ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

02 грудня 2019 року справа № 912/2997/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянув у підготовчому засіданні клопотання відповідача від 11.11.2019 про зупинення провадження у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас-Агро"

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання незаконною відмови у поновленні договору, визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди.

Представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Ламанова А.І. , довіреність № 0-11-0.63-224/62-19 від 13.06.19.

встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас-Агро" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про

- визнання незаконної відмови у поновленні договору оренди землі, викладену у листах-повідомленнях Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 12.07.2019 №Т-5249/0-3028/0/17-19 та від 05.09.2019 №Т-5249/0-3843/0/17-19;

- визнання поновленим договору оренди землі від 12.10.2019 зареєстрований Світловодським міськрайонним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" від 16.10.2009 за №03, щодо земельної ділянки загальною площею 7,9567 га ріллі з кадастровим номером :02:000:9013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, на той самий строк та на тих самих умовах;

- визнання укладеною додаткової угоди від 01.08.2019 про поновлення договору оренди землі від 12.10.2019 зареєстрований Світловодським міськрайонним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" від 16.10.2009 за №03, щодо земельної ділянки загальною площею 7,9567 га ріллі з кадастровим номером :02:000:9013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області на умовах, викладених позивачем у прохальній частині позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне порушення відповідачем права орендаря на поновлення договору оренди землі та недотримання органом Держгеокадастру вимог ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою господарського суду від 04.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2997/19.

25.11.2019 позивачем подано суду заяву про забезпечення позову, яка задоволена судом відповідно до ухвали від 27.11.2019.

У строк, встановлений судом, від відповідача надійшов відзив на позов, у якому Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області просить відмовити у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас-Агро" повністю.

14.11.2019 від відповідача надійшло клопотання від 11.11.2019 про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 378/596/16-ц Великою Палатою Верховного Суду, оскільки рішення у такій справі сприятиме правовій визначеності у застосуванні норм статті 33 Закону України "Про оренду землі".

При розгляді клопотання про зупинення провадження у справі, господарський суд враховує наступне.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі мотивовано тим, що у позовній заяві позивач просить суд задовольнити дві аналогічні вимоги, а саме: визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною. Тоді як відповідно до правових позицій Верховного суду, що викладені у постановах від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17, від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18, належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди з викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді.

Водночас, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 378/596/16-ц про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі" вирішено передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою формування єдиної правової позиції щодо визначення правильного способу захисту порушеного права щодо поновлення договору оренди землі. Зокрема розбіжності виникають в частині вигляду позовної вимоги: визнати поновленим договір оренди землі або визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення. В той же час, колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду посилається на постанову Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 в якій висловлено, що правильним способом захисту права є визнання укладеною додаткової угоди. Таким чином вищевказана ухвала мотивована необхідністю з`ясування наявності підстав для відступлення, чи навпаки, від висновків раніше висловлених під час розгляду справ на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі" в частині способу захисту права на поновлення договору оренди землі.

Підставою позову у даній справі є те, що відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивач має переважне право на поновлення дії договору, про що у встановлений строк направив відповідачу лист-повідомлення та додав до нього проект додаткової угоди. Оскільки відповідач, неправомірно, на думку позивача, відмовив у поновленні договору оренди на підставі вказаної норми, спірний договір є поновленим, а додаткова угода укладеною в редакції, що погоджена, на думку позивача, сторонами. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому в укладенні додаткової угоди, тому таку відому слід визнати незаконною.

Разом з тим, Третьою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №378/596/16-ц встановлено наступне.

Суди вважали, що позовна вимога про визнання договорів оренди землі поновленими є належним способом захисту порушеного права.

Проте, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.03.2019, прийнятій за наслідками розгляду касаційної скарги ПСП Агрофірма "Росія" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 908/2484/17 за позовом ПСП Агрофірма "Росія" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, Верховний Суд погодився з висновками апеляційного суду, що належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Таким чином, Касаційний господарський суд дійшов правового висновку, згідно якого позовна вимога про визнання договорів оренди землі поновленими є неналежним способом захисту порушеного права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18.

Разом з тим, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №378/596/16-ц вважає, що є належним спосіб захисту порушеного права орендаря - звернення до суду з позовними вимогами про визнання договорів оренди землі поновленими, про що зазначено в ухвалі від 31.07.2019.

Зазначене свідчить про неоднакове застосування статей 16 ЦК України та 33 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Тому, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вирішення цих правових питань з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у подібних правовідносинах викликає необхідність формування єдиної правозастосовної практики, що підлягає вирішенню Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою від 31.07.2019 справу №378/596/16-ц передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою від 07.10.2019 Великої Палати Верховного Суду прийняти до розгляду справу № 378/596/16-ц та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 11.12.2019.

За наслідками розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № №378/596/16-ц будуть з`ясовані питання наявності підстав для відступлення, чи навпаки, від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, а також надані правові висновки щодо порядку застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" в частині регулювання ними питання поновлення договорів оренди землі, в тому числі і на підставі частин 1-5 зазначеної статті цього Закону.

Тобто, у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду за результатом розгляду справи №378/596/16-ц будуть мати значення при вирішенні справи №912/2997/19 і також підлягають застосуванню у даному спорі, який виник з подібних правовідносин.

За змістом ч. 7 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

При цьому, за змістом п. 11 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, зокрема, передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду у касаційному провадженні.

З метою дотримання єдності судової практики та врахування правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та зупинити провадження у справі №912/2997/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №378/596/16-ц.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, статтями 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11.11.2019 (вх. № 3212/19 від 14.11.2019) про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі № 912/2997/19 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 378/596/16-ц.

3. Зобов`язати сторони, після усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у даній справі, письмово повідомити про це суд з наданням відповідних доказів.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області у строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копії ухвали направити:

позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Мас-Агро" за адресою: 27544, Кіровоградська область, Світловодський район, с.Іванівка, вул.Центральна, 124;

відповідачу - Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26.

Дата складення повної ухвали 03.12.2019.

Суддя Л.С. Вавренюк