ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/548/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання Соловйова Д.В.

Представники сторін:

Від ПП„Прем`єра Південь" - Дубовий І.А., ордер серія ЧК № 130380, дата видачі : 02.12.19;

Від ДП „Херсонський облавтодор" ВАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" - не з`явився;

від Філії „Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця" - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" в особі Філії „Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019

по справі №923/548/19

за позовом Приватного підприємства „Прем`єра Південь"

до Дочірнього підприємства „Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" в особі Філії „Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця"

про про стягнення 1 797 541,75 грн.,

(суддя першої інстанції: Соловйов К.В., дата та місце ухвалення рішення: 05.09.2019, Господарський суд Херсонської області, м.Херсон, вул.Театральна,18)

В липні 2019 року Приватне підприємство «Прем`єра Південь» (далі - ПП «Прем`єра Південь») звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця» (далі - ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») про стягнення 1797541,75 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ПП "Прем`єра Південь" 1581470,26 грн. заборгованості з оплати товару, 50444,77 грн. річних, 148238,28 грн. інфляційних втрат та 26701,60грн. компенсації по сплаті судового збору, відмовлено у стягненні 3751,32 грн. річних та 13637,12 грн. інфляційних втрат. Крім того, рішенням відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання даного рішення.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням філією відповідача, яка не є юридичною особою, виконання своїх договірних зобов`язань в частині оплати товару, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1581470,26грн. заборгованості з оплати товару підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу (інфляційних втрат) підлягають частковому задоволенню, в розмірах відповідно, 50444,77грн. та 148238,28 грн.

Крім того, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення у зв`язку з ненаданням відповідачем до суду доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин, з існуванням яких за текстом клопотання пов`язується наявність підстав для надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 в частині стягнення 50444,77 грн. 3% річних, 14238,28 грн. інфляційних та в частині відмови у задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення - скасувати, прийнявши нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Апелянт зазначив, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що договори в даному випадку укладені з філією, яка не є юридичною особою, а отже суд повинен був витребувати та дослідити документи відповідача, зокрема статут підприємства та положення про філію. Крім того, не вирішено питання участі філії «Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця» в судових засіданнях.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що філія, як відособлений та відокремлений підрозділ ДП «Херсонський облавтодор» повністю підзвітна та підконтрольна останньому і не має права без погодження та доручення керівника головного підприємства укладати будь-які договори, а тим паче, на суму 100000,00 грн. та більше.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у розстрочені виконання судового рішення, оскільки не врахував, що стягнення усієї суми коштів може призвести до припинення діяльності підприємства, а тому питання розстрочення сплати грошового зобов`язання підлягало детальному розгляду задля недопущення порушення прав відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №923/548/19 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства „Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" в особі Філії „Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019.

18.10.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ПП «Прем`єра Південь» заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 по справі №923/548/19 без змін, а скаргу - без задоволення.

Ухвалою Південно-захіндного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства „Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" в особі Філії „Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 по справі №923/548/19 призначено в судовому засіданні на 02.12.2019 року

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 задоволено клопотання ПП „Прем`єра Південь" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

02.12.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з від`їздом представника за межі України.

В судовому засіданні представник ПП «Прем`єра Південь» заперечував проти доводів апеляційної скарги, наполягав на залишенні рішення суду першої інстанції без змін, а скарги - без задоволення. Представник ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та розглянути справу за відсутністю представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП "Прем`єра Південь", як постачальник, та філія "Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця" ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", як покупець, уклали 06.09.2017 між собою договір поставки нафтопродуктів за №06/09/2017.

Крім того, у першій половині 2018 року ПП "Прем`єра Південь", як постачальник, та філія "Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця" ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", як покупець, уклали договори поставки нафтопродуктів №19/02/2018 від 19.02.2018, №15/03/2018 від 15.03.2018, №25/18М від 25.06.2018.

Усі вказані договори поставки є однотипними за своїми умовами, а їхніми умовами, які впливають на взаємовідносини сторін в межах даного спору, є наступні:

- постачальник зобов`язується передати у власність покупця, в порядку та на умовах, що визначені договором, нафтопродукти, зокрема, мазут М100 та бітум нафтовий дорожній в`язкий БНД 60/90, окремими партіями, згідно заявок покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити отриманий від постачальника товар (пункт 1.1.);

- розрахунки за товар проводяться протягом 60-ти банківських днів після отримання товару, на підставі рахунку-фактури, з супровідними документами на товар (видаткова та товарно-транспортна накладні, сертифікат якості товару). При затримці надання відповідачеві повного комплекту вказаних рахунку та супровідних документів на товар, відлік строку оплати товару розпочинається з дати отримання відповідачем вказаних документів (пункти 4.1., 5.6.).

На виконання умов вказаних договорів поставки позивач передав філії відповідача, а остання, в свою чергу, прийняла зазначений товар:

- мазут паливний М100 у кількості 13,3 тони, загальною вартістю 171570грн (з ПДВ), з урахуванням вартості послуг доставки товару, на підставі видаткової накладної №148 від 28.12.2017 на суму 171570грн., з товарно-транспортною накладною № 148 від 28.12.2017 до неї, згідно довіреності відповідача № 314 від 28.12.2017 (а.с.16, 17);

- мазут паливний М100 у кількості 31,5 тони, загальною вартістю 441000,13грн (з ПДВ), з урахуванням вартості послуг доставки товару, на підставі видаткової накладної №4 від 27.02.2018 на суму 441000,13грн., з товарно-транспортною накладною №4 від 27.02.2018 до неї, згідно довіреності філії відповідача № 38 від 27.02.2018 (а.с.21, 22);

- мазут паливний М100 у кількості 31,5 тони, загальною вартістю 441000,13грн (з ПДВ), з урахуванням вартості послуг доставки товару, на підставі видаткової накладної №6 від 28.02.2018 на суму 441000,13грн., з товарно-транспортною накладною №6 від 28.02.2018 до неї, згідно довіреності філії відповідача № 38 від 27.02.2018 (а.с.21, 23, 24);

- бітум нафтовий дорожній БНД60/90 у кількості 19 тонн, загальною вартістю 281200грн. (з ПДВ), з урахуванням вартості послуг доставки товару, на підставі видаткової накладної №7 від 16.03.2018 на суму 281200грн., з товарно-транспортною накладною №7 від 16.03.2018 до неї, згідно довіреності філії відповідача № 61 від 16.03.2018 (а.с.29, 30);

- мазут паливний М100 у кількості 11,69 тони, загальною вартістю 157815грн (з ПДВ), з урахуванням вартості послуг доставки товару, на підставі видаткової накладної №51 від 26.06.2018 на суму 157815грн., з товарно-транспортною накладною №51 від 26.06.2018 до неї, згідно довіреності філії відповідача № 166 від 26.06.2018 (а.с.35, 36);

- мазут паливний М100 у кількості 21,71 тони, загальною вартістю 293085грн. (з ПДВ), з урахуванням вартості послуг доставки товару, на підставі видаткової накладної №52 від 26.06.2018 на суму 293085грн., з товарно-транспортною накладною №52 від 26.06.2018 до неї, згідно довіреності філії відповідача № 166 від 26.06.2018 (а.с.36, 37).

Разом з тим, оплату цього товару на умовах зазначених договорів не було здійснено.

Позивач підтверджує здійснення відповідачем лише часткової оплати цього товару:

- в сумі 100 000 грн. товару, якій вказаний у видатковій накладній №148 від 28.12.2017, після чого, за обліком позивача, заборгованість з оплати цього товару складає 71570 грн.;

- в сумі 100 000 грн. товару, якій вказаний у видатковій накладній №4 від 27.02.2018, після чого, за обліком позивача, заборгованість з оплати цього товару складає 34100,13 грн.;

- в сумі 4200 грн. товару, якій вказаний у видатковій накладній №6 від 28.02.2018, після чого, за обліком позивача, заборгованість з оплати цього товару складає 436800,13 грн.

Загальна сума заборгованості з оплати товару позивача, який вказаний у видаткових накладних №148 від 28.12.2017, №4 від 27.02.2018, №6 від 28.02.2018, №7 від 16.03.2018, №/№51 та 52 від 26.06.2018, за обліком позивача, складає 1581470,26 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була надіслана на адресу філії відповідача претензія від 13.05.2019 з вимогою погасити заборгованість, що виникла з договорів поставки нафтопродуктів №06/09/2017 від 06.09.2017, №19/02/2018 від 19.02.2018, №15/03/2018 від 15.03.2018, №25/18М від 25.06.2018, проте вимога була не виконана.

У зв`язку з невиконанням філією відповідача зобов`язань щодо здійснення оплати вказаного товару відповідно до умов укладених договорів поставки нафтопродуктів №06/09/2017 від 06.09.2017, №19/02/2018 від 19.02.2018, №15/03/2018 від 15.03.2018, №25/18М від 25.06.2018, за виконаним позивачем розрахунком відповідачу нараховані 161875,40 грн. інфляційних витрат та 54196,09 грн. 3% річних, починаючи з відповідних дат виникнення заборгованості з оплати зазначеного у кожній з видаткових накладних товару та по 01.07.2019, включно (а.с.43-46).

Вказані обставини стали підставою звернення ПП «Прем`єра Південь» до Господарського суду Херсонської області з даним позовом.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст.202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до положень ст.95 Цивільного Кодексу України, філією - є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза межами її місцезнаходження та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням і здійснює представництво та захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій і представництв призначаються юридичною особою та діють на підставі виданої нею довіреності.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з умов укладених між сторонами договорів поставки, вказані договори підписані Філією «Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги в особі керівника Баранецького Богдана Богдановича, який діяв на підставі Статуту.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що на дату звернення до суду та на дату розгляду даної справи по суті договори поставки нафтопродуктів №06/09/2017 від 06.09.2017, №19/02/2018 від 19.02.2018, №15/03/2018 від 15.03.2018, №25/18М від 25.06.2018 є чинними та такими, що підлягають виконанню. Вказані договори відповідачем не ос порені, не визнавались судом недійсними, положення договору відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на виникнення між сторонами майново-господарських зобов`язань, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи апелянта стосовно відсутності повноважень у відокремленого підрозділу - філії, на вчинення вищевказаних правочинів.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що в даних правовідносинах відбулось наступне схвалення правочину, що підтверджується частковою оплатою:

- в сумі 100 000 грн. товару, якій вказаний у видатковій накладній №148 від 28.12.2017, після чого, за обліком позивача, заборгованість з оплати цього товару складає 71570 грн.;

- в сумі 100 000 грн. товару, якій вказаний у видатковій накладній №4 від 27.02.2018, після чого, за обліком позивача, заборгованість з оплати цього товару складає 34100,13 грн.;

- в сумі 4200 грн. товару, якій вказаний у видатковій накладній №6 від 28.02.2018, після чого, за обліком позивача, заборгованість з оплати цього товару складає 436800,13 грн.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували погашення заборгованості ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 1581470,26 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує ту обставину, що під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, відповідачем визнавалося в повному обсязі заявлена до стягнення позивачем сума основного боргу, що підтверджується відзивом, наявним в матеріалах справи. (а.с. 87-88)

Згідно з ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Стосовно вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок 3% річних та інфляційних, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 50444,77 грн. річних та 148238,28 грн. інфляційних.

Судовою колегією розглянуто та відхилено доводи апелянта щодо необґрунтованості відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За правилами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 73, 76 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про тяжкий фінансовий стан відповідача, про наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тобто не доведено наявність підстав для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду про відсутність підстав для надання розстрочки виконання рішення суду, у зв`язку з чим місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Судова колегія зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою (рішення у справах "Серявін та інші проти України", "Руїз Торіха проти Іспанії"), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі „Трофимчук проти України").

Судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом у ході розгляду справи було досліджено всі обставини справи, перевірено їх наявними у ній доказами, та надано їм відповідну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та відхиляються судовою колегією.

За таких обставин, апеляційна скарга Дочірнього підприємства „Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" в особі Філії „Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 по справі №923/548/19 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 по справі №923/548/19 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" в особі Філії „Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 по справі №923/548/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 по справі №923/548/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.12.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І.Ярош