ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Справа№ 910/12070/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Чехоєва Н.М. довіреність № КВ№093779 від 21.11.2019 року;

від відповідача 1: Савченко Т.А. довіреність № 062/02/07-11 від 02.01.2019 року;

від відповідача 2: Савченко Т.А. довіреність № 225-КМГ-6723 від 18.11.2019 року;

від третьої особи: Сірик С.І. - директор,

розглянувши апеляційну скаргу Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 року

у справі № 910/12070/19 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за заявою Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування"

про забезпечення позову у справі №910/12070/19

за позовом Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування"

до відповідача 1) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до відповідача 2) Київської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять "

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (далі - відповідач 1) та Київської міської ради (далі - відповідач 2) про визнання недійсним рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення, затверджене протоколом засідання конкурсної комісії Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30.08.2017 року, прийняте з порушенням норм чинного законодавства України.

Ухвалою від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/12070/19 за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, та призначено підготовче засідання у справі на 23.10.2019 року.

24.09.2019 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, якою позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укласти договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду з Товариством з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять" приміщення загальною площею 18,50 кв. м. за адресою вул. Бульварно-Кудрявська, 47/14;

- заборони Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укласти Акт про прийняття-передачу нерухомого майна - приміщення загальною площею 18,50 кв. м. за адресою вул. Бульварно-Кудрявська, 47/14".

Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" від 24.09.2019 року про забезпечення позову своєю ухвалою від 26.09.2019 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу в даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник вказав, що в разі незадоволення заяви про забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених права, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження.

Крім того, скаржник надав суду апеляційної інстанції копію договору №3049 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 19.09.2019 року та копію акту до даного договору, до заяви про забезпечення позову останні подані не були, оскільки отримані скаржником лише 27.09.2019 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2019 року справу № 910/12070/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі № 910/12070/19 своєю ухвалою від 15.10.2019 року

05.11.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача 1 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд залишити ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/12070/19 від 26.09.2019 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, представник відповідача 1 у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що необхідність забезпечення позову шляхом заборони Департаменту укладати договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Похоронний дім «Пам`ять» є помилковим, оскільки цей захід не знаходиться у зв`язку з предметом позовних вимог. Враховуючи, що спір у даній справі виник внаслідок незаконного, на думку позивача, проведення конкурсу.

У судовому засіданні 21.11.2019 року скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представники відповідачів та третьої особи в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 21.11.2019 року заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 року - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, заява про забезпечення позову, зокрема, була мотивована тим, що: "… відповідач 1 повідомив позивача листом № 062/05/19-7114 від 09.08.2019 року про укладання договору оренди між третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять", відповідачем 1 та позивачем, оскільки рішенням затверджене протоколом засідання конкурсної комісії Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.08.2017 року, яким визначено переможцем конкурсу на право оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва - приміщення загальною площею 18,50 кв. м. за адресою вул. Бульварно-Кудрявська, 47/14 (цоколь), Товариство з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять", у разі відмови позивача від підписання проекту договору оренди, Відповідач 1 буде вимушений розпочати процедуру укладання договору оренди виключно з третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять".

Також, заявник зазначав, що 23.09.2019 року він отримав лист від третьої особи, про намір здійснити прийом-передачу зазначеного приміщення на 27.09.2019 року о 10.00.

Позивач зазначав, що "… є ймовірність порушення законних інтересів та прав позивача відповідачем 1 та невжиття таких заходів може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідно до надісланого проекту договору оренди, котрий був запропонований до укладання відповідачем 1 строк дії договору зазначено 2 роки 364 дні. Тобто укладання даного договору оренди без погодження зі стороною позивача як балансоутримувача до якого передано майно на праві господарського відання, може звести всі намагання Позивача до захисту порушених прав та законних інтересів.

Наведені вище обставини, на думку заявника вказують на те, що у разі не задоволення заяви про забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після відкриття провадження у справі заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Отже, у відповідності до господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Так, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про недоведеність обставин того, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або значно ускладнить виконання рішення суду у даній справі, у разі подання позовної заяви та задоволення позову.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заявник жодними належними та допустимими в розумінні ст. ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами не обґрунтував і не довів того, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову не призведе до невиправданого втручання у господарську діяльність третьої особи та не призведе до порушення її прав чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з цим, колегія суддів відзначає, що наявність позову про визнання протоколу конкурсної комісії щодо надання в оренду приміщення не є безумовною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись ним законному власнику. Так, предметом даного позову є виключно договірно-правові відносини стосовно порядку проведення конкурсу.

Посилання скаржника на договір №3049 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 19.09.2019 року та копію акту до даного договору, не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" від 24.09.2019 року про забезпечення позову

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги фактично зводяться до мотивів викладених у заяві Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" від 24.09.2019 року про забезпечення позову, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 року у справі №910/12070/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/12070/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Є.Ю. Пономаренко

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 02.12.2019 року.