ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. м.Київ Справа№ 910/9598/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Короля Д.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 04.12.2019 року у справі №910/9598/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019

у справі №910/9598/19 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ-ЛЮКС ТЕХНОЛОГІЇ»

про стягнення 240 721,43 грн.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ-ЛЮКС ТЕХНОЛОГІЇ» (далі-відповідач) 240 721,43 грн за завищення вартості будівельних робіт за Договором підряду №2/195 від 14.08.2017, що було виявлено в результаті планового аудиту щодо виконання Програми економічного та соціального розвитку міста Києва на 2017 рік.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/9598/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обґрунтованість підстав на які він посилається заявляючи свої вимоги.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/9598/19 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/9598/19.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/9598/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 поновлено Управлінню освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі № 910/9598/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/9598/19; розгляд апеляційної скарги Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/9598/19 призначено на 04.12.2019 о 11:40 год.; встановлено строк відповідачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

25.11.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

04.12.2019 у судовому засіданні представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач наданим йому процесуальним правом не скористався та у судове засідання не з`явився, своїх повноважних представників не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив. При цьому, судом апеляційної інстанції було вчинено всі дії з метою належного повідомленні їх про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до п.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності зазначеного вище учасника справа.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.08.2017 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, був укладений Договір підряду №2/195 від 14.08.2017 (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи відповідно до договору, кошторисної документації та вимог законодавства, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи згідно умов цього договору.

У відповідності до п.1.2 Договору вид робіт, що підрядник зобов`язується виконати: капітальний ремонт стадіонів та спортивних майданчиків СЗШ №195 за адресою: м.Київ, вул.Миколайчука, 17-А в Дніпровському районі м.Києва (код 45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи за ЄЗС ДК 021:2015).

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що ціна договору є твердою та становить 898 115,88 грн, в тому числі ПДВ - 149 685,98 грн.

Згідно із п.2.2 Договору сторони погоджуються про уточнення ціни у разі: виникнення обставин непереборної сили; уповільнення темпів або зупинення виконання робіт за рішенням замовника або з його вини; розбіжності з показниками, зазначеними у експертному висновку кошторисної документації.

У разі виникнення обставин, визначених пунктом 2.2. цього договору, що впливають на вартість виконання, визначених пунктом 1.2. цього договору, сторони домовляються про погодження ціни договору шляхом підписання додаткової угоди до договору протягом трьох робочих днів (п.2.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору розрахунки за виконані роботи відповідно до цього договору здійснюються на підставі актів виконаних робіт, підписаних повноважними представниками сторін та скріплених печатками, та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В,Ю КБ-3).

У разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконання робіт, змовник має право скоригувати ціну, що підлягає сплаті (п.3.3 Договору).

Пунктом 4.1 Догвоору сторони погодили, що роботи за даним договором мають бути виконані до 25.08.2017.

У пункті 5.4.9 Договору сторони передбачили обов`язок безумовного повернення виконавцем робіт коштів у сумі виявленого контролюючим органом завищення обсягів та вартості виконаних робіт.

Договір набуває чинності з моменту його укладення-підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відтиском печатки та діє до 31.12.2017 (п.12.1 Договору).

Як додатки до Договору, між сторонами також були підписані дефектний акт, затверджений позивачем 14.08.2017, зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, відповідно до якого загальна вартість робіт становить 898 115,88 грн, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, а також погоджена договірна ціна за капітальний ремонт стадіонів та спортивних майданчиків СЗШ №195, що здійснюються у 2017 році, відповідно до якої вартість будівельних робіт складає 737 141,06 грн та згідно із пояснювальною запискою, всього договірна ціна складає 898 115,88 грн.

Колегія суддів проаналізувавши умови укладеного між сторонами Договору погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що останній за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм § 1 Глави 61 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно із ч.ч.1, 2 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Дана норма кореспондується зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у 2017 році відповідачем було здійснено капітальний ремонт стадіонів та спортивних майданчиків СЗШ №195 за адресою: м.Київ, вул.Миколайчука, 17-А в Дніпровському районі м.Києва на загальну суму 894 420,56 грн.

Тобто фактична суму виконаних робіт є меншою від погодженої сторонами у Договорі.

Відомості щодо наявності будь-яких зауважень стосовно якості, обсягу чи вартості робіт в матеріалах справи відсутні, що свідчить про фактичне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з виконання робіт у повному обсязі.

Крім того, жодних додаткових угод про уточнення ціни Договору в порядку, передбаченому п.2.3 Договору, між сторонами не укладалось.

В свою чергу, позивачем також було виконано свій обов`язок з оплати виконаних відповідачем робіт у загальному розмірі 894 420,56 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №6454 від 28.09.2017 на суму 194 127,06 грн, №7880 від 09.11.2017 на суму 74 027,09 грн, №7908 від 14.11.2017 на суму 120 898,15 грн, №9700 від 22.12.2017 на суму 403 518,19 грн, №9200 від 19.12.2017 на суму 101 850,07 грн.

Вказані факти сторонами не оспорюються.

При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається у якості доказу завищення вартості виконаних робіт за вказаними Договорами на аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від №070-5-13/3 від 18.07.2018 та висновок Комунального підприємства «Київекспертиза» №070-01/295 від 13.09.2018.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до Положення про Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підзвітним та підконтрольним Київському міському голові та Київській міській раді.

Відповідно до п.1.8 Положення Департамент діє в інтересах територіальної громади міста в особі Київської міської ради, є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

Департаменту підпорядковується Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» (п.1.11 Положення).

Згідно із п.2.1 Положення визначено, що основними завданнями Департаменту є надання незалежних висновків та рекомендацій за результатами здійснення контролю за ефективністю діяльності та дотримання законодавства структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підприємствами, установами та організаціями комунальної форми власності територіальної громади м. Києва та районів м. Києва, іншими суб`єктами в частині використання ними відповідних комунальних ресурсів (майна, коштів та іншої комунальної власності) далі - підконтрольні суб`єкти), спрямованих на забезпечення ефективного і результативного управління комунальними ресурсами.

Внутрішній аудит як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

Таким чином, Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводить внутрішній аудит комунальних підприємств, в тому числі Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації для ефективного управління комунальними ресурсами, є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

З огляду на що, аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №070-5-13/3 від 18.07.2018 та висновок Комунального підприємства «Київекспертиза» №070-01/295 від 13.09.2018, не є належним та беззаперечним доказом факту завищення вартості робіт за договором № 2/195 від 14.08.2017, оскільки є внутрішнім аудитом позивача, який окрім іншого, проведений не державним органом, не створює ніяких наслідків для третіх суб`єктів господарювання, зокрема, відповідача у справі, а також не створює для останнього обов`язку закріпленого в п.5.4.9 Договору.

До того ж, матеріали справи не містять документів на підставі яких представниками Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) визначено суму завищення вартості робіт.

Більше того, акт (звіт) перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялась. Акт (звіт) перевірки, є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

При цьому, виявлені Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів та змінювати їх. Аудиторський звіт складався з приводу наявності або відсутності відповідних порушень підприємства та містять лише думку органу, який його склав, вони не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а відтак викладені у звіті висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов укладених договорів.

Крім того, висновок аудиторської перевірки не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади. Отже, відповідний акт не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 10.39.2013 у справі №21-237а13, від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 21.05.2018 у справі №922/2310/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не прийнято вказані вище результати перевірки у якості належного та допустимого доказу на підтвердження завищення вартості робіт на загальну суму 240 721,43 грн, виконаних за Договором відряду №2/197 від 14.08.2017.

Позивачем інших доказів на підтвердження завищення вартості виконаних відповідачем та прийнятих ним без зауважень робіт не надано.

Таким чином, враховуючи в даному випадку сукупність встановлених вище фактів та положення ст.ст.76-79, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді пені та штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, учасниками справи не надано.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/9598/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/9598/19 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

4. Матеріали справи №910/9598/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2019.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала