддя О.Л.Мирутенко