ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019м. ДніпроСправа № 904/3639/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГМА", м. Маріуполь, Донецька область

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

про стягнення 1260191, 36 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Мастепанов О.В., довіреність б/н від 16.09.2019, адвокат;

від відповідача: Корсун С.О. довіреність №269 від 28.12.2018, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАГМА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення 1213200 грн основного боргу, 17649, 57 грн 3% річних 29341, 79 грн інфляційних втрат. Всього 126191, 36 грн.

Ухвалою суду від 29.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/3639/19. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.09.2019.

Ухвалою суду від 30.09.2019 підготовче засідання відкладено на 28.10.2019.

У судовому засіданні 28.10.2019 представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №133167 від 27.08.2019 про часткову сплату заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 28.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 904/3639/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.11.2019.

18.11.2019 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить зменшити позовні вимоги щодо стягнення основного боргу на 50000 грн, у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1210191, 36 грн, а також повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 750 грн.

Ухвалою суду від 18.11.2019 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог. Закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2019.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 09.12.2019 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 276/2017 від 01.03.2017 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статті 193 Господарського кодексу України та статтях 525-526, 612, 625 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, наявність прострочення оплати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГМА» (далі позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Євраз Дніпровський металургійний завод» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод», далі відповідач, покупець) було укладено договір № 276/2017 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.

Згідно з пунктом 1.2 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 22.08.2017, номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору.

09.01.2018 сторонами було підписано специфікацію (додаток № 7) до договору, якою сторони погодили поставку барабану 12128а/5 у кількості 1 шт, барабану 36761/Д сб у кількості 6 шт, гвинтового транспортеру пиловловлювача 72612/Д у кількості 1 шт, шківу канатного Ду 2000 мм М 790-8, Д 59263 у кількості 2 шт на загальну суму 5340960 грн (арк. с. 20).

Датою поставки вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару (пункт 2.4 договору).

На виконання умов договору та специфікації від 09.01.2018 до нього, 14.08.2018 позивач поставив відповідачу гвинтовий транспортер пиловловлювача 72612/Д у кількості 1 шт на суму 1513200 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 518 від 14.08.2018, підписаною обома сторонами (арк. с. 30).

Пунктом 3 специфікації від 09.01.2018, з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 4 від 23.08.2018, встановлено, що оплата товару, гвинтовий транспортер пиловловлювача 72612/Д, що поставляється по цій специфікації, здійснюється покупцем по факту поставки протягом 150 календарних днів з моменту поставки товару (арк. с. 51).

Як зазначає позивач, відповідач здійснив часткову оплату вартості поставленого отвору на суму 300000 грн.

На момент звернення позивача із позовом до суду несплаченою залишалась вартість поставленого товару у розмірі 1213200 грн.

Під час розгляду справи позивачем було здійснено часткову оплату вартості поставленого товару на суму 50000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 27.08.2019 № 133167 (арк. с. 72), у зв`язку із чим позивачем було зменшено позовні вимоги на вказану суму.

Отже несплаченим залишається товар на суму 1163200 грн.

На момент розгляду справи, строк оплати товару, поставленого за видатковою накладною від 1408.2018 № 518 на суму 1163200 грн є таким, що настав. Доказів оплати відповідачем товару на вищевказану суму суду не надано.

Таким чином у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1163200 грн.

У зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем вартості поставленого товару, позивач нарахував йому 3% річних у сумі 17649, 57 грн за період з 12.01.2019 по 09.07.2019 та інфляційні втрати у розмірі 29341, 79 грн за період з 12.01.2019 по 09.07.2019.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо суми основного боргу.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, у відповідності пункту 3 специфікації від 09.01.2018, з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 4 від 23.08.2018, на момент розгляду спору строк оплати товару на суму 1163200 грн є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати товару на вищевказану суму не надав.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1163200 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 17649, 57 грн за період з 12.01.2019 по 09.07.2019 та інфляційні втрати у розмірі 29341, 79 грн за період з 12.01.2019 по 09.07.2019.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування 3 % річних, суд встановив, що вони є вірними. А тому, вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 17649, 57 грн підлягають задоволенню.

Щодо нарахування інфляційних втрат.

У пункті 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно зі статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем при здійсненні розрахунку інфляційних втрат за період 12.01.2019 по 09.07.2019 було невірно розраховано сукупний індекс інфляції за вказаний період. Так, сукупний індекс інфляції за період 12.01.2019 по 09.07.2019 складає 102, 31193805 %. А тому, інфляційні втрати за вказаний період склали 28048, 43 грн.

З огляду на що, позовна вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 28048, 43 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 18152, 87 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3; ідентифікаційний код 053930566) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГМА» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд. 75А; ідентифікаційний код 31577458) основний борг у розмірі 1163200 грн, 3% річних у розмірі 17649, 57 грн, інфляційні втрати у розмірі 28048, 43 грн та 18152, 87 витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 11.12.2019

Суддя В.І. Ярошенко