ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Справа № 916/3230/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання: Мукієнко Д.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Сузанська Л.М., згідно довіреності №498 від 31.10.2019р.

відповідача: Ганченко В.Г., згідно довіреності №2/10-3639 від 24.10.2019р.,

розглянувши матеріали справи №916/3230/19 за позовом Акціонерного товариства Одесаобленерго (65031, м.Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б) до Державної установи Південна виправна колонія (№51) (65017, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога,9) про стягнення 50947,15грн. заборгованості, із яких: 46487,51грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 1611,89грн. заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 985,79грн. три проценти річних за заборгованістю по активній електричній енергії, 34,18грн. три проценти річних за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії, 1766,53грн. інфляційних втрати за заборгованістю по активній електричній енергії, 61,25грн. інфляційних втрат за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, вирішені судом заяви, клопотання сторін, вчинені судом процесуальні дії у справі:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що між ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» (новим найменуванням якого є АТ «Одесаобленерго») та ДУ Південна виправна колонія (№51) було укладено договір про постачання електричної енергії №59 від 16.08.2017р., за умовами якого позивач постачав електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а ДУ «Південна виправна колонія (№51)» мала оплатити АТ «Одесаобленерго» вартість використаної (купленої) електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків». Так, позивач повідомляє, що за грудень 2018 року відповідач спожив електричну енергію в кількості 258434 кВ.год. на загальну суму 466888,42грн., а сплату за спожиту електричну енергію провів частково в розмірі 420400,91грн., тому заборгованість ДУ «Південна виправна колонія (№51)» станом на вересень 2019р. складає 46487,51грн. Крім того, позивач вказує, що заборгованість відповідача за перетікання реактивної електроенергії за грудень 2018 року складає 1611,89грн. На наявну заборгованість з перетікання реактивної електричної енергії та активну електричну енергію позивачем нараховано суму втрат від інфляції та три проценти річних.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 03.12.2019р. за вх.№24970/19 та заяву про поновлення строку на його подання, яку задоволено протокольною ухвалою суду від 09.12.2019р. У відзиві на позов відповідач просить у задоволенні позову відмовити, підтверджує факт укладання між ним та позивачем договору про постачання електричної енергії №59 від 16.08.2017р. Також відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу», Положення про Державну установу «Південна виправна колонія (№51)» - виправна колонія є неприбутковою організацією, яка фінансується за рахунок державного бюджету України. Крім того, відповідач у відзиві повідомляє, що рахунок-фактуру №59/2 від 28.12.2018р. на суму 2957,02грн., №59/2 від 28.12.2018р. на суму 466888,42грн. було отримано 28.12.2018р., термін оплати був до 15.01.2019р., частково заборгованість на суму 420400,91грн. було сплачено за домовленістю з позивачем попередньо до виставленого рахунку, за примірною сумою. 28.12.2018р. у органів казначейської служби був скорочений робочий день, тому заборгованість в розмірі 46487,51грн. не було зареєстровано в органах казначейства відповідно до Наказу Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012р. «Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетний коштів в органах Державної казначейської служби України» та Бюджетного кодексу України. Також, посилаючись на положення ст.ст.48, 49 Бюджетного кодексу України, відповідач вказує, що заборгованість за грудень 2018 року не могла бути зареєстрована у січні 2019 року, як така що перебуває за межами бюджетного періоду та не зареєстрована у органах казначейства і не передбачена бюджетними асигнуваннями у 2019 році, у зв`язку з чим установа не мала права сплачувати дану заборгованість. Заборгованість щодо оплати комунальних послуг на початок 2019 року не була зареєстрована та не взята на облік органами Державного казначейства України, як кредиторська заборгованість за минулі роки, та не була врахована при плануванні кошторису на 2019 рік. Відтак, на думку відповідача, небюджетне фінансове зобов`язання - вартість спожитої електричної енергії за 2018 рік, яка не була взята на облік в органах Державної казначейської служби України, погашенню не підлягає.

Ухвалою суду від 04.11.2019р. відкрито провадження у справі №916/3230/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на 02.12.2019р. о 10год.40хв.

У судовому засіданні 02.12.2019р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 09.12.2019р. о 10год.30хв.

Клопотання позивача від 07.11.2019р. за вх.№23082/19 про долучення доказів до справи було судом задоволено.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

16.08.2017р. між ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» (нове найменування - АТ «Одесаобленерго») (постачальник) та ДУ Південна виправна колонія (№51) (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №59, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 1100кВт , а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (розділ 1 договору).

Відповідно до п.п.2.3.1., 2.3.2. договору №59 від 16.08.2017р. споживач зобов`язався: оплачувати постачальнику електричної енергії вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до п.1 Додатку 2 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» покази засобів обліку, відповідно до Додатку «Перелік об`єктів споживача», фіксуються 25 числа кожного місяця.

Пунктом 2 Додатку №2 «Графік зняття показів засобі обліку електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити «Акт про обсяги спожитої електричної енергії» у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно постачальнику.

Положення п.п.1, 2 додатку №5 «Порядок розрахунків» визначають, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 25 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця, остаточний розрахунок за активну електричну енергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності здійснюється споживачем самостійно на протязі 10-ти операційних днів з дня отримання рахунку. Споживач здійснює оплату за електроенергію плановим платежем до 25 числа розрахункового місяця у розмірі 100% вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору Обсяги постачання електричної енергії Споживачу, або вартості величини очікуваного споживання при відхиленні в сторону збільшення понад договірну величину споживання електроенергії в розрахунковому періоді розмір суми платежу розраховується як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу на обсяг споживання електричної енергії, визначених на поточний розрахунковий період. Остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

Згідно п.4 Додатку №5 «Порядок розрахунків» обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за «Актом про обсяги спожитої електроенергії» за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем «Акта про обсяги спожитої електроенергії» є сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії (п.5 Додатку №5 «Порядок розрахунків»).

Відповідно до п.9.4. договору №59 від 16.08.2017р. цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2017р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Крім того, сторонами до договору №59 від 16.08.2017р. було складено та підписано додатки №9 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії», №10 «Перелік об`єктів споживача».

На підтвердження фактичного споживання відповідачем активної та перетікання реактивної електричної енергії позивач подав до справи акт про обсяги спожитої електроенергії у грудні 2018р., рахунки-фактури №№59/1, 59/1 від 28.12.2018р. на суму 466888,42грн. та на суму 2957,02грн.

В доведення проведення відповідачем оплат за отриману електричну енергію позивач подав до справи виписки по особовому рахунку відповідача за 13.12.2018р., 26.12.2018р., 27.12.2018р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.7 ст.276 ГК України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. Довгострокове зобов`язання за енергосервісом на підставі документального підтвердження в установленому порядку скорочення обсягів споживання комунальних послуг та енергоносіїв і видатків на їх оплату за звітний період (порівняно з такими обсягами (видатками), які були б спожиті (здійснені) за відсутності енергосервісу) набуває статусу бюджетного зобов`язання у сумі, визначеній згідно з умовами договору енергосервісу виходячи з цін (тарифів), діючих у періоді, за який здійснюється розрахунок, у межах фактичного скорочення таких видатків. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу). Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Згідно ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу. Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Так, судом досліджено положення ст.ст.48, 49 Бюджетного кодексу України, на які послався відповідач як на підставу неоплати заборгованості по договору №59 від 16.08.2017р., та встановив, що вказані положення не роблять виключень для недобросовісного розпорядника бюджетних коштів, який, взявши на себе зобов`язання за письмовим договором у 2017році, неспромігся заздалегідь погодити у кошторисі бюджетні асигнування на електроенергію, що ним споживалась у 2018 році. Із викладеного суд не вбачає відсутність у відповідача обов`язку оплачувати вартість електроенергії за грудень 2018р.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Таким чином, як свідчать наявні у справі договір про постачання електричної енергії №59 від 16.08.2017р., акт про обсяги спожитої електроенергії у грудні 2018р., рахунки-фактури №№59/1, 59/1 від 28.12.2018р. на суму 466888,42грн. та на суму 2957,02грн., виписки по особовому рахунку відповідача за 13.12.2018р., 26.12.2018р., 27.12.2018р., позивач поставив відповідачу активну електричну енергію у грудні 2018р., а також надав послуги з перетікання реактивної електричної енергії у тому ж місяці, відповідачем частково було оплачено спожиту електричну енергію 420400,91грн., у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 46487,51грн. по спожитій активній електричній енергії, 1611,89грн. за перетікання реактивної електричної енергії, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 985,79грн. три проценти річних за заборгованістю по активній електричній енергії за період з 16.01.2019р. по 30.09.2019р., 34,18грн. три проценти річних за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії за період з 16.01.2019р. по 30.09.2019р., 1766,53грн. інфляційних втрат за заборгованістю по активній електричній енергії за період з лютого 2019р. по вересень 2019р., 61,25грн. інфляційних втрат за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії за період з лютого по вересень 2019р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши розрахунки трьох процентів, сум втрат від інфляції, суд встановив, що їх зроблено вірно, у зв`язку з чим підлягають судом задоволенню у повній мірі позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 985,79грн. три проценти річних за заборгованістю по активній електричній енергії за період з 16.01.2019р. по 30.09.2019р., 34,18грн. три проценти річних за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії за період з 16.01.2019р. по 30.09.2019р., 1766,53грн. інфляційних втрат за заборгованістю по активній електричній енергії за період з лютого 2019р. по вересень 2019р., 61,25грн. інфляційних втрат за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії за період з лютого по вересень 2019р.

За попереднім розрахунком позивача суми судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи, складає: судовий збір в сумі 1921грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог позивача, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1921грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства Одесаобленерго (65031, м.Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б, ) до Державної установи Південна виправна колонія (№51) (65017, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога,9, ) про стягнення 50947,15грн. заборгованості.

2. Стягнути з Державної установи Південна виправна колонія (№51) (65017, м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога,9, ) на користь Акціонерного товариства Одесаобленерго (65031, м.Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б, ) 46487 (сорок шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 51коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 1611 (одну тисячу шістсот одинадцять) грн. 89коп. заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 985 (дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 79 коп. три проценти річних за заборгованістю по активній електричній енергії, 34 (тридцять чотири) грн. 18 коп. три проценти річних за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії, 1766 (одну тисячу сімсот шістдесят шість) грн. 53коп. інфляційних втрати за заборгованістю по активній електричній енергії, 61 (шістдесят одну) грн. 25 коп. інфляційних втрат за заборгованістю по перетіканню реактивної електричної енергії, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 грудня 2019 р.

Суддя І.А. Малярчук