УХВАЛА

09 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/567/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.02.2019 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства "Біловодськтепло" Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення 260 019,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2019 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 (у складі колегії суддів: Тихий П.В., Гетьман Р.А., Россолов В.В.) та рішення Господарського суду Луганської області від 19.02.2019 (суддя Зюбанова Н.М.)

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

В касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2019, в якому скаржник зазначає про те, що повний текст оскаржуваної постанови ним отримано 21.10.2019, що підтверджується копією конверту суду апеляційної інстанції з зазначенням ШКІ № 952.

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів вважає наведені скаржником підстави пропуску строку поважними, у зв`язку з чим приходить до висновку про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Однак дослідивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Гсподарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального підприємства Біловодськтепло Біловодської селищної ради Луганської області (далі -КП "Біловодськтепло" БСР Луганської області) про стягнення 260 019,90 грн, а саме: стягнення 12 679,42 грн. 3% річних, 158 417,32 грн. інфляційних нарахувань та 88 923,16 грн. пені за договором купівлі-продажу природного газу № 1017/14-БО-20 від 20.11.2013.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.02.2019 позов задоволено частково, стягнуто з КП "Біловодськтепло" БСР Луганської області на користь ПАТ НАК "Нафтогаз України" 12 679,42 грн 3% річних, 149 552,78 грн інфляційних нарахувань, 46 455,00 грн пені та 3 130, 31 грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Луганської області від 25.06.2019 - без змін.

Cуди попередніх інстанцій з посиланням на правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 18.01.2019 у справі № 913/66/18, зокрема, зазначили, що в силу приписів чинного законодавства АТ "НАК "Нафтогаз України" є енергопостачальною компанією в розумінні статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси". Тобто, мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції триває.

АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Верховного Суду з касаційною із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.02.2019, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та постанову в частині відмови у стягненні 42 458,16 грн пені та 8 864,54 грн інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначені позовні вимоги.

У касаційній скарзі скаржник зазначає що, оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням та неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 ГПК України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 293 ГПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Приймаючи оскаржувані рішення Господарського суду Луганської області від 19.02.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у цій справі суди керувалися правовими висновками Верховного Суду, викладеними зокрема, у постанові від 18.01.2019 у справі № 913/66/18 та об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Застосування таких правових висновків під час прийняття оскаржуваної постанови повністю відповідає вимогам пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України.

При цьому, розглянувши доводи касаційної скарги, проаналізувавши текст оскаржуваних судових рішень та враховуючи зміст правовідносин, що склалися між сторонами у даній справі, які є подібними тим, що існували між сторонами, спорів у яких приймалися постанови Верховного Суду, Суд вважає, що оскаржувані рішення попередніх інстанцій прийняті відповідно до висновків суду касаційної інстанції, викладених у зазначених вище постановах.

Так як ціна позову у справі № 913/567/18 не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ця справа не належить до категорії справ, що в обов`язковому порядку розглядаються за правилами загального позовного провадження, а касаційна скарга АТ "НАК "Нафтогаз України" в розумінні положень пункту 1 частини 2 статті 293 ГПК України є необґрунтованою, Суд, враховуючи також принцип остаточності судового рішення, відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини 3 статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Згідно з рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються із права на апеляцію та касацію, для недопущення будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.02.2019 у справі № 913/567/18 має бути відмовлено.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.02.2019 у справі № 913/567/18.

2. Касаційну скаргу повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (в тому числі платіжне доручення № 7010327 від 06.11.2019 на суму 3 842,00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. Краснов

Суддя: Г. Мачульський

Суддя: І. Кушнір