РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2019Справа № 910/9297/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ліром"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська содова компанія"

про стягнення 27 920,71 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліром" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська содова компанія" про стягнення 27 920,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у ході розгляду безпідставного позову відповідача поніс витрати.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу відповідно до договору №43/17 у розмірі 27 920,71 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

09.08.2019 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 30.08.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 011.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Обґрунтовуючи позовні вимог, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/9752/16 від 28.11.2017р. за позовом ТОВ «Українська содова компанія» до товариства з обмеженою відповідальністю «Ліром» про стягнення 400 000,00 грн. - основного боргу, 2696,89 грн. - 3 % річних, 28 179,60 грн. - пені та витрат по сплаті судового збору, в задоволенні позову відмовлено, судовий збір покладено на позивача.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2018 року у справі №904/9752/16 вищезазначене рішення суду залишено без змін, апеляційну скаргу ТОВ «Українська содова компанія» залишено без задоволення.

Тобто, ТОВ «Українська содова компанія» зверталася до суду з позовом до ТОВ «Ліром», а саме до Господарського суду Дніпропетровської області, Дніпропетровського апеляційного господарського суду, Вищого господарського суду України, де декілька разів розглядалася господарська справа № 904/9752/16 про стягнення з ТОВ «Ліром» заборгованості за договором, пені та 3% річних в сумі 430875,49 грн.

З метою захисту своїх прав, інтересів та репутації ТОВ «Ліром» звернулося за правовою допомогою до адвокатського об`єднання «Ваш Адвокат» в особі В`язового Вячеслава Вікторовича . Між ТОВ «Ліром» та адвокатським об`єднанням «Ваш Адвокат» було укладено договір від 31.05.2017р. №43/17 про надання правової допомоги.

На думку позивача, затрати понесені ним у ході судового процесу на правову допомогу в розмірі 27 920,71 грн., слід покласти на позивача (товариство з обмеженою відповідальністю "Українська содова компанія"), оскільки підстави для пред`явлення позову ТОВ "Українська содова компанія" були необґрунтовані та надумані.

У зв`язку з чим звернувся до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Ліром» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Ваш Адвокат» укладено договір ВА №43/17 про надання правової допомоги.

В подальшому, між вищезазначеними сторонами договору 31.05.2017 року укладено додаткову угоду №1 до договору ВА №43/17 про надання правової допомоги, відповідно до якої сторони обумовили, що:

За даним договором виконавець надає правову допомогу у господарському спорі з ТОВ "Українська содова компанія" за позовом щодо стягнення з ТОВ "ЛІРОМ" 400 000,00 гри. - основного боргу, 2696,89 грн. - 3% річних, 28 179,60Урн. - пені та витрат по сплаті судового збору; що розглядається в Господарському суді Дніпропетровській області (господарська справа № 904/9752/16).

Виконавцем надається правова допомога за договором в межах захисту інтересів клієнта в суді (господарська справа № 904/9752/16), де клієнт є відповідач, та представництво інтересів Клієнта в судах першої, апеляційної, та касаційної інстанції за даною справою.

Вартість правової допомоги за договором залежить від фактично виконаних, послуг, та становить загальну суму 24928,00 грн. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять вісім грн, 00 кой.).

Сторони домовилися що у разі необхідності відрядження для виконання договору, крім вартості правової допомоги, зазначеної у п.4 додаткової угоди клієнт сплачує виконавцю витрати на відрядження, витрати на проїзд, та витрати на проживання в готелі під час відрядження. Зазначені витрати сплачуються додатково, за окремо виставленим рахунком.

Вартість робіт за даним договором вказана без урахування ПДВ.

Витрати на професійну правничу допомогу відповідно до договору №43/17 у загальному розмірі складають 27 920,71 грн.,а саме:

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 30 вересня 2017 р. юридичне супроводження 1 500,00 грн.;

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 08 вересня 2017 р. юридичне супроводження 2 992,71 грн.;

- акт № ОУ-0000024 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2017 р. юридичне супроводження 1 500,00 грн.;

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 28 листопада 2017 р. юридичне супроводження 1 000,00 грн.;

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 30 серпня 2017 р. юридичне супроводження 1 500,00 грн.;

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 30 листопада 2017 р. юридичне супроводження 3 000,00 грн.;

- - акт прийому-здачі виконаних послуг від 29 вересня 2017 р. юридичне супроводження 2 000,00 грн.;

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 30 березня 2018 р. юридичне супроводження 12 928 грн.,

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 13 лютого 2018 р. юридичне супроводження 1 000,00 грн.;

- акт прийому-здачі виконаних послуг від 30 січня 2018 р. юридичне супроводження 500,00 грн.

Вищезазначені акти оплачені на підтвердження чого позивачем надано платіжні доручення.

Звертаючись з даним позовом про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 27 920,71 грн. позивач посилається на статті 123, 126 та 129 ГПК України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.11.2018 р. по справі №910/23210/17.

Відповідно до ч.1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу можливо тільки в рамках конкретної справи, в даному випадку господарської справи № 904/9752/16.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27 920,71 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 75 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст.74, ст.ст. 76, 77, 79, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий