УХВАЛА

05 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/3273/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Чупрій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Сумеркіна О.С. , який представляє ОСОБА_3, про відвід судді Бенедисюка І.М. від розгляду справи № 916/3273/17 за касаційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2018 та

постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 (головуючий - суддя Принцевська Н.М., судді - Ярош А.І., Колоколов С.І.)

у справі №916/3273/17

за позовом ПАТ "ІМЕКСБАНК"

до ТОВ "УКРАЇНА",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) ТОВ "ВАЙССЕЛ ГЛОБАЛ",

2) ТОВ "БІЗНЕС РЕНТАЛС",

3) ОСОБА_3

про застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 20.09.2019 (згідно з відмітками штампу вхідної кореспонденції) через Південно-західний апеляційний господарський суд звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі № 916/3273/17, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Верховного Суду від 15.10.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 та призначено її до розгляду на 11 листопада 2019 року о 14:45.

У судовому засіданні 11.11.2019 були присутні представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Щербина О.Ю. та представник ОСОБА_3 - адвокат Новікова Т.О. Відводи складу суду від представників сторін не надходили.

11.11.2019 до Верховного Суду надійшло клопотання ПАТ "ІМЕКСБАНК" про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" до участі у справі № 916/3273/17 в якості правонаступника ПАТ "ІМЕКСБАНК".

Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2019 року відкладено судове засідання на 05.12.2019 на 16:00, а також і розгляд зазначеної заяви.

Крім того, 11.11.2019 о 16:07 (тобто після судового засідання) до Верховного Суду надійшло клопотання ПАТ "ІМЕКСБАНК" про залучення ТОВ "ФК "Геліос" до участі у справі № 916/3273/17 в якості правонаступника ПАТ "ІМЕКСБАНК". До клопотання додані вище зазначені документи.

05.12.2019 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , датоване 04.12.2019 про розгляд справи за відсутності його представника Новікової Т.О. , у зв`язку з її хворобою.

У день судового засідання 05.12.2019 представник ОСОБА_3 - адвокат Сумеркін О.С. подав до Верховного Суду заяву про відвід судді Бенедисюка І.М. від розгляду справи № 916/3273/17.

Зазначену заяву із посиланнями на положення статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обґрунтовано наявністю сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Бенедисюка І.М.

На думку третьої особи ОСОБА_3 суддя Бенедисюк І.М. може бути побічно заінтересований у результаті розгляду цієї справи на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК", оскільки суддя приймає рішення на користь державних установ до яких відноситься Фонд гарантування вкладів. Крім цього заявник зазначає про наявність висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду Бенедисюка І.М. критеріям доброчесності та професійної етики.

Розглянувши зазначену заяву, проаналізувавши норми чинного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду з огляду на таке.

Згідно зі статтею 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частини другої статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вказані у заяві про відвід обставини на думку третьої особи ОСОБА_3 свідчать про наявність сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Бенедисюка І.М. Будь-яких інших обґрунтувань зазначена заява не містить.

Верховний Суд звертає увагу, що процесуальний порядок заявлення відводу судді врегульовано нормами статтею 38 ГПК України.

Згідно із абзацом 1 частини третьої статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (абзац 2 частини третьої статті 38 ГПК України).

Тлумачення змісту 38 ГПК України свідчить, що звернення до суду із заявою про відвід судді пов`язано як із вмотивованістю наведених в ній обставин, так із строком заявлення відповідного відводу, який навіть за умови винятковості випадку становить не пізніше двох днів з дня, коли особа дізналася про підставу відводу.

Заявлення відводу поза межами імперативно визначеного абзацом 2 частиною третьою статті 38 ГПК України строку має наслідком залишення такої заяви про відвід без розгляду з огляду на положення частини 2 статті 118 ГПК України.

Подана представником ОСОБА_3 до суду заява про відвід судді Бенедисюка І.М. не містить жодного обґрунтування щодо моменту обізнаності заявника про обставини визначені ним в якості підстави для відводу судді у справі.

Водночас з огляду на відкритий характер наведених скаржником обставини в якості підстави для відводу судді Бенедисюка І.М. останні могли бути йому відомі значно раніше звернення із відповідною заявою до суду.

Як установлено, ухвалою Верховного Суду від 15.10.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.11.2019, на якому був присутній представник ОСОБА_3 - адвокат Новікова Т.О.

З огляду на вказане, заяву представника ОСОБА_3 про відвід судді Бенедисюка І.М. від участі у розгляді справи № 916/3273/17 подано до суду з порушенням строку, визначеного статтею 38 ГПК України, що є підставою для залишення такої заяви без розгляду у відповідності до частини другої статті 118 ГПК України.

Разом з тим, в контексті звернення представником ОСОБА_3 - Сумеркіним О.С. із заявою про відвід судді Бенедисюка І.М. у справі, суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17)

За приписами пункту 1 частини другої цієї ж статті Кодексу залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальним законом вимагається та забезпечується належна поведінка сторони в господарському суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, тобто зловживає ним.

Заявлення третьою особою ОСОБА_3 відводу судді Бенедисюку І.М. в день проведення судового засідання мотивовано інформацією, яка була завчасно відома заявнику, враховуючи наведені вище обставини, та за своїм змістом не є такою, яка викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Зазначена інформація не є та не може бути підставою для відводу судді, та вочевидь, є нічим іншим як спробою затягнути розгляд судової справи, внаслідок чого будуть порушені завдання та основні засади господарського судочинства.

Відтак саме дії заявника із подання завідомо безпідставного відводу судді сприятимуть затягуванню розгляду справи. Тобто заявляючи відвід судді заявник свідомо сприяє подальшому збільшенню такого строку.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігали неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі Мусієнко проти України, № 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частин третьої та четвертої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Наведеними правовими нормами передбачено право суду на будь-якій стадії судового процесу визнати дії скаржника як зловживання процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Хоча державні органи влади не можуть бути відповідальними за поведінку відповідача, дії однієї із сторін, що спрямовані на відтермінування, не звільняють органи влади від їх обов`язку забезпечувати розгляд провадження упродовж розумного строку (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мінчєва проти Болгарії" № 21558/03, від 02.09.2010).

У справі "Сілін проти України" Європейський суд з прав людини з огляду на затримки, що мали місце під час провадження у суді першої інстанції, та обставини справи в цілому, вважав, що тривалість цієї справи була надмірною та порушувала вимогу "розумного строку", а отже, мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції. Разом з тим Європейський суд з прав людини наголосив також на тому, що відповідно до українського законодавства суди мали повноваження застосувати до сторін, які сприяють безпідставному затягуванню провадження, адміністративні та кримінальні санкції.

Таким чином, дії представника Сумеркіна О.С. , який представляє ОСОБА_3 ставлять під сумнів бажання скаржника ( ОСОБА_3 ) розглядати подану ним у даній справі касаційну скаргу впродовж розумного строку, оскільки останні фактично спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу, відтак є зловживанням учасником справи своїми процесуальним правами, що є підставою для залишення даної заяви без розгляду відповідно до частини третьої статті 43 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234, 326 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Сумеркіна О.С. про відвід судді Бенедисюка І.М. у справі №916/3273/17 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова