СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Справа № 905/979/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Чернота Л.Ф. Зубченко І.В., Медуниця О.Є.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу (вх.№3024Д/3) Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута, м. Покровськ, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від10.09.2019 року (повний текст рішення підписано 10.09.2019 року)
у справі за позовом до про№905/979/19 (суддя Н. В. Величко) Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ, Донецька область Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута, м. Покровськ, Донецька область звільнення нежитлового приміщення та стягнення 48 695,90 грн.
В С Т А Н О В И В:

28.05.2019 року позивач, Житлово-комунальний відділ Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ, Донецька область звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута, м. Покровськ, Донецька область про:

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута звільнити нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Європейська, буд. 22, загальною площею 107,4 кв.м., у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди №31 від 01.12.2015 року та повернути його Житлово-комунальному відділу Покровської міської ради Донецької області;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута на користь Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області основного боргу за договором оренди нерухомого майна №31 від 01.12.2015 року у розмірі 8 935,63 грн., пені у розмірі 2 655,47 грн. та 37 104,80 грн. неустойки. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2019 відкрито провадження у справі №905/979/19 в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 року у справі №905/979/19 позовні вимоги Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута про звільнення нежитлового приміщення та стягнення 48 695,90 грн. задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Воркута звільнити нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Європейська, буд. 22, загальною площею 107,4 кв.м. та повернути його Житлово-комунальному відділу Покровської міської ради Донецької області шляхом підписання акту приймання-передачі з Житлово-комунальним відділом Покровської міської ради Донецької області.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута на користь Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області неустойку за час прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 32 136,72 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Воркута на користь Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області судовий збір у розмірі 3 188,86 грн.

Відповідач, ТОВ «Воркута» звернувся з апеляційною скаргою б/н від 23.09.2019 року, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 року у справі №905/979/19 скасувати в частині стягнення неустойки у сумі 32 136,72 грн. та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача про стягнення 32 136,72 грн. неустойки відмовити, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Скаржник, ТОВ «Воркута» вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Апелянт зазначає, що господарський суд необґрунтовано відхилив доводи відповідача, про те, що позивачем безпідставно невраховані при розрахунку неустойки здійсненні ТОВ «Воркута» платежі за платіжними дорученнями №45 від 19.02.2019, №72 від 15.04.2019 та платіжним дорученням №18 від 17.12.2019, в якому помилково невірно зазначено призначення платежу №81 від 15.05.2019 та №96 від 19.06.2019.

Скаржник вважає, що є підстави для скасування рішення щодо стягнення з відповідача неустойки у розмірі 32136,72 грн. оскільки відповідачем було сплачено позивачу за період з листопада 2018 по липень 2019 суму 27 923,53 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 року визначено колегію у складі: Чернота Л.Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі №905/979/19, встановлено учасникам справи строк до 24.10.2019 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі.

25.10.2019 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому останній просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідачу в повному обсязі, а рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2019 по справі №905/979/19 залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2019 року по справі №905/979/19 призначено розгляд апеляційної скарги ТОВ «Воркута» в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегією суддів, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Учасники справи належним чином були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали позивачу та відповідачу, які повернулись на адресу суду.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення вимог у стягненні неустойки в розмірі 32136,72 грн., а в іншій частині просить рішення залишити без змін.

Отже колегія суддів розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме: в частині задоволення позовних вимог щодо стягненні неустойки в розмірі 32136,72 грн.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи відповідача та позивача, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено господарським судом першої інстанції, 01.12.2015 року між Комунальним підприємством Красноармійський центр єдиного замовника (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Воркута (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №31 (далі Договір), згідно з п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: 85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Горького, буд. 22, загальною площею 107,4 кв.м., що знаходиться на балансі КП Красноармійський центр єдиного замовника, залишкова вартість якого становить 171112,90 грн. без ПДВ.

Приміщення передається в оренду з метою розміщення магазину продовольчих товарів (п.2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що передача, повернення приміщення після підписання або розірвання договору оренди, здійснюється по акту приймання-передачі, що підписується представниками Орендодавця та Орендаря.

Згідно з п. 20 Договору строк дії договору оренди нежитлового приміщення визначається за угодою сторін: початок - 01.12.2015р., кінець 16.11.2018 року. Договір оренди може бути продовжено за згодою сторін на той же термін або інший термін, вказаний в договорі, тільки у випадку письмової заяви Орендаря не менш ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору оренди (п.4.1.).

Умовами п.4.4. Договору встановлено, що дія даного договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який він був укладений.

За приписами п.6.1. Договору Орендар зобов`язується щомісяця оплачувати Орендодавцеві за користування приміщенням на протязі встановленого строку в даному договорі орендну плату. Сума орендної плати на момент укладення договору становить 4426,38 грн. за місяць (з урахуванням ПДВ). Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п.8.4. орендна плата вноситься Орендарем щомісячно 30 числа кожного поточного розрахункового місяця.

У пункті 8.8 зазначено, що у випадку виникнення заборгованності по сплаті за оренду приміщення більше 3-х місяців, договір оренди вважається розірваним в односторонному порядку.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений відбитками печатки сторін.

Матеріали справи свідчать, що на виконання договору оренди № 31 від 01.12.2015 орендодавець передав за актом прийому-передачі від 01.12.2015, а орендар прийняв без зауважень нежитлове приміщення загальною площею 107,4 кв.м., що знаходиться за адресою: 85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Горького, буд. 22 (а.с.15).

01 квітня 2016 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору №31 від 01.12.2015р. (а.с.16), відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, що за рішенням Красноармійської міської ради від 23.03.2016 р. №7/7-13 Про передачу повноважень з 01.04.2016р. КП Красноармійський центр єдиного замовника передало повноваження орендодавця за договорами оренди комунального майна Житлово-комунальному відділу Красноармійської міської ради.

За поясненнями сторін, м. Красноармійськ перейменовано у м. Покровськ, вул. Горького на теперішній час має назву вул. Європейська.

Сторонами не оспорювався той факт, що об`єкт оренди за договором №31 від 01.12.2015 є комунальним майном.

Як стверджував позивач, договір оренди № 31 від 01.12.2015 припинив свою дію 16.11.2018 у зв`язку зі спливом строку, на який такий договір укладався.

14.09.2018 Житлово - комунальним відділом було направлено відповідачу повідомлення (лист №01-08-402) про припинення договору оренди від 01.12.2015р. №31, згідно з яким орендодавець повідомив орендаря про свій намір не продовжувати дію цього договору та просив звільнити орендоване приміщення у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди.

Як зазначав позивач, 07.12.2018 листом від №01-08-588 він повідомив відповідача щодо необхідності звільнення орендованого приміщення, такий лист відповідач отримав 11.12.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, але даний лист був проігнорований відповідачем та будь-якої відповіді позивачу не надходило.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості якого є офіційними, загальнодоступними та безоплатними, Господарським судом Донецької області розглядалась справа №905/2129/18 за позовом ТОВ Воркута до Покровської міської ради, Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області про визнання договору оренди нежитлового приміщення №31 від 01.12.2015р. продовженим на той самий строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на відмову відповідача у пролонгації договору оренди нежитлового приміщення №31 від 01.12.2015р., тому просив про визнання цього договору оренди укладеним на той самий строк (2 роки 11 місяців 15 днів) та на тих самих умовах з 17.11.2018 р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.03.2019 по справі №905/2129/18 позовні вимоги ТОВ «Воркута» до Житлово-комунального відділу Покровської міської ради про визнання договору оренди продовженим на той самий строк відмовлено в повному обсязі.

Приймаючи вказане рішення судом було встановлено, що договір оренди № 31 від 01.12.2015 припинив свою дію 16.11.2018, у зв`язку із запереченням орендодавця (листи від 14.09.2018 № 01-08-402 та від 07.12.2018 № 01-08-588) щодо продовження договору на новий строк.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» складовою наявності права на переважне право на право оренди є виконання належним чином своїх зобов`язань за договором.

Дане рішення набрало законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і на час розгляду цієї справи (№ 905/979/19) не скасовано у встановленому порядку.

Відповідно до частини 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, встановлені рішенням Господарського суду Донецької області від 18.03.2019 по справі № 905/2129/18 мають преюдиційний характер для цієї справи.

Таким чином, договір оренди нежитлового приміщення №31 від 01.12.2015р. припинився 16.11.2018 року.

З огляду на умови п.6.1 договору, відповідач мав сплачувати орендну плату за користування об`єктом оренди у таких розмірах:

за січень 2018 року 4340,84 грн.,

за лютий 2018 року 4379,91 грн.,

за березень 2018 року 4428,09 грн.,

за квітень 2018 року 4463,51 грн.,

за травень 2018 року 4463,51 грн.,

за червень 2018 року 4463,51 грн.,

за липень 2018 року 4432,27 грн.,

за серпень 2018 року 4432,27 грн.,

за вересень 2018 року 4516,48 грн.,

за жовтень 2018 року 4593,26 грн.,

за 16 днів листопада 2018 року 2484,04 грн.

Всього відповідач мав сплатити позивачу орендної плати у сумі 46 987,79 грн.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення неустойки за прострочення повернення орендованого майна, виходив з того, що вимоги позивача про стягнення з відповідача згідно ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення об`єкта оренди підлягають задоволенню, як похідні від вимог про звільнення нежитлового приміщення.

Разом з тим, за висновком місцевого господарського суду перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки за період листопад 2018 лютий 2019 року на суму 37 104,80 грн. (а.с.28), зазначено, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки, позивачем безпідставно обраховано подвійний розмір орендної плати за повний місяць листопад 2018 року, у той час як прострочення повернення об`єкта оренди відповідачем має місце з 17.11.2018 року.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком місцевого суду господарського суду, зважаючи на таке.

Приписами статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Також, згідно зі статтею 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Крім того, відповідно до пункту 4.1 Договору оренди № 31 від 01.12.2015 р., строк дії договору оренди нежитлового приміщення визначається за угодою сторін початок 01.12.2015 р. кінець 16.11.2018р.

Таким чином, договір оренди №31 від 01.12.2015 нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Покровськ, вул. Європейська,22 загальною площею 107.4 кв.м, припинив свою дію 16.11.2018 р. (останній день) у зв`язку із запереченнями орендодавця щодо продовження договору на новий строк.

Рішенням господарського суду Донецької області у справі №905/2129/18 від 18.03.2019 р. було відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Воркута» щодо визнання договору оренди нежитлового приміщення № 31 від 01.12.2015 продовженим на той самий строк, тобто 17.11.2018 р. відповідач повинен був звільнити приміщення.

Частинами 1, 2 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Зазначений особливий статус вказаної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача з повернення орендованого майна виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець у цьому випадку позбавлений можливості застосувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання свого зобов`язання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі, передбаченому ст. 785 Цивільного кодексу України.

При цьому обставини, чи продовжує орендар, стосовно якого припинився договір оренди, фактично користуватись орендованим приміщенням, сплачувати плату за користування таким приміщенням та інші платежі, отримувати дохід від здійснення підприємницької діяльності у такому приміщенні не виключають відповідальність, встановлену ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/9328/17.

Таким чином, як правильно порахував господарський суд, розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 14 днів листопада 2018 року у сумі 2173,53 грн. + 4593,26 грн. за грудень 2018 року + 4639,19 грн. за січень 2019 року + 4662,38 грн. за лютий 2019 року * 2, що в загальній сумі становить 32 136,72 грн.

У відзиві на позовну заяву (а.с.61-63) відповідач стверджує, що за - січень 2018 року заборгованість в розмірі 4340,84 грн. була погашена відповідачем 06.04.2018 р., про що свідчить платіжне доручення №1505 (копія а.с.74) в призначенні платежу зазначено: «оренда плата за січень 2018 р. згідно рахунку 121 від 12.02.2018.; - за вересень 2018 року дана заборгованість в розмірі 4516,48 грн. була погашена відповідачем 03.12.2018 р., про що свідчить платіжне доручення №14 (а.с.82) в призначенні платежу зазначено: «орендна плата за вересень 2018 р. згідно рахунку 205 від 12.10.2018 р.

Судова колегія не погоджується з даними висновками відповідача, тому як рахунків на сплату в матеріалах справи не має. Відповідач здійснював оплату самостійно, не зрозуміло за яким саме договором оренди.

Доводи апеляційної скарги про неврахування господарським судом при розрахунку неустойки здійснених ТОВ Воркута платежів за платіжними дорученнями №45 від 19.02.2019, №72 від 15.03.2019, №18 від 17.12.2018, №81 від 15.05.2019, №96 від 19.06.2019 суд апеляційної інстанції відхиляє, як помилкові та зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення до позивача за зарахуванням сум за переліченими платіжними документами в рахунок погашення суми неустойки, як і відсутні докази внесення відповідачем змін до призначення платежу у таких платіжних дорученнях, а саме суми неустойки за не звільнене орендоване приміщення після закінчення строку дії договору.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2019 у справі №905/979/19 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимогг статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вокута", м. Покровськ, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2019 (повний текст складено та підписано 10.09.2019 року) у справі №905/979/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.09.2019 (повний текст складено та підписано 10.09.2019 року) у справі №905/979/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складено та підписано 03.12.2019 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.Є. Медуниця