Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2019 р. Справа № 906/621/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Болохівський А.В. (довіреність №32/14-19/30 від 29.08.19)

від відповідача: не з`явився

прокурор Вихристюк О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

1) Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир),

2) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (м.Житомир)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (смт.Ружин)

про припинення права постійного користування земельною ділянкою, скасування державного акту на право постійного користування землею та зобов"язання повернути земельну ділянку

Прокурор в інтересах держави в особі позивачів пред`явив позов, в якому просить:

1.Припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею 65,7 га, розташованої на території Вчорайпіенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, з цільовим призначенням для риборозведення на промисловій основі Товариства з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводие підприємство" (код СДР110У: 00476843), яке здійснюється на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ЖТ 05- 09№000043, виданого 24.05.1996 Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству.

2. Скасувати державний акт на право постійного користування землею серії ЖТ 05-09№000043, виданого 24.05.1996 Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству.

3.Скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серії ЖТ 05-09№000043, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території Ружинської районної ради народних депутатів за № 43.

4. Зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (код 00476843) повернути Житомирській обласній державній адміністрації земельну ділянку водного фонду загальною площею 65,7 га, розташовану на території Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, що фактично використовується Товариством, до земель державної власності шляхом складання акту прийому-передачі.

5. Припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею 62,8 га, розташованої на території Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, з цільовим призначенням для риборозведення на промисловій основі Товариства з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (код 00476843), яке здійснюється на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ЖТ №000272, виданого 24.05.1996 Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподареько-рибоводному підприємству.

6. Скасувати державний акт на право постійного користування землею серія ІІ -ЖТ №000272, виданого 24.05.1996 Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству.

7.Скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право простійного користування землею серія ІІ-ЖТ №000272, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території Ружинської районної ради народних депутатів за № 44.

8. Зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводпс підприємство"(код 00476843) повернути Житомирській обласній державній адміністрації земельну ділянку-водного фонду загальною площею 62,8 га, розташовану на території Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, що фактично використовується Товариством, до земель державної власності шляхом складання акту прийому-передачі.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що з моменту припинення Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства , якому в постійне користування були передані вказані вище земельні ділянки для вирощування товарної риби, припинилося його право користування цими земельними ділянками, а тому створене 30.07.99 на базі вказаного державного підприємства СВАТ"Житомирське обласне сільськогосподарське рибоводне підприємство", яке з 23.01.12 реорганізоване шляхом перетворення в ТзДВ "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (відповідач) незаконно використовує на даний час спірні земельні ділянки водного фонду площею 65,7га та 62,8 га.

У відзиві на позовну заяву (а.с.156) відповідач позов не визнав з тих підстав, що СВАТ "Житомирське обласне сільськогосподарське рибоводне підприємство" та ТзДВ "Житомирське обласне сільськогосподарське- рибоводне підприємство" стали правноступниками прав і обов`язків Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства у тому числі в частині права користування земельними ділянками водного фонду згідно державних актів на право постійного користування землею, які були видані Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству; просить застосувати строки позовної давності, які розпочалися з 30.07.99; зазначає про відсутність у прокурора процесуальної дієздатності для звернення до суду з даною позовною заявою. , до

У письмових поясненнях (а.с.220) Житомирська ОДА зазначила, що у відповідності до ст.141 Земельного кодексу України, припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ, організацій, які можуть набувати права користування земельною ділянкою державної чи комунальної власності є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Самовільно зайняті відповідачем спірні земельні ділянки підлягають поверненню Житомирській ОДА до земель державної власності.

У письмових поясненнях (а.с.229) Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області позов прокурора підтримало та зазначило, що після припинення діяльності Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства, земельні ділянки повинні були повернутися у розпорядження Житомирської ОДА; питання щодо видачі відповідних рішень та передачі в оренду даної категорії земель (земель водного фонду) в Житомирській області займається виключно Житомирська ОДА відповідно до ч.5 ст.122 Земельного кодексу України; оскільки спірні земельні ділянки відносяться до земель водного фонду Головне управління Держгеокадастру не є розпорядником даних земельних ділянок.

У відповіді на відзив (а.с.235) прокурор зазначив, що позовна заява містить належне обгрунтування наявність порушень інтересів держави та необхідність їх захисту та зазначено про бездіяльність органів, які уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; позовна давність на вказані вимоги не поширюється, оскільки відповідач використовує спірні земельні ділянки за відсутності оформленого у встановленому законом порядку права; право користування спірними земельними ділянками припинилося 30.07.99 разом з припиненням діяльності Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства. Надання земельних ділянок у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Автоматичне переоформлення прав землекористування діючим законодавством не передбачено.

Представник Житомирської ОДА та прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області свого представника в судове засідання не направило, про причину неявки суд не повідомило, про день розгляду справи було повідомлене належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції. Позиція щодо спору викладена у письмових поясненнях.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Надіслав клопотання від 29.11.19 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась, заперечення відповідача викладені у письмовому відзиві, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням сесії Ружинської районної ради народних депутатів від 21 вересня 1996 року в постійне користування Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству передано земельні ділянки водного фонду для вирощування товарної риби на промисловій основі, що розташовані на території Ружинського району, а саме:

- площею 65,7 га на території Вчорайшенської сільської ради (Державний акт на право постійного користування серія ЖТ 05-09№000043, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території Ружинської районної ради народних депутатів за №43 від 24.05.1996);

- площею 62.8 га на території Малонизгорецької сільської ради (Державний акт на право постійного користування серія II- ЖТ №000272, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території Ружинської районної ради народних депутатів за №44 від 24.05.1996).

Наразі вказані вище земельні ділянки розташовані на території новоствореної Вчорайшенської сільської ради.

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області №32-ДП від 15.02.1996 прийнято рішення про приватизацію Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства.

Відповідно до Законів України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі","Про приватизацію державного майна" і наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області №70-ВАТ від 30.07.1999, в ході проведення приватизації на базі державного підприємства "Житомирське обласне державне виробниче сільськогосподарське- рибоводне підприємство" створено СВАТ "Житомирське обласне сільськогосподарське-рибоводне підприємство".

Згідно Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько- рибоводного підприємства від 30.03.1999, до статутного капіталу СВАТ "Житомирське обласне сільськогосподарське-рибоводне підприємство" (далі СВАТ "Житомиррибгосп") не увійшло державне майно - об`єкти, які не підлягають приватизації, зокрема ставки та гідротехнічні споруди, що підтверджується Актом оцінки цілісного майнового комплексу, затвердженого заступником начальника регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області від 30.03.1999 та Планом приватизації Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства, затвердженого заступником начальника регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області від 28.11.1999.

У переліку нерухомого майна, що передано у власність СВАТ "Житомиррибгосп", відсутні земельні ділянки, водні об`єкти ( ставки) та гідротехнічні споруди (інформація Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області від 30.06.2000 №1568).

Наказом регіонального відділення фонду державного майна України по Житомирській області від 15.05.2003 №289 процес приватизації СВАТ "Житомиррибгосп" був завершений.

З 23.01.2012 СВАТ "Житомиррибгосп" реорганізовано шляхом перетворення в Товариство з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарське-рибоводне підприємство" (далі ТзДВ "Житомиррибгосп"),

Підставою для звернення з даним позовом до суду стало те, що СВАТ "Житомиррибгосп", а в подальшому ТзДВ "Житомиррибгосп" використовує до цього часу вищевказані земельні ділянки водного фонду на території Ружинського району на підставі Державних актів на право постійного користування земель, які видавалися Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству 24.05.1996.

На підставі вказаного прокурор просить припинити права постійного користування земельними ділянками площею 65,7 га та 62,8 га ТзДВ "Житомиррибгосп", скасувати Державні акти серії ЖТ 05-09№000043 та серії II- ЖТ №000272 на право постійного користування землею, які видавалися Житомирському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству та зобов`язати ТзДВ "Житомиррибгосп" повернути вказані земельні ділянки Житомирській ОДА до земель державної власності. .

Заперечуючи проти позову відповідач ТзДВ "Житомиррибгосп" зазначив, що товариство є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько- рибоводного підприємства.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, проаналізувавши норми чинного законодавства , які регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України (від 25.10.2001 № 2768-ІІІ) передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності можуть набувати вичерпне коло осіб, зокрема підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно інформації Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області від 31.05.2019 №03/1347 , 30.07.1999 Житомирське обласне державне виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство було припинене.

СВАТ "Житомиррибгосп" згідно даних наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстровано 30.07.1999 на підставі розпорядження голови Ружинської районної державної адміністрації №283 від 30.07.1999.

Як вбачається з Статуту ТзДВ "Житомиррибгосп", вказане товариство створене у формі товариства з додатковою відповідальністю шляхом перетворення СВАТ "Житомиррибгосп" та є правонаступником всіх прав та обов`язків СВАТ "Житомиррибгосп". Згідно даних наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТзДВ "Житомиррибгосп" зареєстроване 23.01.2012.

За інформацією Бердичівського управління ГУ ДФС у Житомирській області згідно бази даних за кодом рахується СВАТ "Житомиррибгосп" та його правонаступник ТзДВ "Житомиррибгосп" .

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-піднриємців та громадських формувань, у статутному капіталі ТзДВ "Житомиррибгосп" відсутня частка держави. Підтвердженням цього є також інформація Регіонального відділення ФДМУ від 31.05.2019.

Таким чином, в постійному користуванні ТзДВ "Житомиррибгосп", відповідно до вимог Земельного кодексу України не можуть перебувати земельні ділянки державної та комунальної власності.

Порядок набуття, виникнення, а також припинення права постійного користування земельною ділянкою, що, зокрема, перебуває у державній чи комунальній власності, врегульований виключно нормами Земельного кодексу України.

Пунктом "в" ч.1 ст. 141 Земельного Кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Земельний кодекс України в редакції від 13.03.1992 і Земельний кодекс України в редакції від 25.10.2001 не передбачають жодних виняткових підстав для набуття права користування земельними ділянками правонаступниками колишніх землекористувачів. Відповідно ст. 19 ЗК України (в редакції від 13.03.1992) і ст. 123 ЗК України (в редакції від 25.10.2001) надання земельних ділянок юридичним особам у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Право користування земельною ділянкою припиняється у разі припинення діяльності підприємства (ст. 27 ЗК України в редакції від 13.03.1992). Статтею 37 чинного на той час ЦК УРСР та чинного на той час ст. 34 Закону України "Про підприємства в Україні" встановлювалося, що юридична особа припиняє свою діяльність шляхом ліквідації чи реорганізації (перетворення). Зважаючи на викладене, перетворення державного підприємства у СВАТ є юридичним фактом для припинення його права на користування земельною ділянкою.

Автоматичне переоформлення прав землекористування діючим законодавством не передбачено.

Отже, враховуючи вищевказані положення ст. ст. 22, 27 Земельного кодексу України від 18.12.1990., ст. ст. 92, 141 Земельного кодексу України від 25.10.2001, у разі припинення діяльності (реорганізація чи ліквідація) релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій право постійного користування земельною ділянкою припиняється і в порядку правонаступництва до нової (новоутвореної, реорганізованої) особи не переходить.

Тобто, Житомирське обласне державне виробничого сільськогосподарсько-рибоводне підприємство припинено в результаті реорганізації (шляхом перетворення) у СВАТ "Житомиррибгосп", що в свою чергу виключає правонаступництво прав та обов`язків щодо користування земельними ділянками Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства як СВАТ "Житомиррибгосп" так і відповідача по справі ТзДВ "Житомиррибгосп".

З моменту припинення функціонування Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства, припинено право користування на вищевказані земельні ділянки водного фонду, що розташовані на території Вчорайшенської сільської ради у Ружинському районі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 14.12.2016 у справі №911/109/16, постанові Верховного суду від 31.10.2018 у справі № 916/1776/17.

Оскільки перетворення Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства є юридичним фактом для припинення у нього права постійного користування земельною ділянкою (відповідна правова позиція Верховного Суду України викладалася у постанові від 21.01.2002, справа № 6/24-1/87) у відповідача не виникло права постійного користування вказаними земельними ділянками згідно Державних актів серії ЖТ 05-09№000043 та серії II- ЖТ №000272, а тому неможливо припинити право, яке на даний час не виникло та не існує , у зв`язку з чим вимоги прокурора про припинення прав постійного користування земельними ділянками ТзДВ "Житомиррибгосп" не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до положень ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Таким чином, питання щодо передачі у користування земельних ділянок згідно вищевказаних державних актів на право постійного користування відноситься до компетенції Житомирської обласної державної адміністрації.

Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Порядок передачі в оренду земельних ділянок визначений ст. 124 Земельного кодексу України, згідно якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.2, 3 сг. 134 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до положень Земельного кодексу України, обов`язковими умовами для одержання земельної ділянки у користування є прийняття відповідного рішення уповноваженим органом, розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки та проведення земельних торгів щодо продажу права оренди цієї земельної ділянки.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право власності або користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст.ст. 125, 126 ЗК України).

Також, ст. 92 Земельного кодексу України передбачено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; релігійні організації України; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування; вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку.

Єдиним належним і допустимим доказом належності спірної земельної ділянки тій чи іншій особі є наявність правовстановлюючого документа.

Законодавство України не передбачає автоматичну видачу нового державного акту на право постійного користування земельною ділянкою або відповідного свідоцтва у разі зміни назви або організаційно-правової форми землекористувача.

Так, у листі Державного агентства земельних ресурсів України від 28.08.2013 № 15536/17/4-13 "Про надання роз`яснення щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою" зазначено, що після реорганізації новоствореній юридичній особі необхідно звернутися із клопотанням до відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, з урахуванням їх компетенций, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, з метою переоформлення права постійного користування земельними ділянками, у порядку, встановленому статтею 123 цього ж Кодексу.

Земельні ділянки згідно вищевказаних державних актів на право постійного користування надані в користування для риборозведення на промисловій основі.

Суду не надано доказів звернення із заявами СВАТ "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводие підприємство", в подальшому ТзДВ "Житомиррибгосп" щодо оформлення права користування землею на адресу відповідних компетентних органів . Рішення щодо передачі земельних ділянок у власність або користування вказаних суб`єктів господарювання відповідними компетентними органами не приймалися.

Таким чином, СВАТ "Житомиррибгосп", а в подальшому ТзДВ "Житомиррибгосп" жодних дій щодо оформлення чи переоформлення права користування спірними земельними ділянками не вчиняли.

Вищевказане свідчить про те, що ТзДВ "Житомиррибгосп" в порушення вимог ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України використовує вищевказані земельні ділянки водного фонду державної власності без жодної правової підстави.

Таким чином, приймаючи до уваги положення чинного законодавства, право постійного користування земельними ділянками згідно Державних актів серії ЖТ 05-09№000043, II-ЖТ №000272 було припинено, у зв`язку з припиненням Житомирського обласного державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства, а вищевказані Державні акти на право постійного користування землею, які зареєстровані в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території Ружинської районної ради народних депутатів припинили свою дію, тому вимоги прокурора про скасування державних актів та про скасування записів про реєстрацію цих актів не підлягають задоволенню.

Прокурор посилаючись на інформацію Відділу в Ружинському районі Головного правління Держгеокадастру в Житомирській області, згідно якої вищевказані спірні земельні ділянки рахуються за Житомирським обласним державним сільськогосподарсько-рибоводним підприємством, Державні акти на право постійного користування землею зареєстровані в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійною користування землею на території Ружинської районної ради народних депутатів, просить скасувати запис про реєстрацію Державних актів.

Відповідно до ч.5 ст.122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

За приписами ст.59 Земельного кодексу України, землі водного фонду надаються у постійне користування за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, розпорядження спірними земельними ділянками здійснює Житомирська обласна державна адміністрація.

Оскільки розпорядження спірними земельними ділянками здійснює Житомирська обласна державна адміністрація, яка є позивачем у даній справі, відповідач не може відповідати за діяльність органу місцевого самоврядування, нормами чинного законодавства не передбачено заявляти позовні вимоги до позивача, вимоги прокурора про скасування запису про реєстрацію Державних актів не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 цього кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 цього кодексу застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 статті 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Тобто за змістом частини 1 статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно положень ст. 122 Земельного кодексу України, органами, уповноваженими здійснювати функції держави у виниклих спірних правовідносинах, є Житомирська обласна державна адміністрація.

З огляду на те, що рішення про передачу спірних земельних ділянок у користування ТзДВ "Житомиррибгосп" уповноваженими державними органами не приймалися, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування Товариству не розроблялися та не затверджувалися, земельні торги щодо земельних ділянок не проводилися, користування ТзДВ "Житомиррибгосп" спірними земельними ділянками здійснена в порушення вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст. 92,116, 122,123, 124, 125. 134 Земельного кодексу України, тобто за відсутності оформленого у встановленому законом порядку права.

Ураховуючи наведене, ТзДВ "Житомиррибгосп" порушено встановлений чинним законодавством порядок одержання права користування землею, товариство є таким що користується спірними земельними ділянками безпідставно.

Отже, спірні земельні ділянки, підлягають поверненню до земель державної власності Житомирській обласній державній адміністрації.

Прокурор формулюючи в позовній заяві вимоги про повернення ділянок до державної власності зазначає, що таке повернення має відбутися шляхом складання акту прийому передачі. Вимога у такій формі свідчить про те, що прокурор просить встановити порядок виконання рішення в цій частині.

Відповідно до ст.239 ч.1 ГПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання.

Господарський суд вважає за неможливе визначити порядок виконання рішення, який запропонував прокурор, оскільки такий порядок ускладнить виконання рішення, так як в зв`язку з відсутністю законодавчої врегульованості форми та змісту такого акту, вказівка в рішення про складання такого акту може призвести до зловживань з боку боржника та звузить коло повноважень державного виконавця в разі примусового виконання рішення суду.

Заперечуючи проти позову відповідач серед іншого, просив застосувати строки позовної давності, які розпочалися з 30.07.99 та зазначив про відсутність у прокурора процесуальної дієздатності для звернення до суду з даною позовною заявою.

Заперечення відповідача не беруться судом до уваги враховуючи наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Статтею ст. 257 ЦК України, встановлений загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), в три роки.

Статтею 268 Цивільного кодексу України визначено вимоги на які позовна давність не поширюється. Але цей перелік вимог не є вичерпним, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 ЦК України законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність.

Відповідно до п.5.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 25.05.13 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", у статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі. Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред`явити такий позов у будьякий час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Обов`язковою умовою негаторного позову є існування порушення прав власника на час пред`явлення такого позову.

Земельні відносини з порушенням законодавства України, спричиняють державі економічні збитки, в тому числі у вигляді ненадходження орендних платежів, земельного податку, перешкоджає здійсненню передбаченого Конституцією України права власності на землю, призводить до нераціонального використання земель, у зв`язку з чим, спричиняє порушення інтересів територіальної громади.

Оскільки відповідач тривалий час безпідставно користується земельними ділянками чим порушуються інтереси держави в особі органу уповноваженого здійснювати розпорядження цією земельною ділянкою , Житомирська ОДА вправі у будьякий час звернутися за захистом порушеного права.

Таким чином, посилання відповідача на пропуск строків позовної давності для звернення з даним позовом до суду не грунтується на вимогах закону.

Стосовно подання даного позову прокурором.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів громадян і держави в суді у випадках, передбачених законом.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України № З-рп/99 у справі №1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

За приписами частини другої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 N1-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

За приписами ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Ураховуючи рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 в якому зазначено, що із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, зокрема охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14 січня 2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до ч.3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У даному випадку, органи уповноважені звертатися до суду Житомирська обласна державна адміністрація, як орган державної влади, який відповідно до вимог ст. 122 Земельного кодексу України наділений повноваженнями розпоряджатись земельними ділянками водного фонду державної власності, та Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, як орган, який організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, починаючи з 30.07.1999, тобто з моменту припинення права Житомирського обласного державного виробничого сільськогосгюдарсько-рибоводного підприємства користування вищевказаними земельними ділянками водного фонду, з метою захисту майнових прав до суду не звертались та належним чином до цього часу не реалізувала право вимоги щодо усунення спочатку СВАТ "Житомиррибгосп", а в подальшому ТзДВ "Житомиррибгосп" порушень земельного законодавства при використанні земельних ділянок водного фонду на території Ружинського району.

Невжиття Житомирською обласною державною адміністрацією та Головним управліням Держгеокадастру в Житомирській області протягом тривалого часу заходів до усунення порушень, які мали місце при використанні відповідачем земельних ділянок водного фонду державної власності, свідчить про невиконання обов`язку щодо захисту та відновлення порушених майнових інтересів держави та призводить до спричинення суттєвої шкоди державним інтересам, підриву основ фінансово-економічної діяльності держави, оскільки до бюджету не надходять в повному обсязі кошти від використання вищевказаних земельних ділянок.

Бердичівською місцевою прокуратурою за результатами вивчення стану законності використання відповідачем вищевказаних земельних ділянок водного фонду 13.03.2019 на адресу Житомирської обласної державної адміністрації направлено лист для вжиття відповідних заходів реагування на усунення вищевказаних порушень вимог земельного законодавства та 11.06.19 направлено лист до ГУ Держгеокадастру в Житомирській області для вжиття відповідних заходів реагування на усунення вищевказаних порушень вимог земельного законодавства.

У відповідь на вказані листи Житомирська ОДА 10.05.19 повідомила про доведення до відома ТзДВ "Житомиррибгосп" про умови користування спірними земельними ділянками, а ГУ Держгеокадастру в Житомирській області 19.06.19 повідомило про відсутність інформації стосовно порушень відповідачем вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим акти реагування не вносились, заходи державного контролю за використанням та охороною земель не проводились.

Засоби реагування на листи прокурора не надали очікуваного результату, оскільки станом на 21.06.19 земельні ділянки не були повернуті ТзДВ "Житомиррибгосп" до Житомирської ОДА.

Невжиття Житомирською ОДА та ГУ Держгеокадастру в Житомирській області заходів по зверненню з позовом до суду про усунення порушень інтересів держави стало підставою для зверненн з даним позовом до суду прокурором .

З огляду на викладене вище, виходячи з предмету та підстав позову, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості звернення прокурора з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір в розмірі 3842,00грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Товариству з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (13600, Житомирська область, смт.Ружин, вул.Київська,60; код 00476843) повернути Житомирській обласній державній адміністрації (10014, м.Житомир, майдан ім.С.П.Корольова,1; код 00022489) земельну ділянку водного фонду загальною площею 65,7га, розташовану на території Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, межі якої визначені в Державному акті на право постійного користування землею серія ЖТ05-09№000043, який виданий 24.05.1996.

3. Товариству з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (13600, Житомирська область, смт.Ружин, вул.Київська,60; код 00476843) повернути Житомирській обласній державній адміністрації (10014, м.Житомир, майдан ім.С.П.Корольова,1; код 00022489) земельну ділянку водного фонду загальною площею 62,8га, розташовану на території Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, межі якої визначені в Державному акті на право постійного користування землею серія ІІ-ЖТ №000272, який виданий 24.05.1996.

4. Відмовити в позові в частині вимог про припинення права користування, про скасування державних актів, про скасування запису про реєстрацію.

5. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Житомирське обласне сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (13600, Житомирська область, смт.Ружин, вул.Київська,60; код 00476843) на користь Прокуратури Житомирської області (10014 м. Житомир вул. Леха Качинського, 2; код ЄРДПОУ 02909950) - 3842,00 грн. судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.12.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - позивачам (рек. з повід. про вруч.)

4 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.)

5 - прокуратурі Житомирської області

6- Бердичівській місцевій прокуратурі