ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.12.2019 р. Справа №914/637/19

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., у справі

за позовом: Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області

до відповідача: Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича»

про: розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки,

Представники

прокуратури: Лука Г.В. (посвідчення №044203 від 19.09.2016р.);

позивача: не з`явився;

відповідача: Мусаковський А.В. (довіреність б/н від 18.04.2019р.),

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

05.11.2019р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: відмовити у задоволенні клопотання Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» про залишення позову без розгляду; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; призначити судове засідання з розгляду спору по суті на 25.11.2019р.; явку представників учасників справи у судове засідання визнати обов`язковою.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2019р. та участь повноважних представників у якому забезпечили усі учасники справи, оголошено перерву до 04.12.2019р.

Після закінчення перерви, у судове засідання 04.12.2019р. з`явилися прокурор та представник відповідача. Позивач участь повноважного представника у судовому засіданні 04.12.2019р. не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При зверненні з позовом у даній справі заступником прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області заявлено позовну вимогу про розірвання договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем, а також про зобов`язання відповідача повернути на користь держави в особі позивача спірну земельну ділянку. Обґрунтовуючи підстави представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, прокурор стверджує, що органом, уповноваженим розпоряджатись від імені держави спірною земельною ділянкою відповідно до закону та умов договору є Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, яке, як сторона договору, незважаючи на очевидний характер порушень з боку відповідача, володіючи інформацією про допущені порушення, не вживало жодних заходів на припинення його права користування земельною ділянкою, зокрема, про факти наведених вище порушень фермерським господарством «Кільгана І.С.» прокуратура Львівської області неодноразово повідомляла Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (лист №05/1-24вих-19 від 18.01.2019, №05/1-172вих-19 від 18.03.2019); здійснюючи моніторинг судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено відсутність будь-яких рішень суду за позовними заявами позивача до відповідача щодо спірної ділянки, що вказує на невжиття заходів позивачем до відповідача спрямованих на розірвання договору та повернення земельної ділянки; відтак, позивач, достовірно знаючи про допущені порушення відповідачем, володіючи достатнім обсягом повноважень для належного захисту інтересів держави, не вжив необхідних та достатніх заходів реагування.

Частинами 3 та 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

З наведених норм господарського процесуального законодавства, а також приписів Закону України «Про прокуратуру» випливає, що прокурор є процесуальним позивачем у справі тобто особою, яка ініціює відкриття провадження у справі на захист прав і інтересів інших осіб у випадках, коли це прямо дозволено законом.

При цьому, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», підставами представництва прокуратурою інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави та нездійснення або неналежне здійснення захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та за відсутності такого органу.

В свою чергу, інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати та довести наявність підстав для здійснення представництва. Саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для встановлення судом правових підстав для представництва.

Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог статей 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Разом з цим, суд зазначає, що існує неоднакове застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у подібних правовідносинах щодо здійснення прокурором представництва, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах №910/3486/18, №927/246/18, №915/242/18, №904/585/18, №921/31/18, тощо.

Суд звертає увагу, що спір у цій справі пов`язаний з реалізацією прокурором повноважень відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру», зокрема щодо представництва інтересів держави в суді.

07.11.2019р. Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу №912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп» та Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90577,26 грн.

Так, у даній справі мають бути вирішені питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; 2) обґрунтування та доведення суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Окрім того, за позицією Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку, щодо наслідків, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду в справі №912/2385/18 щодо вказаної правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, та принципу пропорційності, господарський суд вважає, що у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №912/2385/18 матимуть значення при вирішенні справи №914/637/19 та підлягатимуть застосуванню у даному спорі.

Згідно з п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч.1 ст.229 ГПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи наведене, а також те, що спір у цій справі виник у правовідносинах, які є подібними з правовідносинами у справі №912/2385/18, судове рішення у якій переглядається Великою Палатою Верховного Суду, при цьому за результатами такого перегляду будуть сформовані висновки, які можуть суттєво вплинути на вирішення цієї справи, та які, відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, повинні враховуватися господарським судом у цій справі, розгляд справи №914/637/19 підлягає зупиненню до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду вищевказаної справи №912/2385/18.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №914/637/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку і строки, передбачені ст.ст. 254-255 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.12.2019р.

Суддя Король М.Р.