ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

п р о з а к р и т т я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

02 грудня 2019 року Справа № 926/2245/19

За позовом Глибоцької селищної ради, смт. Глибока Чернівецької області

до ОСОБА_1 , м. Чернівці

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Суддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання - Балух-Бзовик М.В.

Представники:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Глибоцька селищна рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 12.06.2003 ВАК №722978, ВАК №722979, що зареєстрований в реєстрі за № 2772 приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., а саме: - пункт 1.3 Договору викласти в наступній редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 3487910,40 грн"; - пункт 2.1 Договору викласти в наступнiй редакції: "Орендна плата вноситься "Орендарем" в грошовій формі у розмірі 9% суми нормативно-грошової оцінки земельної дiлянки на рік, що становить 313911,93 грн"; - пункт 2.2 Договору викласти в наступнiй редакції: "Орендна плата вноситься "Орендарем" щомісячно до останнього числа за поточний місяць, в розмірі - 26159,33 грн" та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 12.06.2003 ВАК №722978, ВАК №722979, що зареєстрований в реєстрі за №2772 між Глибоцькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), про оренду земельної ділянки площею 4,2432 га, яка розташована в с. Михайлівка Глибоцького району Чернівецькоі області в редакції позивача.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04.10.2019 позовну заяву Глибоцької селищної ради залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

18 жовтня 2019 року через службу діловодства Господарського суду Чернівецької області від представника позивача надійшла заява (вх. № 2337) про усунення недоліків позовної заяви.

14 листопада 2019 року через службу діловодства Господарського суду Чернівецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заву ( вх. № 3673), в якому відповідач позов не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 14.11.2019 за заявою представника відповідача (вх. № 2563) відкладено підготовче засідання на 02.12.2019.

У судове засідання 02.12.2019 представники сторін, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце підготовчого засідання, не з`явилися. При цьому, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості долучити до матеріалів справи додаткові докази.

Разом з тим, у суду відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання, враховуюче наступне.

У відповідності до приписів статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Крім цього, предметом позову у цій справі є вимога про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, що укладений між Глибоцькою районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_1 для рибогосподарських потреб.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Справою господарської юрисдикції у розумінні пункту першого частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України є спір, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності крім справ щодо прав інтелектуальної власності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи- підприємці.

Для віднесення справи до своєї юрисдикції господарському суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками, зокрема надання земельної ділянки громадянину у власність, діють як органи, через які реалізуються повноваження власника земельних ділянок, та вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З огляду на те, що Глибоцька селищна рада, як орендодавець, звернулася до господарського суду з позовом про внесення змін до договору оренди, що укладений з фізичною особою, такий спір є приватноправовим, однак, за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки відповідачем у справі визначено фізичну особу - ОСОБА_1 .

За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що даний спір не підлягає вирішенню у господарських судах України, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 231, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Закрити провадження у справі за позовом Глибоцької селищної ради до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

2. Повернути Глибоцькій селищній раді (60400, смт Глибока Чернівецької області, вул. Шевченка, 1, ) з державного бюджету 3842 грн судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 23.09.2019 за №1890.

3. Повернути Глибоцькій селищній раді (60400, смт Глибока Чернівецької області, вул. Шевченка, 1, ) оригінал платіжного доручення від 23.09.2019 за №1890.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 06.12.2019.

Суддя О.В. Гончарук