УХВАЛА

"03" грудня 2019 р. Справа № 922/2002/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

без участі представників учасників справи

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (Харківська обл., м. Чугуїв) в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (м. Харків)
до Фермерського господарства "Тончинського В.П." (Харківська обл., смт Зідьки)
про визнання відсутнім права постійного користування земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (надалі - прокурор) в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (надалі - позивач) надав Господарському суду Харківської області позовну заяву до Фермерського господарства "Тончинського В.П." (надалі - відповідач), в якій просить:

1) визнати відсутнім у ФГ "Тончинського В.П." права постійного користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 62,8699 га, розташованою на території Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області;

2) повернути у власність держави, в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, земельні ділянки загальною площею 62,8699 га, скасувавши державний акт на право постійного користування землею (серія ІV-ХР №033420) від 18.12.2000 №83.

Також у позові прокурор просить судові витрати у сумі 27328,23 грн покласти на відповідача та стягнути їх за такими реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У вказаній ухвалі суду вирішено розглядати справу №922/2002/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.12.2019 о 14:30 год, про що повідомлено учасників справи.

Під час вивчення позовних матеріалів судом встановлено, що на розгляді Верховного Суду знаходиться справа №912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, в особі: Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" та Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90577,26 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 справу №912/2385/18 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором (оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01.11.2019).

Так, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передаючи на розгляд Великої палати Верховного Суду вище зазначену справу, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, зокрема, вказав на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Окрім того, за позицією Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 прийнято до розгляду справу №912/2385/18, у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, та призначено її розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка самостійно має право звертатися до суду з метою здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави.

У цій справі, прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для звернення з цим позовом в інтересах держави, в особі позивача, зокрема, посилається на статтю 23 Закону України "Про прокуратуру" та вказує на те, що ФГ "Тончинського В ОСОБА_1 П." безпідставно використовує на праві постійного користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, сплачуючи до бюджету лише земельний податок, а не орендну плату, як це передбачено чинним законодавством.

Крім того, прокурор вказує, що дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, забезпечення достатнього надходження платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового (в тому, числі договірного) врегулювання, що виключає невизначеність у правовідносинах сторін, безпосередньо належить до інтересів держави.

Правовідносини, пов`язані з незаконним вибуттям земель із державної чи комунальної власності, а рівно із передачею у користування із порушенням встановленого законом порядку, становлять суспільний, публічний інтерес, а незаконність договору, на підставі якого ці землі передаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Спір у справі №922/2002/19 пов`язаний з реалізацією прокурором повноважень відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, щодо представництва інтересів держави, в особі позивача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Прокурор вважає, що у цьому випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, а також враховуючи, що держава реалізує повноваження власника земельних ділянок саме через зазначений орган виконавчої влади, порушення у вказаній сфері і є порушенням інтересів держави.

Водночас прокурор вказує, що Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області питання визнання відсутнім права постійного користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 62,8699 га, розташованою на території Зідьківської селищної ради, не порушувалося, хоча Управлінню відомо про наявні порушення вже тривалий час.

З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду по справі №912/2385/18 щодо вказаної правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, та принципу пропорційності, господарський суд вважає, що у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №912/2385/18 матимуть значення при вирішенні справи №922/2002/19 та підлягатимуть застосуванню у цьому спорі.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді "Верховенство права", схваленій на 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25 - 26 березня 2011 року, також зазначала, що однією зі складових принципу верховенства права є юридична визначеність, яка є істотно важливою для питання довіри до судової системи та верховенства права. У цій доповіді також вказано, що юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункти 44, 46).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, з метою дотримання єдності судової практики, а також враховуючи, що висновок, наданий Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18 може вплинути на оцінку правомірності звернення прокурора з позовом у цій справі, господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення за власною ініціативою провадження у справі №922/2002/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Керуючись статтями 228, 229, 232 - 235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №922/2002/19 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 03.12.2019.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.