СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа № 922/2391/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д. , суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників сторін:

від кредитора ДПС у Харківській області: Шевченко Д.В. за довіреністю від 15.10.2019 №2509/9/20-40-08-07-03;

від ГУ ДФС України у Харківській області: Швед А.В. - за довіреністю від 21.01.2019 №1754/9/20-40-10-08-01;

від кредитора ТОВ «Декорт.»: Бігдан О.А., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.08.2019 серії РП №1665) - на підставі довіреності від 01.10.2019;

від кредитора ПАТ "Дельта Банк": Липатов О.В. за довіреністю від 25.10.2019;

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області, м.Харків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 (суддя Савченко А.А.), постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області в м.Харкові о 12год.10хв., повний текст якої складений 19.07.2019,

у справі №922/2391/16,

за заявою Головного управління ДФС у Харківській області, м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Опціон, м.Харків,

про банкрутство,

ВСТАНОВИЛА:

08.11.2018 Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника, в якій заявник просив суд:

- покласти солідарно субсидіарну відповідальність на засновників - ТОВ "Компанія з управління активами "Форвард", Тимофєєва А.В. та керівника боржника Караван Р.В., який виконував обов`язки директора, у зв`язку з доведенням до банкрутства ТОВ "Компанія Опціон";

- стягнути солідарно з ТОВ "Компанія з управління активами "Форвард", Тимофєєва ОСОБА_1 та керівника боржника ОСОБА_2 , який виконував обов`язки директора, на користь ТОВ "Компанія Опціон" 1092248,04 грн (т.6, а.с. 4-27).

Ухвалою місцевого господарського суду від 19.02.2019 у справі №922/2391/16 залучено ОСОБА_3 до участі у справі №922/2391/16 в якості учасника у справі про банкрутство - особи, яка бере участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника (вх. №31730); залучено ОСОБА_2 до участі у справі №922/2391/16 в якості учасника у справі про банкрутство - особи, яка бере участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника (вх. №31730); залучено ТОВ "КУА "Форвард" до участі у справі №922/2391/16 в якості учасника у справі про банкрутство - особи, яка бере участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника(т.6, а.с.131-133).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 відмовлено Головному управлінню ДФС у Харківській області у задоволенні заяви про покладання субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника повністю (т.7, а.с.110-119).

Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на ст. 13, 14, 42, 73, 74, 79, 86, 91, 215, 233 Господарського кодексу України, ст. 619 Цивільного кодексу України, ст. 2, 22, 41 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон про банкрутство ), Методичні рекомендації щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, затверджені Наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14, п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 №55, тим, що: по-перше, суб`єктний склад осіб, наділених правом заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства чітко встановлений Законом про банкрутство. Так, Законом про банкрутство встановлено наявність такого права виключно у ліквідатора боржника. Суд дійшов висновку, що під час ліквідаційної процедури кредитор вправі звернутися до ліквідатора для вирішення питання субсидіарної відповідальності осіб за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а також зі скаргами на дії ліквідатора; по-друге, в матеріалах справи відсутній аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ "Компанія "Опціон" за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у зв`язку з тим, що підприємство тривалий час знаходилось на стадії припинення та не здійснювало господарську діяльність з 2013 року, через що виявити ознаки дій приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства не є можливим; по-третє, ГУДФС у Харківській області не доведено правових підстав розміру заявленої суми до стягнення.

Головне управління ДФС у Харківській області з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 та задовольнити заяву ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника та керівника боржника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом передчасно зроблено висновок про відсутність підстав для звернення ГУ ДФС у Харківській області із заявою про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівника боржника. Зокрема, скаржник посилається на те, що Законом про банкрутство не передбачено прямих норм, які б забороняли кредиторам, вимоги яких визнані боржником, звернутись із відповідною заявою або надавали це право лише ліквідатору. Скаржник посилається на наявність у нього статусу контролюючого органу, на якого покладено обов`язок здійснювати всі можливі заходи з метою погашення податкового боргу платників податку. Також скаржник зазначає, що при розгляді Харківськім апеляційним адміністративним судом справи №820/19096/14 судом встановлено, що збільшуючи націнку на експортований товар ТОВ «Компанія «Опціон» мінімізувало податкові зобов`язання та доходи в податковому обліку, а отже дії засновників боржника під час здійснення господарських операцій слугували виникненню податкового боргу. На думку скаржника, обставини, встановлені у судовому рішенні у справі №820/19096/14, спростовують реальність господарських операцій боржника та свідчать про заплутування з боку посадових осіб товариства боржника податкової звітності, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 1092248,04грн, позбавлення можливості здійснення боржником господарської діяльності, що в подальшому призвело до банкрутства ТОВ "Компанія "Опціон".

У відзиві на апеляційну скаргу від 23.10.2019 ТОВ «Декорт.» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін. При цьому зазначає, що статтею 41 Закону про банкрутство встановлено саме право ліквідатора на звернення з вимогами до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, тоді як кредитори таким правом не наділені. Крім того, вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які висновки розпорядника майна боржника щодо встановлення під час процедури розпорядження майном ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства чи приховування стійкої фінансової неплатоспроможності. Крім того, вказує на те, що заява кредитора не містить належних доказів будь-якої протиправної поведінки засновників та керівника боржника, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та спричинених боржнику збитків, а також вини зазначених осіб. Також зазначає, що скаржником не доведено, що станом на момент укладення угод, про які зазначено у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду, засновником боржника був ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 керівником боржника (т.7а, а.с.113-117).

05.11.2019 арбітражним керуючим Шуба В.І. ліквідатором боржника подано клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання та наявністю його письмових пояснень. Вказане клопотання підлягає задоволенню судом апеляційної інстанції як таке, що не суперечить вимогами ГПК України.

26.11.2019 ТОВ «Декорт.» подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні у Південно-західному апеляційному господарському суді (т.7а, а.с.161). Зважаючи на прибуття представника ТОВ «Декорт.» в судове засідання та його пояснення, суд апеляційної інстанції відхиляє подане клопотання за безпідставністю.

21.11.2019 Головне управління Державної податкової служби у Харківській області подано клопотання про заміну кредитора у справі №922/2391/16 з Головного управління ДФС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області з посиланням на статтю 104 ЦК України, статтю 52 ГПК України та постанову Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби». Також у клопотанні зазначило, що 31.07.2019 проведено державну реєстрацію юридичної особи ГУ ДПС у Харківській області та відповідно до наказу від 29.08.2019 №18 розпочато виконання ним повноважень ГУ ДФС у Харківській області, що припиняється (т.7а, а.с.153).

Представники ГУ ДФС у Харківській області та ПАТ "Дельта Банк" підтримали подане ГУ ДПС у Харківській області клопотання.

Представник ТОВ «Декорт.» зазначив, що не заперечує проти заміни кредитора, вирішення вказаного питання покладає на розсуд суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» створено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1. Реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. Установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з додатком 1 до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України Головне управління ДПС у Харківській області віднесено до Переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.07.2019 здійснено державну реєстрацію Головного управління ДПС у Харківській області.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 29.08.2019 №18 розпочато виконання ГУ ДПС у Харківській області функцій і повноважень ГУ ДФС у Харківській області, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ГУ ДПС у Харківській області.

Таким чином, в цій справі має місце публічне правонаступництво (повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції) від ГУ ДФС у Харківській області до ГУ ДПС у Харківській області, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання про заміну кредитора у справі №922/2391/16 та здійснення заміни кредитора у справі - ГУ ДФС у Харківській області на ГУ ДПС у Харківській області.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники скаржника та ПАТ «Дельта Банк» підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 та задовольнити заяву ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника та керівника боржника.

ТОВ «Декорт.» заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники провадження у справі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать відтиск штампу на останньому аркуші ухвали Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 та повідомлення про вручення поштових відправлень.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка сторін не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю ліквідатора та інших учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників кредиторів, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила таке.

19.07.2019 Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області звернулась до Господарського суду Харківської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Компанія «Опціон» (т.1,а.с.4-131).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.08.2019 у даній справі порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Компанія «Опціон»; визнано розмір безспірних вимог Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у розмірі 739141,50грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника ТОВ «Компанія «Опціон» Мішина С.І (т.1,а.с.172-179).

Ухвалою місцевого господарського суду від 29.11.2019 у даній справі визнано вимоги ТОВ «КУА «Форвард» на суму 8682919,60грн та включено їх до 4 черги задоволення вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Опціон», а 2756,00грн судових витрат включено до 1 черги задоволення вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Опціон» (т.2,а.с.32-35).

20.09.2016 видано наказ про проведення інвентаризації майна ТОВ «Компанія «Опціон» (т.3,а.с.15).

01.10.2016 складені акт інвентаризації розрахунків з дебіторами ТОВ «Компанія «Опціон» та акт інвентаризації майна ТОВ «Компанія «Опціон», які підписані ліквідатором Караван Р.В. та розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Мішиним С.І. (т.3,а.с.23,24).

26.11.2016 арбітражним керуючим Мішиним С.І. надані місцевому господарському суду витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна боржника, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника (т.3,а.с.26-32).

Ухвалою місцевого господарського суду від 29.11.2016 затверджений реєстр вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" в наступному складі: Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на суму 739141,50грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Опціон», 353106,54грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Опціон», а також 13780,00грн, судових витрат - 1 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Опціон»; ТОВ "КУА "Форвард" на суму 8682919,60грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Опціон» та 2756,00грн судових витрат - 1 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ «Компанія «Опціон» (т.3,а.с.50-54).

Згідно звіту розпорядника майна ТОВ «Компанія «Опціон» арбітражного керуючого Мішина С.І. від 24.11.2016 проведення повноцінного фінансового аналізу товариства не уявляється можливим з тих підстав, що товариство тривалий час знаходиться у стадії припинення, господарську діяльність не здійснює з 2013 року, а тому задоволення визначених судом вимог можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури (т.3,а.с.59).

Згідно з висновком, здійсненим за результатами аналізу фінансового становища підприємства, інвестиційного положення, та положення на товарному ринку ТОВ «Компанія «Опціон» за період з 01 серпня 2013 року по 01 серпня 2016 року арбітражним керуючим Мішиним С.І., виявити показники та ознаки з дій приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства не можливо. Проведення повноцінного фінансового аналізу підприємства ТОВ «Компанія «Опціон» не уявляється можливим на підставі того, що підприємство знаходиться у стадії припинення тривалий час, господарську діяльність не здійснює з 2013 року (т.3,а.с.73-78).

Постановою Господарського суду Харківської області від 10.01.2017 у справі №922/2391/16 припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна; визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута ТОВ "Компанія "Опціон" арбітражного керуючого Сисуна Олександра Ігоровича (т.3,а.с.126-132).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.11.2017 відхилені вимоги ПАТ "Дельта Банк" про визнання його заставним кредитором у справі №922/2391/16 про банкрутство ТОВ "Компанія" Опціон" на загальну суму 5069548,70грн та про внесення окремо вимог ПАТ "Дельта Банк" до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" в забезпеченій частині в розмірі 5069548,70 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2018, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 24.05.2018, ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.11.2017 скасовано частково; частково задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» з грошовими вимогами до боржника; окремо внесено вимоги, що забезпечені заставою, до першої черги, а саме вимоги: ПАТ "Дельта Банк" на суму 2067362,63 грн. Окремо внесено відомості щодо майна ТОВ "Компанія "Опціон", яке є предметом застави, а саме: виробниче обладнання в кількості 375 одиниць, згідно з додатком № 1 до договору застави №07/059/303/06-КТЛ від 18.12.2007 (в редакції від 24.04.2008), який є його невід`ємною частиною; заставна вартість - 2067362,63грн; внесено до першої черги задоволення вимог кредиторів судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі - 3200,00грн (т.4,а.с.175-190,263-278).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.07.2018 у цій справі задоволено заяву арбітражного керуючого Сисуна О.І. про звільнення його від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Компанія "Опціон"; звільнено арбітражного керуючого Сисуна О.І. від виконання повноважень ліквідатора у справі, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шубу В.І. (т.5, 124-127).

Ухвалою місцевого господарського суду від 10.01.2019 у цій справі здійснено заміну ТОВ «Компанія з управління активами «Форвард» на його правонаступника ТОВ «Декорт.» (т.5а, а.с.83-86).

08.11.2018 Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника, в якій заявник просив суд:

- покласти солідарно субсидіарну відповідальність на засновників - ТОВ "Компанія з управління активами "Форвард", Тимофєєва А.В. та керівника боржника Караван Р.В., який виконував обов`язки директора, у зв`язку з доведенням до банкрутства ТОВ "Компанія Опціон";

- стягнути солідарно з ТОВ "Компанія з управління активами "Форвард", Тимофєєва ОСОБА_1 та керівника боржника ОСОБА_2 , який виконував обов`язки директора, на користь ТОВ "Компанія Опціон" 1092248,04 грн (т.6, а.с. 4-27).

В обґрунтування своїх вимог кредитор посилається на те, що укладання та підписання посадовими особами завідомо невигідних для ТОВ «Компанія «Опціон» фіктивних договорів, заплутування звітності, що відображено у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі №820/19096/14, призвели до виникнення у нього заборгованості у розмірі 1092248,04грн, позбавлення можливості здійснення товариством своєї господарської діяльності та банкрутства товариства. Також скаржник зазначив, що Харківським апеляційним адміністративним судому у постанові від 07.07.2015 у справі №820/19096/14 достеменно встановлено, що збільшуючи націнку на експортний товар ТОВ «Компанія «Опціон» мінімізувало податкові зобов`язання та доходи з податку на прибуток. ТОВ «Компанія «Опціон» для здійснення експортних операцій залучало контрагентів, які мають спільних власників (засновників), які одночасно виконують функції на декількох підприємствах. Наявність спільних засновників, які одночасно виконують функції на декількох підприємствах, свідчать про обізнаність суб`єкта господарювання стосовно здійснених господарських операцій.

Ухвалою місцевого господарського суду від 19.02.2019 у справі №922/2391/16 залучено ОСОБА_3 до участі у справі №922/2391/16 в якості учасника у справі про банкрутство - особи, яка бере участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника (вх. №31730); залучено ОСОБА_2 до участі у справі №922/2391/16 в якості учасника у справі про банкрутство - особи, яка бере участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника (вх. №31730); залучено ТОВ "КУА "Форвард" до участі у справі №922/2391/16 в якості учасника у справі про банкрутство - особи, яка бере участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви ГУ ДФС у Харківській області про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника(т.6, а.с.131-133).

ТОВ «Декорт.» у своїх поясненнях щодо заяви кредитора про покладення субсидіарної відповідальності зазначає, що редакція Закону про банкрутство, яка містить положення ч.5 ст.41, набрала чинності 18.01.2013 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011 №4212-VІ, тобто після укладення та реалізації угод, які за твердженням кредитора призвели до банкрутства боржника з вини учасників та керівника, а отже в силу статті 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 не може бути застосована до спірних правовідносин. Редакція Закону про банкрутство, що діяла на момент укладення та виконання правочинів, визначених скаржником не містила відповідних положень (т.6,а.с.158,159).

У відзиві на заяву кредитора про покладання субсидіарної відповідальності на засновників боржника та керівника боржника ПАТ «Дельта Банк» погоджується з доводами ГУ ДФС у Харківській області та просить задовольнити вказану заяву (т.7,а.с.27-30).

16.07.2019 місцевим господарським прийнято оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище (т.7,а.с.110-119).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з частиною 1 статті 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Виходячи з наведеної норми, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право на подання заяв до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, наділений виключно ліквідатор банкрута.

Відповідна правова позиція викладена у пункті 30 постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі №906/904/16.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права (статті 41 Закону про банкрутство) до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що суб`єктний склад осіб, наділених правом заявляти вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, чітко визначений Законом про банкрутство.

За таких обставин, в силу особливостей процедури банкрутства, коло осіб, які мають право на подання відповідної заяви, чинним законодавством звужено виключно до ліквідатора, а отже з заявою про покладання субсидіарної відповідальності на засновників боржника його та керівника звернулась особа, яка в силу приписів статті 41 Закону про банкрутство не наділена таким правом.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з положень Закону про банкрутство вбачається, що кредитори (комітет кредиторів) мають право звернутися до ліквідатора для вирішення питання субсидіарної відповідальності осіб (засновників, керівника) за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а також зі скаргами на дії чи бездіяльність ліквідатора стосовно розгляду подібної заяви кредитора.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Відповідно до частини 2 статті 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута тощо.

Частиною 3 статті 22 Закону про банкрутство встановлено, що розпорядник майна зобов`язаний, зокрема, виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

Виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладено саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень, визначених статтею 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Приписи частини 5 статті 41 Закону про банкрутство не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника.

Саме детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 41 Закону про банкрутство у разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що заява про покладення субсидіарної відповідальності може бути подана ліквідатором до суду у разі, коли буде встановлена недостатність майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Таким чином, доведення до банкрутства має бути обґрунтованим певними доказами. Насамперед ліквідатор має здійснити аналіз фінансово-господарського стану боржника та зробити висновок про наявність у діях засновників чи керівника банкрута вини у настанні стійкої неплатоспроможності підприємства.

Отже, ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

Відповідна правова позиція викладена у пункті 30 постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі №906/904/16.

З матеріалів справи вбачається, що фактичний аналіз фінансово-господарського стану боржника ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шуба В.І. не здійснений.

Також матеріали справи не містять доказів подання ліквідатором ліквідаційного звіту в порядку частини 1 статті 46 Закону про банкрутство, що унеможливлює встановлення розміру різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

В абзаці 1 частини 5 статті 41 Закону про банкрутство встановлено, що розмір вимог до третіх осіб у зв`язку з доведенням до банкрутства визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Головне управління ДПС у Харківській області в заяві про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника та його керівника жодним чином не обґрунтовує розмір субсидіарної відповідальності. При цьому, скаржник визначає розмір субсидіарної відповідальності на рівні його кредиторських вимог, які становлять 1092248,04грн, що не відповідає приписам частини 5 статті 41 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Головне управління ДПС у Харківській області не надало жодного належного та допустимого доказу, на підставі якого визначено розмір субсидіарної відповідальності засновників та керівника ТОВ «Компанія «Опціон».

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що в обґрунтування підстав доведення до банкрутства кредитор, якій не наділений правом такого звернення, посилається на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі №820/19096/14, якою встановлено, що збільшуючи націнку на експортний товар ТОВ «Компанія «Опціон» мінімізувало податкові зобов`язання та доходи з податку на прибуток. ТОВ «Компанія «Опціон» для здійснення експортних операцій залучало контрагентів, які мають спільних власників (засновників), які одночасно виконують функції на декількох підприємствах. Наявність спільних засновників, які одночасно виконують функції на декількох підприємствах, свідчать про обізнаність суб`єкта господарювання стосовно здійснених господарських операцій. Таким чином, укладання та підписання посадовими особами завідомо невигідних для ТОВ «Компанія «Опціон» фіктивних договорів, заплутування звітності, що відображено у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі №820/19096/14, призвели до виникнення у нього заборгованості у розмірі 1092248,04грн та позбавлення можливості здійснення товариством своєї господарської діяльності та банкрутства товариства.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для прийняття податкових-повідомлень рішень ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 17.03.2014 №, №1, №000192201 був акт перевірки ТОВ «Компанія «Опціон» від 21.02.2014 №562/20-30-22-01/34332444, в якому відображено заниження податку на прибуток, податку на додану вартість та завищення від`ємного значення бюджетного відшкодування, який включається до податкового кредиту наступного періоду. Суд зазначив, що придбання та продаж товарів, господарські операції ТОВ «Компанія «Опціон» з контрагентами вчинені протягом 2011-2012 років з метою штучного підвищення вартості товару, підвищення за рахунок додаткових обертів суми ПДВ та створення завищеної суми податкового кредиту та його майбутнього відшкодування за рахунок нульової ставки ПДВ при вивезенні товару за межі митної території України.

Згідно з п. 3.2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 N14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 N 1361) визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

Ухвала Господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія "Опціон" датована 18.08.2016, отже, початком трирічного періоду, що передував даті порушення справи про банкрутство є 18.08.2013, тоді як договори, які стали підставою для нарахування податкових зобов`язань укладені протягом 2011-2012років, тобто не в межах трирічного строку до дати порушення провадження у справі про банкрутство.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі №820/19096/14 не встановлено факту доведення засновниками чи керівником ТОВ "Компанія "Опціон" до банкрутства, а лише підтверджено правомірність прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень та донарахування податків.

Інших доказів в підтвердження наявності підстав для застосування до засновників та керівника ТОВ "Компанія "Опціон" субсидіарної відповідальності за доведення товариства до банкрутства заявником не надано.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником не надано, а в матеріалах справи відсутні докази протиправної діяльності, яка б свідчила про доведення підприємства боржника до банкрутства, що не спростовано скаржником.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на момент укладання правочинів, які слугували підставою для донарахування податкових зобов`язань, одним із засновників (учасників) ТОВ "Компанія "Опціон" був ОСОБА_3 , а керівником товариства ОСОБА_2 , на яких ДПС у Харківській області у своїй заяві просить покласти субсидіарну відповідальність. Проте, у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі № 820/19096/14 зазначено, що на момент укладення договорів, які податковий орган вважає такими, що спричинили збитки боржнику, засновником ТОВ "Компанія "Опціон" було ТОВ "КУА "Форвард".

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності у нього права на звернення з заявою про покладення на засновників субсидіарної відповідальності, не обґрунтований і також не доведений належними та допустимими доказами визначений ним розмір солідарної відповідальності, а також вини засновників та керівника товариства у банкрутстві ТОВ "Компанія "Опціон".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, враховуючи межі перегляду ухвали місцевого господарського, визначені частиною 1 статті 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДПС у Харківській області не підлягає задоволенню ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 з урахуванням меж її перегляду, визначених частиною 1 статті 269 ГПК України, слід залишити без змін.

Відповідно статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 06.12.2019.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов