номер провадження справи 5/146/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 Справа № 908/2593/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, )

До відповідачів:

1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "В-БЕСТ" (69093, м. Запоріжжя, вул. Зестафонська, буд. 22, кв. 39, )

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 )

3 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про стягнення 25 604,88 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

Від відповідача-3: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

19.09.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до відповідачів: 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "В-БЕСТ", 2 - ОСОБА_1 , 3 - ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором № б/н від 22.04.2014 в розмірі 25 604,88 грн., з яких: 25 178,88 грн. заборгованості за кредитом; 235,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 191,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 справу №908/486/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 24.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2593/19 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/146/19, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 21.10.2019 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою. Ухвалою від 21.10.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 25.11.2019 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали суду від 24.09.2019.

У судове засідання 25.11.2019 представники сторін повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце призначеного судового засідання були повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адреси відповідної ухвали суду. Відзив та документи витребувані ухвалами від 24.09.2019 та 21.10.2019 суду не надали. Клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Судом у судовому засіданні 25.11.2019 підписано вступну та резолютивну частини рішення

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування своєї позиції позивач у позовній заяві посилається на наступне: 22.04.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "В-БЕСТ" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви, відповідач- 1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 22.04.2014 та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору. Відповідно до умов договору, відповідачу- 1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_3 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу- 1 кредитний ліміт в розмірі 110 000,00 грн. У зв`язку з порушенням своїх зобов`язань за договором, станом на 30.08.2019 відповідач- 1 має заборгованість в розмірі 25 604,88 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 25 178,88 грн., процентів за користування кредитом в сумі 235,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 191,00 грн. Крім того, 30.09.2014 між АТ "Приват Банк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки №PORUCH747, предметом якого є надання поруки відповідачем- 2 за виконання зобов`язань відповідача- 1, які випливають з кредитного договору. Також, 30.09.2014 між АТ "Приват Банк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки №PORUCH319, предметом якого є надання поруки відповідачем- 3 за виконання зобов`язань відповідача- 1, які випливають з кредитного договору. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів загальну суму заборгованості за договором № б/н від 22.04.2014 в розмірі 25 604,88 грн., з яких: 25 178,88 грн. заборгованості за кредитом; 235,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 191,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідачів - 1, 2 та 3 про розгляд справи судом та про їх право подати відзиви на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду про відкриття провадження у справі №908/2593/19 від 24.09.2019 та ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні від 21.10.2019 було направлено судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адреси місцезнаходження відповідачів - 1-3, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю "В-БЕСТ" (69093, м. Запоріжжя, вул. Зестафонська, буд. 22, кв. 39), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про отримання відповідачами - 1, 2 та 3 вищевказаних ухвал суду про відкриття провадження у справі №908/2593/19 від 24.09.2019 та про оголошення перерви від 21.10.2019 (а.с. 64-66, 69-71).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Запропоновані ухвалами суду про відкриття провадження у справі №908/2593/19 від 24.09.2019 та про оголошення перерви від 21.10.2019 відзиви на позовну заяву та додані до них документи відповідачі - 1-3 на адресу суду не надіслали, правами, передбаченими ст. 42 ГПК України, не скористались.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідачів - 1-3 про дату, час та місце розгляду справи № 908/2593/19.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Отже, враховуючи, що ТОВ "В-БЕСТ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату, час та місце призначених судових засідань, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів - 1-3 за наявними в матеріалах справи документами.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «В-БЕСТ» було підписано заяву про відкриття поточних рахунків № НОМЕР_3 в національній валюті (в українській гривні), № НОМЕР_4 в іноземній валюті (в доларах), № НОМЕР_5 в іноземній валюті (в євро), карткового рахунку № НОМЕР_6 в національній валюті (в українській гривні) та рахунку для соціальних виплат № НОМЕР_7 в національній валюті (в українській гривні).

22.04.2014 відповідачем-1 була підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, шляхом підписання якої клієнт засвідчив свою згоду з Умовами і Правилами надання банківських послуг. На підставі цього сторони узгодили свої правовідносини шляхом укладання договору банківського обслуговування та відкриття Відповідачеві-1 вищевказаних рахунків.

Згідно заяви, відповідач-1 приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 22.04.2014 (далі - Договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

Відповідно до умов договору, відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок - № НОМЕР_3 в національній валюті (в українській гривні) в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Таким чином, кредитний договір № б/н від 22.04.2014 у вигляді єдиного документу в паперовій формі між сторонами не укладався, а ТОВ «В-БЕСТ», відповідно до вказаних вище Анкет-заяв приєдналось до умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з п. 3.18.1.16 Умов, при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання відповідача до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або у будь-якій іншій формі), позивач і відповідач допускають використання підписів відповідача у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований позивачем через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі відповідача з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.18.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок (далі кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів відповідача, в межах кредитного ліміту (далі ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту позивач повідомляє відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку позивача і відповідача (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку позивача, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Пунктом 3.18.1.3 Умов встановлено, що кредит надається в обмін на зобов`язання відповідача з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому "Умов та правил надання банківських послуг". Сторони погодилися, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється позивачем на кожний операційний день. У випадку зниження позивачем ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими "Умовами та правилами надання банківських послуг", відповідач зобов`язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного в повідомленні позивача про зміну ліміту, спрямованого відповідачу у будь-якій з форм, передбачених "Умов та правил надання банківських послуг". В іншому випадку грошове зобов`язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні.

Згідно з п. 18.1.5. Умов, кредитний ліміт стосовно до цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг" являє собою суму грошових коштів, в межах якої позивач здійснює оплату розрахункових документів відповідача понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами Національного банку України.

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов, ліміт може бути змінений позивачем в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами позивача. Підписавши Угоду, відповідач висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення позивача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку відповідача і позивача (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Пунктом 3.18.1.8. Умов встановлено, що проведення платежів відповідача у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться позивачем протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання відповідача до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі далі "Угода"). При порушенні відповідачем будь-якого із зобов`язань, передбачених "Умов та правил надання банківських послуг", позивач на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні відповідачем зобов`язань, передбачених "Умов та правил надання банківських послуг", за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів відповідача у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено позивачем на той самий строк. Термін також може бути змінений позивачем згідно з п. 3.18.2.3.4 цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг". Згідно ст.212, 651 ЦКУ при порушенні відповідачем будь-якого із зобов`язань за кредитом, позивач на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань має право встановити інший термін повернення кредиту. При цьому позивач направляє відповідачу повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку позивача і відповідача (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою.

Пунктом 3.18.4.1. Умов встановлено, що затверджений порядок розрахунків, зокрема, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня, відповідач виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків.

Відповідно до п. 3.18.4.1.1 Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулення"), розрахунок відсотків проводиться за процентної ставкою у розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом 3.18.4.1.2 Умов встановлено, що при необнулені дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулення, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулення, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом відсотки в розмірі 24 (двадцять чотири) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулення.

Згідно з п. 3.18.4.1.3 Умов, у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулення, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулення, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання відповідача з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні відповідачем будь-якого з грошового зобов`язання відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 48 (сорок вісім)% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення відповідачем будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права позивача на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.

Відповідно до п. 3.18.4.1.4. Умов, під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Пунктом 3.18.4.9. Умов встановлено, що розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Згідно з п. 3.18.4.4. Умов, відповідач сплачує позивачу винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідач доручає позивачу здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. При зміні ліміту протягом одного місяця більше одного разу: У випадку, якщо знову встановлений ліміт за величиною перевищує ліміт, встановлений раніше на поточний місяць згідно п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, то позивач може зажадати сплати винагороди від різниці між знову встановленим лімітом і раніше діяв ліміт. Термін сплати винагороди: не пізніше трьох днів з дати встановлення нового ліміту. У випадку, якщо знову встановлений ліміт за величиною менше ліміту, встановленого раніше на поточний місяць згідно п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, то винагорода за знову встановлений на поточний місяць ліміт не сплачується.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, 30.09.2014 між АТ КБ "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено Договір поруки № PORUCH747 (Договір поруки № PORUCH747), предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «В-БЕСТ» (Боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до: розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, (далі Угода 1) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.1. «Угоди 1» - 0% (нуль) відсотків річних;

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.2. «Угоди 1» - 36% (тридцять шість) відсотків річних;

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.3. «Угоди 1» - 56% (п`ятдесят шість) відсотків річних;

б) за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3. «Угоди-1» в розмірі 3% від суми перерахувань:

в) винагороди за використання банку відповідно до п. 3.2.1.4.4. «Угоди-1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць.

г) кредиту в розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень)

Якщо під час виконання «Угоди-1» зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, поручитель при укладенні цього Договору надає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою-1» в розмірів таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 2.1.1. договору поруки № PORUCH747, у випадку порушення Поручителем зобов`язання, передбаченого п. 2.4.1. цього Договору, Поручитель доручає Кредиторові списувати грошові кошти зі всіх відкритих на ім`я Поручителя рахунків у ПАТ КБ «Приватбанк», які зараховуються в рахунок погашення заборгованості за «Угодою-1 і/або Угодою-2», послідовності (черговості) виконання зобов`язань. Списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначається інформація про платіж, номер, дату та посилання на цей пункт Договору.

Згідно з п. 2.1.2. договору поруки № PORUCH747, у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1. цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за «Угодою-1/або Угодою-2», незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 2.4.1. договору поруки № PORUCH747, Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання Боржника, зазначені в направленій Кредитором вимозі згідно п.п. 2.1.2. п. 2.3. цього Договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, 30.09.2014 між АТ КБ "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_2 (Поручитель) укладено Договір поруки № PORUCH319 (Договір поруки № PORUCH319), предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «В-БЕСТ» (Боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до: розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, (далі Угода 1) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.1. «Угоди 1» - 0% (нуль) відсотків річних;

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.2. «Угоди 1» - 36% (тридцять шість) відсотків річних;

- за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.3. «Угоди 1» - 56% (п`ятдесят шість) відсотків річних;

б) за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3. «Угоди-1» в розмірі 3% від суми перерахувань:

в) винагороди за використання банку відповідно до п. 3.2.1.4.4. «Угоди-1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць.

г) кредиту в розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень)

Якщо під час виконання «Угоди-1» зобов`язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, поручитель при укладенні цього Договору надає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою-1» в розмірів таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 2.1.1. договору поруки № PORUCH319, у випадку порушення Поручителем зобов`язання, передбаченого п. 2.4.1. цього Договору, Поручитель доручає Кредиторові списувати грошові кошти зі всіх відкритих на ім`я Поручителя рахунків у ПАТ КБ «Приватбанк», які зараховуються в рахунок погашення заборгованості за «Угодою-1 і/або Угодою-2», послідовності (черговості) виконання зобов`язань. Списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначається інформація про платіж, номер, дату та посилання на цей пункт Договору.

Згідно з п. 2.1.2. договору поруки № PORUCH319, у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1. цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за «Угодою-1/або Угодою-2», незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 2.4.1. договору поруки № PORUCH319, Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання Боржника, зазначені в направленій Кредитором вимозі згідно п.п. 2.1.2. п. 2.3. цього Договору.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п. 1.2. Договорів поруки № PORUCH747 та № PORUCH319, поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з п.п. 1.4., 1.5. Договорів поруки № PORUCH747 та № PORUCH319, до Поручителя, який виконав зобов`язання Боржника за "Угодою1", переходять всі права Кредитора за "Угодою1", що укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржника перед Кредитором за "Угодою1". У випадку невиконання боржником зобов`язань за "Угодою1", боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У випадку не виконання Поручителем зобов`язань Боржника за "Угодою1", згідно вимоги Кредитора, зазначеної в п. 2.1.2. п. 2.1. цього договору, Поручитель сплачує на користь Кредитора пеню в розмірі 1 (один) % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє Поручителя від виконання зобов`язань за цим Договором (п. 3.1. Договорів поруки № PORUCH747 та № PORUCH319).

Пунктом 4.1 Договорів поруки № PORUCH747 та № PORUCH319 визначено, що сторони взаємно домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 років після укладення цього Договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за "Угодою 1" цей Договір припиняє свою дію.

Як стверджує позивач, 23.04.2014 АТ КБ «ПРВАТБАНК» було перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 110 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку (а.с. 34).

Відповідач-1 в повному обсязі не повернув кредитні кошти у передбачений термін та не сплатив в повному обсязі проценти за користування кредитом.

Згідно наданих позивачем доказів (виписки по рахунках відповідача), загальна сума заборгованості відповідача-1 за кредитним договором № б/н від 22.04.2014 складає 25 604,88 грн., з яких:

- 25 178,88 грн. - заборгованість за кредитом;

- 235,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 191,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є солідарне стягнення з відповідачів-1-3 заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.04.2014 у розмірі 25 604,88 грн., в т.ч. 25 178,88 грн. заборгованості за кредитом, 235,00 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 191,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2593/19 та додаткові письмові пояснення, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст., ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п., п.1, 7 ст.193 ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 2 ст. 184 ГК України зазначено, що укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтями 203-205, 207, 628, 629, 638, 639 Цивільного кодексу України встановлена насамперед презумпція правомірності правочину, а саме. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, вінвважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент переданий позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач встановив відповідачу-1 кредитний ліміт та перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 110 000,00 грн., що підтверджується копією довідки від 03.09.2019 за вих. №08.7.0.0.0/43 та копією банківської виписки за період з 23.04.2014 по 30.08.2019 по рахунку № НОМЕР_3 .

Боржник (відповідач-1) здійснив часткове погашення кредиту, заборгованість відповідача-1 перед Банком за кредитним договором станом на 19.09.2019 складає 25 178,88 грн.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів погашення суми основної заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.04.2014 в розмірі 25 178,88 грн., відповідачами-1 -3 суду не надано.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України).

Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії договорів поруки № PORUCH747 від 30.09.2014 та № PORUCH319 від 30.09.2014, визначених ст. 559 ЦК України, судом не встановлено.

Відповідачі-1-3 доказів повернення кредитних коштів за кредитним договором № б/н від 22.04.2014 в повному обсязі суду не надали.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.04.2014 в сумі 25 178,88 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, є обґрунтованим, доведеним, тому позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів - 1 - 3 на користь позивача основної заборгованості на загальну суму 25 178,88 грн. підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості з кредитом позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів:

- 235,00 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 191,00 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Суд не вбачає підстав для задоволення зазначених вимог з огляду на наступне.

В силу статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частина 6 ст. 232 ГК України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Суд зазначає, що в заявах на відкриття рахунку та приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22.04.2014, підписаних сторонами, взагалі відсутні істотні умови договору: встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також не міститься розміру процентів за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку (пункт 3.18.5.7., 3.18.6.1. згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміли відповідач - та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

З таких обставин суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (22.04.2014) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19.09.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачам Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17.

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідачів - 1-3: 235,00 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 191,00 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме солідарно на відповідачів - 1 - 3 -на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 889,04 грн.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "В-БЕСТ" (69093, м. Запоріжжя, вул. Зестафонська, буд. 22, кв. 39, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.04.2014 у розмірі 25 178 (двадцять п`ять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 88 коп. та 1 889 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 04 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено: 02.12.2019.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.