РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2019Справа № 910/11160/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства "Банк Інвестицій та заощаджень"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд Лізинг"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон -ХХI"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1

про стягнення 107 903, 16 грн.

Представники учасників справи:

Від позивача: Єфремова І.В.;

Від відповідача 1: не з`явився;

Від відповідача 2: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Банк Інвестицій та заощаджень" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд Лізинг" (далі - відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон -ХХI" (далі - відповідач 2) про стягнення 107 903, 16 грн., з яких: 76 357, 64 грн. прострочена заборгованість за основним зобов`язанням, 228, 38 грн. прострочена заборгованість за процентами, пеня у розмірі 2 220, 14 грн. та штраф у розмірі 29 097, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 1 були допущені суттєві порушення умов Кредитного договору в частині зобов`язань по сплаті кредиту, процентів за користування кредитними коштами. Відповідач - 2 уклавши з позивачем Договір поруки, поручився перед Кредитором за виконання боржником (відповідачем -1) своїх зобов`язань, а тому позивач просить стягнути солідарно вищевказану суму з боржників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , судове засідання призначено на 30.09.2019 року

Представники відповідачів 1, 2 та третьої особи у судове засідання 30.09.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 519, № 500, № 497.

Судом у судовому засіданні 30.09.2019 постановлено ухвалу про оголошення перерви у зазначеній справі до 21.10.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

08.10.2019 року від представника відповідача 2 надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Представники позивача, відповідачів 1, 2 та третьої особи у судове засідання 21.10.2019 не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 662, № 670, № 654 та розпискою про оголошення перерви у судовому засіданні.

Судом у судовому засіданні 21.10.2019 постановлено ухвалу про оголошення перерви у зазначеній справі до 04.11.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 04.11.2019 підтримав позовні вимоги.

Представники відповідачів 1, 2 та третьої особи у судове засідання 04.11.2019 не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 52, № 444.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідачі, у строк, визначений законом, відзивів не надали.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 04.11.2019 судом розглянуто справу суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень»

(далі -Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Лізинг» (далі - Позичальник) укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 194.

Відповідно до п. 1.1. статті 1 зазначеного Договору, Банк відкриває Позичальнику поновлювальну відкличну кредитну лінію та надає Позичальнику Кредити в її межах, а Позичальник зобов`язується використати Кредити на цілі, зазначені в пункті 1.5. Договору, своєчасно та в повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитами, виконувати інші умови Договору та повернути Банку Кредити у терміни, встановлені Договором.

Відповідно до п. 1.2. зазначеного Договору, ліміт Кредитної лінії (гранична сума заборгованості по Кредитній лінії) складає суму 323 300, 00 (триста двадцять три тисячі триста) гривень 00 копійок., строком до 16 грудня 2019 року (п. 1.4.) згідно Графіку зменшення розміру ліміту Кредитної лінії (Додаток №1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 8.2. Кредитного договору, надання Кредитів, передбачених пунктом 1.1 цього Договору, здійснюється у відповідності з їх цільовим призначенням, визначеним в пункті 1.5 цього Договору, шляхом оформлення окремих додаткових угод та переказу коштів з рахунку з обліку кредитної заборгованості, зазначеного в пункті 11.3 цього Договору, на поточні рахунки Позичальника в Банку або по інших реквізитах, передбачених у заяві Позичальника на підставі якої надається Кредит.

Для цілей цього Договору днем надання Кредиту вважається день списання його суми з рахунку з обліку кредитної заборгованості по реквізитах, зазначених в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до п. 10.4. Кредитного договору, цей Договір вважається укладеним з дати його підписання Сторонами та скріплення їх печатками і діє до повного виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором.

13.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Лізинг» укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р., відповідно до якої, Банк надає 13.12.2017 Позичальнику Кредит №1 у сумі 323 300, 00 (триста двадцять три тисячі триста) гривень 00 копійок з наступним цільовим призначенням: поповнення обігових коштів для придбання транспортних засобів, техніки та обладнання для подальшої передачі в лізинг.

13.12.2017 року на адресу Банка надійшла Заява від Позичальника про перерахування кредитних коштів в сумі 323 300, 00 на рахунок.

Як вказує позивач, 13.12.2017 року Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі та видав Позичальнику кредит у сумі 323 300, 00 грн.

Отже, спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачами 1, 2 грошового зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Сторони в Договорі погодили розмір процентів за користування кредитом на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р., Додаткової угоди №1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р., Банк виконав свій обов`язок та перерахував ТОВ "БРЕНД ЛІЗИНГ" кредитні кошти в розмірі 323 000, 00 грн, що підтверджується Випискою по особовому рахунку, що підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ «Бренд Лізинг» за 13.12.2017.

08.02.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Лізинг» укладено Додаткову угоду №2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р., відповідно до якої, Сторони дійшли згоди викласти пункт 2.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р. в наступній редакції:

" 2.1. Належне виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором забезпечується:

а) неустойкою (пенею, штрафом), що передбачені цим Договором".

б) заставою рухомого майна - транспортного засобу, яке належить на праві власності Позичальнику згідно переліку;

в) заставою майнових прав на отримання грошових коштів (виручки);

в) порукою фізичної особи ОСОБА_1 ;

г) порукою юридичної особи ТОВ "Лізингова компанія "АТОН -XXI".

Сторони вирішили викласти п. 6.8. Договору в наступній редакції:

" 6.8. Починаючи з лютого 2019 року та протягом усього строку дії цього Договору Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження лізингових платежів, від всіх лізингоодержувачів, в оренду яким передане майно Позичальника за Договором лізингу, на поточний рахунок ТОВ "Бренд Лізинг", відкритий в ПАТ "Банк інвестицій та заощаджень " в обсязі, не менше ніж 100% від суми надходжень лізингових платежів на рахунок щомісяця".

Сторони дійшли згоди викласти п. 9.9. Договору в наступній редакції:

" 9.9. За порушення Позичальником умов п. 6.8. цього Договору, розмір процентів за користування кожним з Кредитів з 01.03.2019 року складатиме 25% (двадцять п`ять процентів) річних".

Доповнити Договір пунктом 9.10. та викласти його в наступній редакції:

" 9.10. За порушення Позичальником умов п. 6.12. цього Договору, розмір процентів за користування кожним з Кредитів з 01.05.2019 року складатиме 25% (двадцять п`ять процентів) річних".

31.05.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Лізинг» укладено Додаткову угоду №3 до Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р., відповідно до якої, сторони дійшли згоди викласти пункт 2.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р. в наступній редакції:

" 2.1. Належне виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором забезпечується:

а) неустойкою (пенею, штрафом), що передбачені цим Договором".

б) заставою рухомого майна - транспортного засобу, яке належить на праві власності Позичальнику згідно переліку;

в) заставою майнових прав на отримання грошових коштів (виручки);

в) порукою фізичної особи ОСОБА_1 ;

г) порукою юридичної особи ТОВ "Лізингова компанія "АТОН -XXI".

31.05.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Лізинг» укладено Додаткову угоду №4 до Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р., відповідно до якої, Сторони внесли зміни щодо забезпечення зобов`язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р.

Кредитним договором, а саме пунктом 5.1. передбачено, що проценти нараховуються щомісяця на суму загальної заборгованості за Кредитами, фактично наданими в межах Кредитної лінії, протягом усього строку наявності такої заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. При цьому день надання Кредиту враховується, а день повернення Кредиту не враховується при нарахуванні процентів. У випадку, коли день надання Кредиту та день повернення Кредиту (частини Кредиту) збігаються, Проценти за користування Кредитом за цей день нараховуються на всю суму отриманого Кредиту (Кредитів) без урахування коштів, що були повернуті Позичальником цього ж дня, та незалежно від часу користування Кредитом (частиною Кредиту) в межах такого дня.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, проценти, нараховані за місяць, Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше десятого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти були нараховані (крім процентів, строки сплати яких визначені-в наступних абзацах v цього пункту).

У разі наявності будь-якого простроченого Кредиту або його частини після закінчення строку дії Кредитної лінії проценти, нараховані за місяць, в якому відбувається фактичне повне повернення такого Кредиту, повинні бути сплачені не пізніше дня його повернення.

Згідно п. 9.1. Кредитного договору, за повне або часткове прострочення повернення Кредиту (Кредитів) Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,2% (Нуль цілих дві десятих відсотки) від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня.

Пунктом 9.2. Кредитного договору передбачено, що за повне або часткове прострочення сплати процентів за користування Кредитами Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,2%, від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня.

Відповідно до п. 9.3. Кредитного договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку такі штрафи:

- за кожний випадок невиконання або неналежне виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених у пунктах 2.3 - 2.5, 6.1 - 6.8, 6.10, 10.6 цього Договору - у розмірі 1% (Один відсоток) від розміру ліміту Кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору;

- за кожний випадок нецільового використання Позичальником будь-якого з Кредитів або його частини - у розмірі 25% (Двадцять п`ять відсотків) від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням;

- за кожний випадок суттєвого порушення умов Договору, визначений у п. 9.6. цього Договору - у розмірі 1% (Один відсоток) від розміру ліміту Кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору.

Згідно п. 9.5. Кредитного договору, сплата пені або штрафів, передбачених пунктами 9.1 - 9.3 цього Договору, не звільняє Позичальника від виконання зобов`язань, за порушення яких вони передбачені, і так само не звільняє його від обов`язку понад суму пені (штрафів) відшкодувати Банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 9.7. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення усіх Кредитів, сплати процентів за користування ними і виконання всіх інших зобов`язань Позичальника за цим Договором та в односторонньому порядку розірвати цей Договір у будь - якому з наступних випадків:

- у випадку суттєвого порушення Позичальником цього Договору;

- у випадку погіршення фінансового стану Позичальника або будь-якої юридичної особи, що від свого імені надала заставу або поруку в забезпечення зобов`язань Позичальника за цим Договором, зокрема появи збитків, зменшення виручки (доходу) від реалізації за звітний період в порівнянні з аналогічним періодом минулого року;

- у випадку порушення будь-якою особою, що від свого імені надала заставу в забезпечення зобов`язань Позичальника за цим Договором (зокрема, самим Позичальником), умов договору застави;

- у випадку ненадання належним чином оформлених документів, що характеризують фінансовий стан і діяльність, Позичальником або будь-якою юридичною особою, що від свого імені надала заставу або поруку в забезпечення зобов`язань Позичальника за цим Договором;

- у випадку, якщо Позичальник не погодиться із зміненими умовами кредитування згідно п. 4.8 цього Договору.

Відповідно до п. 9.6. Кредитного договору, суттєвим порушенням Позичальником цього Договору вважається будь-яка з наступних обставин:

- повне або часткове прострочення повернення хоча б одного з Кредитів або його частини;

- повне або часткове прострочення сплати процентів за користування Кредитами хоча б за один місяць, якщо таке прострочення складає 10 (десять) і більше календарних днів;

- несплата або часткова несплата будь-якого зі штрафів, передбачених пунктом 9.3 цього Договору, протягом 20 (двадцяти) і більше календарних днів із дня одержання Позичальником повідомлення Банку про накладення такого штрафу;

- нецільове використання Позичальником будь-якого з Кредитів або його частини;

- невиконання або неналежне виконання Позичальником зобов`язань по заміні втраченого забезпечення, передбачених пунктом 2.3 цього Договору;

- невиконання Позичальником обов`язків, передбачених пунктами 2.4, 2.5, 6.1 - 6.8, 6.10, 10.6. цього Договору;

- недостовірність будь-якої з гарантій, наданих Позичальником Банку згідно з пунктом 3.1 цього Договору.

13.12.2017 року, між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Лізинг» та ОСОБА_1 , як Поручителем укладено Договір поруки № 194/- п , згідно якого, Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Боржником, яким є Відповідач 1 у справі, взятих на себе зобов`язань, що витікають з Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 р., а також всіх майбутніх додаткових Договорів та угод до нього, укладених між Кредитором та Боржником.

13.12.2017 року, між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон - XXI» (далі - Поручитель), як Поручителем укладено Договір поруки № 194/п-1.

Згідно п. 1.1. Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Боржником, яким є ТОВ "БРЕНД ДІЗИНГ", взятих на себе зобов`язань, що витікають з Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12,2017 р., а також всіх майбутніх додаткових Договорів та угод до нього, укладених між Кредитором та Боржником, відповідно до умов якого, Боржник зобов`язаний повернути Кредитору кредити, отримані в межах загального ліміту кредитування в сумі 323 300, 00 грн. в строк до 12 грудня 2019 року, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 22,5 % річних, можливі пені та штрафи у розмірах та на умовах, визначених Кредитним договором Поручитель повинен виконати Зобов`язання в тому ж порядку, який встановлено для Боржника за Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов`язань, вказаних у п. 1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Боржника та Поручителя разом, так і від кожної окремо.

Пунктами 1.3. та 1.4. Договору поруки передбачено, що відповідальність Поручителя виникає у випадку невиконання Боржником будь-якої частини Зобов`язань, так і при невиконанні Боржником Зобов`язань в цілому. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Відповідно до п. 5.3. Договору поруки, Договір набуває чинності з моменту (дати) його підписання уповноваженими представниками Сторін.

За час дії Кредитного договору Відповідачем 1 були допущені суттєві порушення умов Кредитного договору в частині не виконання зобов`язань по сплаті кредиту, процентів за користування кредитними коштами.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2019 року Банк вручив Відповідачу 1 в особі ОСОБА_1 Повідомлення Вих. № 03-1/1-2/3625/8 від 01 липня 2019 року про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та про повне дострокове виконання зобов`язань з погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 194 від 13 грудня 2017 р. (надалі "Повідомлення") з вимогою протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання відповідного повідомлення Банка стосовно дострокового виконання зобов`язань, достроково виконати всі свої зобов`язання за Кредитним договором, а саме: повернути Кредит, сплатити проценти, комісії, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) та відшкодувати збитки.

Відповідач 1 отримав Повідомлення 01.07.2019 року, однак свої зобов`язання за Кредитна договором на цей час не виконав, заборгованість не погасив.

В порушення зазначених положень Кредитного договору, ТОВ "Бренд Лізинг " станом на час розгляду справи виконує неналежним чином взяті на себе зобов`язання та не погашає належні до сплати суми.

В порушення п. 1.1. Кредитного договору, Позичальник не виплачує Банку проценти з користування Кредитами та не повертає Банку Кредити у терміни, встановлені Кредитним Договором та Графіком зменшення розміру ліміту Кредитної лінії (Додаток №1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13 грудня 2017 р.).

01.07.2019 року Банк вручив Відповідачу 2, в особі ОСОБА_1 ; Повідомлення Вих. № 03-1/1-2/3625/7 від 01 липня 2019 року про повне виконання зобов`язань погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 194 від 13 грудня 2017 р (надалі - "Повідомлення"), в якому Банк повідомив Відповідача 2 про порушення Відповідачем 1 умов Договору про відкриття кредитної лінії № 194 від 13 грудня 2017 р. з вимогою не пізніше 3 (трьох банківських днів з моменту отримання цього Повідомлення, виконати всі зобов`язання Боржника за Кредитним договором, а саме: погасити заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 194 від 13 грудня 2017 .

Відповідач 2 отримав Повідомлення 01 липня 2019 року, однак вимоги Банку не виконав, заборгованість не погасив, жодних пропозицій щодо погашення заборгованості Банку не надав.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із статтею 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з положеннями ч. 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так від будь-кого з них окремо.

Згідно з п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники по сплаті заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Зважаючи на встановлені факти, та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідачі в установленому порядку обставини, які викладені позивачем у позовній заяві не спростували, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, документально доведений, та підлягає задоволенню повністю.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідачів солідарно.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Банк Інвестицій та заощаджень" задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд Лізинг" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, оф. 19; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон -ХХI" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3. оф. 19; ) на користь Акціонерного товариства "Банк Інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83 -д; ) 107 903 (сто сім тисяч дев`ятсот три) грн. 16 коп., що включає прострочену заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 76 357 (сімдесят шість тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 64 коп., прострочену заборгованість за процентами за період з 01.08.2019 по 12.08.2019 в розмірі 228 (двісті двадцять вісім) грн. 38 коп., пеню у розмірі 2 220 (дві тисячі двісті двадцять) грн. 14 коп., штраф у розмірі 29 097 (двадцять дев`ять тисяч дев`яносто сім ) грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

4. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 05.12.2019 року.

Суддя М.Є.Літвінова