РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/13094/19
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Кальченко Олександра Борисовича, Київська область, м. Біла Церква

до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Київ

в особі філії "Білоцерківське дорожньо-експлуатаційне управління" Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 46 854,05 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Кальченко Олександр Борисович (позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Білоцерківське дорожньо-експлуатаційне управління" Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач) суми основної заборгованості з урахуванням пені та 3% річних в загальному розмірі 46 854,05 грн, посилаючись на те, що відповідачем неналежним чином виконані умови Договору купівлі-продажу товару №К-95 від 06.06.2016 року, в частині оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою суду від 30.09.2019 відкрито провадження у справі №910/13094/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №786 отримав ухвалу суду від 30.09.2019 про відкриття провадження у справі 04.10.2019.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 22.10.2019 року (включно).

Відповідач правом на подачу до суду відзиву не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у період з 27.11.2019 року по 29.11.2019 року у відпустці, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу з відпустки - 02.12.2019 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір купівлі-продажу товару №К-95 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати і доставити у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору.

У п. 1.2. Договору сторони погодили, що найменування товару: щебінь щільний природний для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт фракції: 0*5,5*10,5*20,10*20,20*40 та 40*70 мм (товар).

Згідно п. 1.5. Договору документи на товар, які продавець повинен надати покупцю: накладна на відпуск товару, рахунок-фактура на оплату товару, податкова накладна.

Як передбачено в п. 4.1. Договору покупець оплачує продавцю загальну вартість поставленої партії товару протягом 3-х банківських днів з дати поставки.

Передача кожної партії товару відбувається на підставі видаткової накладної на цю партію товару. (п. 5.1. Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє на протязі одного року. За тридцять календарних днів до закінчення строку дії цього Договору кожна сторона має право повідомити у письмовій формі іншу сторону про припинення Договору по закінчення строку його дії. У випадку нездійснення такого повідомлення однією з сторін цей Договір вважається таким, що автоматично пролонгований на аналогічний строк, а в частині розрахунків - до остаточного виконання сторонами зобов`язань за даним Договором. Припинення дії цього Договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань, які виникли під час дії в зв`язку з цим Договором до повного їх виконання. (п. 6.1. Договору).

Додатковою угодою №1 від 01.06.2018 року до Договору сторони дійшли взаємної згоди пролонгувати дію Договору №К-95 купівлі-продажу товару від 06.06.2016 року, у зв`язку з чим п. 6.1. виклали в наступній редакції: « 10.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2019 року».

Як вказує позивач, ним на виконання умов Договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 44 991,52 грн, що підтверджується видатковою накладною №142 від 29.07.2019 року на вказану суму та товарно-транспортними накладними: №29-710 від 29.07.2019 року на суму в розмірі 14 985,00 грн, №29-711 від 29.07.2019 року на суму в розмірі 14 985,00 грн, №29713 від 29.07.2019 року на суму в розмірі 15 021,52 грн.

Товар, за вказаною видатковою накладною та товарно-транспортними накладними, отримано відповідачем, що підтверджується підписами уповноважених осіб останнього на вказаних документах про отримання товару та відтиском печатки.

Як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати вказаного товару за Договором не виконав.

З огляду на те, що відповідачем не здійснено оплату вартості отриманого за Договором товару, позивачем нараховано відповідачу суму пені в розмірі 1 710,91 грн та суму 3% річних в розмірі 151,62 грн, а також заявлено до стягнення суму основного боргу в розмірі 44 991,52 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір купівлі-продажу товару №К-95 від 06.06.2016 року належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки позивачем товару на загальну суму 44 991,52 грн, згідно зазначених вище видаткової накладної та товарно-транспортних накладних і факт не здійснення відповідачем оплати вартості цього товару на вказану суму, що не заперечується жодною із сторін та в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України не потребує доказуванню при розгляді цього спору.

Як передбачено в п. 4.1. Договору покупець оплачує продавцю загальну вартість поставленої партії товару протягом 3-х банківських днів з дати поставки.

Отже, враховуючи зазначені обставини, за умовами Договору, відповідач повинен був оплати вартість поставленого позивачем товару на суму в розмірі 44 991,52 грн, у строк до 01.08.2019 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем вартість товару на зазначену суму оплачено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При вирішенні спору суд виходить з того, що з огляду на положення ст. ст. 6, 627 - 628, 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 180 Господарського кодексу України, з яких випливає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, зважаючи на факт виконання сторонами зобов`язань по договору, про що сторонами не заперечується, суд дійшов до висновку про укладення між сторонами договору з погодженням всіх його умов, які обумовлюються.

Згідно ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням умов Договору та положень чинного цивільного законодавства, строк оплати вартості товару, отриманого за Договором, настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, у зв`язку з встановленням факту поставки позивачем товару і відсутністю її оплати зі сторони відповідача, то позовні вимоги в справі №910/13094/19 щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості підлягають задоволенню на суму в розмірі 44 991,52 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача суму пені в розмірі 1 710,91 грн нараховану за період з 02.08.2019 року по 11.09.2019 року.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 7.2. Договору покупець за даним Договором за несвоєчасну оплату товару сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення такої оплати.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Факт наявності прострочення відповідача щодо вчасної оплати боргу підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

Судом перевірено наведений у матеріалах справи розрахунок пені позивача та визнано його обґрунтованим та таким, що відповідає зазначеним вище нормам, а тому до стягнення з відповідача підлягає сума пені в розмірі 1 710,91 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача суму 3% річних в розмірі 151,62 грн, нараховану за період з 02.08.2019 року по 11.09.2019 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок вказаної суми, судом визнається вона обґрунтованою, а тому до стягнення з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 151,62 грн.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді штрафних санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 44 991,52 грн, сума пені в розмірі 1 710,91 грн та сума 3% річних в розмірі 151,62 грн.

Судовий збір у розмірі 1 921,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ідентифікаційний код 33096517, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 11-А) в особі філії "Білоцерківське дорожньо-експлуатаційне управління" Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ідентифікаційний код 33144916, місцезнаходження: 09114, Київська область, м. Біла Церква, вул. Глиняна, буд. 51-Б) на користь Фізичної особи-підприємця Кальченко Олександра Борисовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) суму основного боргу в розмірі 44 991,52 грн (сорок чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто одна гривня 52 копійки), суму пені в розмірі 1 710,91 грн. (одну тисячу сімсот десять гривень 91 копійку), суму 3% річних в розмірі 151,62 (сто п`ятдесят одна гривня 62 копійки) та суму судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов