ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2019 р. Справа№ 910/10929/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.09.2019 (повний текст складено 12.09.2019)

у справі №910/10929/19 (суддя: Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр»

до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Янтар»

про стягнення заборгованості за договором підряду в розмірі 18 291,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Янтар» про стягнення заборгованості за договором підряду в розмірі 18 291,06 грн.

Позов мотивовано тим, що позивачем виконано частину робіт на виконання договору підряду № 2 від 29.01.2019 на суму 36533,98 грн. згідно акту № 1 за лютий 2019 року, натомість, з урахуванням авансу в сумі 18242,92 грн., заборгованість відповідача становить 18291,06 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у справі №910/10929/19 у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позивач без згоди відповідача самовільно збільшив обсяг робіт, а враховуючи заперечення уповноваженого представника щодо прийняття вказаних робіт та відсутності змін до Договору щодо обсягів робіт які мають бути надані, у відповідача не виникло обов`язку оплачувати в повному обсязі роботи та витрати визначені позивачем в акті № 1 за лютий 2019.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у справі №910/10929/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було повністю з`ясовано порядок визначення вартості, переліку виконаних позивачем робіт, їх погодження між сторонами спору та оплати, що призвело до хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно визначив у своєму рішенні ціну Договору.

Крім того, апелянт зазначає, що збільшення обсягу робіт фактично було погоджено відповідачем шляхом мовчазної згоди, а враховуючи отримання відповідачем акту № 1 за лютий 2019 року, відповідач мав його підписати або надати мотивовану відмову від його підписання, що не було зроблено, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача коштів згідно сум визначених у вказаному акті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду, відкрити апеляційне провадження у справі №910/10929/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2019. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Надано строк на подачу відзивів, заяв, клопотань.

Представник відповідача 28.10.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що позивач на свій власний розсуд трактує умови Договору, а враховуючи відсутність внесення змін до договору у письмовій формі щодо об`єму робіт які, є предметом договору, посилання на обов`язок оплатити роботи згідно акту № 1 є безпідставним.

Крім того, відповідач зазначає, що враховуючи об`єм використаних будівельних матеріалів, позивач фізично не міг виконати будівельні роботи в обсязі зазначеному в акті № 1 за лютий 2019 року, а тому його вимоги є безпідставними.

31.10.2019 від позивача надійшла відповідь відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач заперечив доводи відповідача та окремо зазначив, що витрати на матеріально-технічне забезпечення передбачений п. 2.2. Договору сплачувались на забезпечення діяльності позивача, а не за виконання будівельних робіт, а тому вказана сума є додатковою в ціні договору до вартості виконаних робіт.

Згідно з ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 192 100,00 грн. (1921,00 грн. * 100 = 192 100,00 грн.).

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 18291,06 грн., вказана справа, відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, відноситься до малозначних справ.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без повідомлення учасників процесу.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві та запереченні на відзив, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

29.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр» (підрядник) та Об`єднанням співвласників багатоповерхового будинку «Янтар» (замовник) було укладено Договір № 2 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався за завданням відповідача виконати поточний ремонт холу 5-го поверху житлового будинку Замовника за адресою: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 83 (далі - Роботи), а Замовник зобов`язався прийняти вказані Роботи і оплатити їх на умовах Договору.

За своєї правовою природою Договір є договором підряду (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим.

Положеннями п.п. 1.2 та 1.3 Договору сторонами узгоджено, що перелік і вартість виконання робіт визначаються у Кошторисі, який є додатком на цього Договору. Загальна вартість робіт складає 30404,87 грн. Ціна роботи є твердою.

Отже, у розумінні ст. 844 Цивільного кодексу України, сторони передбачили саме твердий кошторис робіт, і зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін (п. 3 вказаної статті).

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки Кошторис є складовою частиною Договору (є додатком до Договору), а відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, то оскільки Договором іншого не передбачено, зміни у твердий Кошторис відповідно до закону можуть бути внесені такій самій формі, що й Договір, тобто тільки шляхом підписання (укладення) сторонами двостороннього письмового правочину про внесення змін до Додатку №1 до Договору.

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів зазначає, що акт виконаних робіт № 1 за лютий 2019 року (т. 1 а.с. 18) не відповідає умовам укладеного між сторонами Договору, оскільки кількість робіт визначена в акті не відповідаю обсягу робіт узгодженому в кошторисі, а компенсація витрат позивача на «нарахування на з/плату 22%» на суму 4978,53 грн., «накладні витрати, в т.ч. адміністративні 20,3%» на суму 5604,47 грн. та «прибуток підприємства 10%» на суму 3321,27 грн. положеннями Договору не передбачена.

При цьому, ні з положень Договору, ні з наявних у справі доказів не вбачається, що позивач дійсно поніс вказані витрати та не доведено, що понесення вказаних витрат пов`язано саме з виконанням укладеного Договору.

Крім того, в матеріалах відсутні належні та допустимі докази, що Кондрашов Є.О., який підписав акт виконаних робіт № 1 за лютий 2019 року від імені ОСББ «Янтар» був уповноважений на прийняття робіт в обсязі більшому ніж було передбачено умовами Договору чи на внесення змін до Договору, а тому дії вказаної особи, яка хоч і є членом правління ОСББ «Янтар», однак вчинене ним підписання акту не було в подальшому належним чином прийнято відповідачем, а тому не свідчить про прийняття відповідачем робіт та додаткових послуг в порядку передбаченому Договором та в обсягах визначених в акті.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на те, що аванс передбачений пунктом 2.2. Договору не забезпечує оплату вартості робіт, оскільки вказаний висновок не випливає ні з положень Договору, ні з норм чинного законодавства, ні зі звичаїв ділового обороту.

Одночасно, у п. 2.6 Договору сторони погодили, що виконання додаткових робіт, що не передбачені у Кошторисі на виконання поточного ремонту холу 5-го поверху, оплачуються Замовником додатково згідно з підписаними Сторонами актами виконаних робіт. В такому випадку вважається, що Сторонами досягнута цілковита домовленість на виконання додаткових робіт із визначеною за цими актами їх переліком, обсягом та вартістю.

Отже, у Договорі сторони одночасно погодили і твердий Кошторис вже замовлених Робіт, і передбачили можливість виконання Підрядником для Замовника інших «додаткових робіт», які не включені до Кошторису, на цьому ж самому Об`єкті.

З сукупного аналізу заведених вище пунктів Договору, Додатку №1 до Договору (Кошторису) та положень ст. 834, 844 Цивільного кодексу України вбачається, що позивачем було замовлено у відповідача роботи, погоджені у Кошторисі на суму 30404,87 грн., та у авансування яких Відповідачем було перераховано Позивачу 18242,92 грн. (виписка про рух коштів за 31.01.2019) на виконання п. 2.2 Договору.

Щодо робіт, замовлених та погоджених у Кошторисі, то сторони погодили наступний порядок їх виконання, прийняття та оплати (розділ 2 Договору):

- до початку виконання робіт Замовник вносить авансування на матеріально-технічне забезпечення виконання робіт в розмірі 60% від загальної вартості робіт, що становить 18242грн. 92коп., який зараховується в кінцевому акті виконаних робіт;

- Замовник проводить розрахунок за виконані роботи на підставі двох наступних актів виконаних робіт: Акт на підготовчі роботи та Акт на виконання фарбування за 2 рази, і ці акти, підписані Підрядником, надаються Замовникові в 2-х (двох) примірниках;

- після надання Замовнику акта/актів, його уповноважений представник зобов`язаний впродовж трьох календарних днів перевірити його реальність, підписати акт та передати оформлений згідно з цим Договором примірник акту/актів Підряднику;

- якщо Замовник не підписує акт/акти протягом терміну, вказаного п. 2.3 Договору, він зобов`язаний дати письмову мотивовану відмову від підписання; ненадання Замовником мотивованої відмови після закінчення терміну для підписання акту/актів, означає прийняття ним виконаних робіт з належною якістю і відповідно до умов Договору;

- оплата виконаних робіт виконується Замовником не пізніше ніж через 5 (п`ять) календарних днів після підписання відповідного акту/актів виконаних робіт.

Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Замовник проводить розрахунок за виконані Роботи, узгоджений перелік і вартість виконання робіт визначаються у Кошторисі, що є додатком до цього Договору, на підставі двох наступних актів виконаних робіт: Акт на підготовчі роботи та Акт на виконання фарбування за 2 рази, і ці акти, підписані Підрядником, надаються Замовникові в 2-х (двох) примірниках (п. п. 1.2, 1.3, 2.2 Договору).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості твердження відповідача що він не був зобов`язаний розглядати акт №1 у порядку, встановленому розділом 2 Договору, оскільки даний акт прямо суперечить умовам Договору - містить роботи, не передбачені Кошторисом, і також не є актом про виконання додаткових робіт у розумінні у п. 2.6 Договору.

Оскільки відповідач не був зобов`язаний розглядати акт №1 у порядку, встановленому розділом 2 Договору, то момент отримання відповідачем акта №1 значення для розгляду даної справи не має, а тому акт №1 не може вважатись підписаним.

Відповідно до ст. 844 Цивільного кодексу України у разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Матеріали справи не містять доказів, що у встановленому Договором порядку позивачем були передані відповідачу передбачену умовами Договору акти на підготовчі роботи (розмивка, грунтівка, шпаклівка, шліфовка) та фарбування (фарбування за 2 рази), перелік, обсяг та вартість яких передбачені Кошторисом, а отже у відповідача не виникло обов`язку оглянути Роботи, та за відсутності зауважень, оплатити, тому суд першої інстанції правомірно визнав необґрунтованими вимоги позивача про стягнення вартості вказаних у акті №1 робіт, за вирахуванням авансування у розмірі 18242,92 грн.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (позивача).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у справі №910/10929/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у справі №910/10929/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Універсал-Центр».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова