ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.12.2019 р. Справа № 5015/3951/12

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А., розглянувши

заяву: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

про: видачу дублікату виконавчого документу

у справі за позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача: Державного комунального підприємства «Аптека №285», м. Львів

про: стягнення 18 006,00 грн. боргу за договором постачання теплової енергії у гарячій воді

ВСТАНОВИВ

25.11.2019 на розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу дублікату наказу, відповідно до якої заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа по справі №5015/3951/12 за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до Державного комунального підприємства «Аптека №285» про стягнення заборгованості, поновивши строк для пред`явлення документа до виконання.

Ухвалою суду від 27.11.2019 вказану заяву прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено в судовому засіданні без виклику сторін на 05.12.2019.

Інформація про хід виконання наказу № 5015/3951/12 від 11.12.2012 після подання заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2014 р. по теперішній час від Франківського відділу ДВС м. Льовова ГТУЮ у Львівській області не надходила.

Розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу дублікату наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у її задоволенні з огляду на наступне.

13.11.2012 господарським судом Львівської області прийнято рішення у справі №5015/3951/12, яким позов задоволено повністю, стягнуто з Державного комунального підприємства «Аптека № 285», 79071, м. Львів, вул. Наукова, 59 (ідентифікаційний код юридичної особи 23975052) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 1 (ідентифікаційний код юридичної особи 05506460) 17 418,32 грн. основного боргу, 339,39 грн. пені, 117,27 грн. інфляційних нарахувань, 130,46 грн. 3% річних та 1609,50 грн. судового збору.

11.12.2012 року на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

В поданій заяві про видачу дублікату наказу заявник зазначив, що 20.02.2013 виконавчий документ скеровано на виконання. 01.06.2013 на адресу Франківського ВДВС ЛМУЮ скеровано запит про хід виконання виконавчого провадження. 14.11.2013 повторно на адресу Франківського ВДВС ЛМУЮ скеровано запит про хід виконання виконавчого провадження. 28.11.13 (вих. 26.11.13р.) отримано відповідь про те, що такий виконавчий документ не надходив та не перебуває. Однак, 20.12.2013 постановою про повернення виконавчого документа такий повернутий стягувачу. 27.02.2014 виконавчий документ повторно скеровано на виконання. 01.04.2014р. на адресу Франківського ВДВС ЛМУЮ скеровано запит про хід виконання виконавчого провадження. 08.05.2014 отримано відповідь про вжиті заходи. 29.05.2014 отримано постанову про повернення виконавчого документа. 03.07.2014 виконавчий документ повторно скеровано на виконання. Виконавчий документ на адресу стягувача не повертався. На неодноразові звернення до Франківського ВДВС ЛМУЮ лише в 2019 року отримано довідку про втрату такого виконавчого документа. Дані факти свідчать про втрату оригіналу виконавчого документа. У зв`язку з наведеним, заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа по справі №5015/3951/12 за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до Державного комунального підприємства «Аптека №285» про стягнення заборгованості, поновивши строк для пред`явлення документа до виконання.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII.

Пунктом 19.4 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку

Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. у справі №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною першою ст.116 ГПК України (в редакції, чинній на момент видачі наказу) встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Виданий 11.12.2012 на виконання рішення господарського суду Львівської області від 13.11.2012 у справі №5015/3951/12 наказ дійсний для пред`явлення до виконання протягом одного року.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., який був чинний на момент пред`явлення наказу до виконання (в редакції, чинній на момент першого пред`явлення наказу до виконання), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Станом на час подальших пред`явлень наказу до виконання, зокрема, останнього - 03.07.2014 були чинними аналогічні законодавчі норми, що містилися у статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази про хід виконання наказу №5015/3951/12 від 11.12.2012 після подання заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2014 р. по теперішній час, така інформація від Франківського відділу ДВС м. Льовова ГТУЮ у Львівській області не надходила.

До матеріалів заяви долучено лише Довідку вих.№30344 від 17.10.2019 про втрату наказу Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яка містить підтвердження того, що наказ №5015/3951/12 від 11.12.2012 про стягнення з ДКП «Аптека 285» на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» борг в розмірі 19614,94 грн втрачено і на виконанні не перебуває.

Однак, вказана Довідка жодним чином не підтверджує наявність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання. Заявником не подано жодних доказів на підтвердження переривання строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з моменту його останнього пред`явлення 03.07.2014 до моменту видачі Довідки ДВС від 17.10.2019. Заявником також не наведено фактів та доказів на їх підтвердження щодо звернення до Франківського відділу ДВС м. Льовова зі запитами про хід виконання судового наказу протягом тривалого часу після 03.07.2014 до 17.10.2019.

Після прийняття заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу дублікату виконавчого документу ухвалою суду від 27.11.2019 та призначення до розгляду на 05.12.2019 інформація про хід виконання наказу № 5015/3951/12 від 11.12.2012 після подання заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2014 р. по теперішній час від Франківського відділу ДВС м. Льовова ГТУЮ у Львівській області не надходила.

Додаткових доказів на підтвердження підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання заявником не долучено.

Частиною 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч зазначеному, заявником не тільки не надано доказів на підтвердження, а й не заначено обставин поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, оскільки після подання заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2014 р. інформація про хід виконання наказу №5015/3951/12 від 11.12.2012 до моменту видачі Довідки вих.№30344 від 17.10.2019 про втрату наказу Франківського ВДВС міста Львів інформація про хід виконання виданого судового наказу в матеріалах справи відсутня.

Без вказаних доказів суд позбавлений можливості оцінити підставність та обґрунтованість підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та поважність таких підстав.

Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2019 р. у справі № 916/215/15-г).

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, станом на день розгляду заяви про видачу дублікату наказу, строк пред`явлення наказу до виконання закінчився, заявником не доведено поважності пропущення строку для пред`явлення наказу до виконання, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 235, 326, 329, пункту 19.4 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу дубліката наказу від 11.12.2012 на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 13.11.2012 у справі №5015/3951/12 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.12.2019.

Суддя Кидисюк Р.А