ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 грудня 2019 року Справа № 915/2137/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 (54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 73)

в інтересах держави в особі: Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Рефресурс" (54020, м. Миколаїв, вул. Даля, 53-Л)

про: стягнення 516035,52 грн та розірвання договору оренди,-

за участі представників учасників справи:

від позивача: Орлова О.В., згідно довіреності

від відповідача: Кащенко С.О., згідно ордеру

прокурор Бескровна І.І.,

встановив:

16 жовтня 2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 (надалі - прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №31-2536вих.19 від 07.10.2019 в інтересах держави в особі Управління комунального майна Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Рефресурс" про стягнення коштів у сумі 516035,52 грн, з яких: заборгованість з орендної плати - 488778,91 грн, пеня - 27256,61 грн., розірвання договору оренди нежитлових приміщень площею 172,5 кв.м. та 208,5 кв.м. з прилеглими спорудами по вул. Новозаводській, 7 у місті Миколаєві, укладеного 16.10.2018 між Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради та ТОВ "Транспортна компанія "Рефресурс".

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/2137/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 21.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 18 листопада 2019 року о 09:45 год.

18.11.2019 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у справі у відряджені, підготовче засідання у справі призначено на 04 грудня 2019 року о 10:15, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 15.11.2019.

04.12.2019 представником відповідача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду справи №912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду.

Клопотання обгрунтовано тим, що Великою Палатою Верховного Суду у указаній вище справі вирішуються питання щодо порядку застосування у правовідносинах, подібних тим, що розглядаються в даній справі, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"; висновок суду в указаній справі матиме вирішальне значення для формування єдиної правозастосовної практики щодо представництва прокурором інтересів держави в суді.

Суд з`ясовує думки учасників справи стосовно підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №912/2385/18.

У судовому засіданні прокурор заперечує проти зупинення провадження у справі, вважає що підстави для зупинення провадження у справі відсутні, посилаючись на те, що Великою Палатою Верховного Суду 15 жовтні 2019 року у справі №903/129/17 вже висловлено позицію щодо підстав представництва інтересів держави прокурором.

Представник позивача підтримує думку прокурора, не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Представник відповідача підтримує клопотання від 04.12.2019 з підстав викладених у клопотанні, просить зупинити провадження у справі.

На підставі ст. 233 ГПК України, в судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-202 ГПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання.

За змістом статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів справи установлено, що ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 справу № 912/2385/18 за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в суді.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 справу №912/2385/18 прийнято та призначено до розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує "процесуальну" справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом узагалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Так, ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження.

Бажання економити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (Niderцst-Huber v. Switzerland (Нідерьост-Хубер проти Швейцарії), § 30).

В той же час обґрунтованість тривалості проваджень повинна бути оцінена з урахування наступних критеріїв, заснованих практикою Суду: складність справи, внесок заявника і відповідних органів влади, а також предмет спору (Comingersoll S.A. v. Portugal [GC] (Комінгерсоль проти Португалії) [ВП]; Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43; Sьrmeli v. Germany [GC] (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 128).

Складність справи стосується як фактичної, так і правової сторони (Katte Katte Klitsche de la Grange v. Italy (Катте Клітше де ла Грандж проти Італії), § 55; Papachelas v. Greece [GC] (Папахелас проти Греції) [ВП] § 39). Вона може стосуватись, наприклад, втручання декількох сторін у справу (H. v. the United Kingdom (Х. проти Сполученого Королівства), § 72), або різноманітних доказів, що мають бути досліджені (Humen v. Poland [GC] (Гумен проти Польщі) [ВП], § 63). Складність національних проваджень маже виправдати їх тривалість (Tierce v. San Marino (Тьєрс проти Сан-Марино), § 31).

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, і Sьrmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

Вивчивши процесуальні документи у справі №912/2385/18, наявні у Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд констатує, що правовідносини у справі №915/2137/19 є подібними правовідносинам у справі №912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрівської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до відповідачів ТОВ "Укртранссервіс груп", відділу освіти, молоді та спорту Устинівської РДА про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів, судові рішення за якою переглядаються Великою Палатою Верховного Суду саме з питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи та дотримання єдності судової практики, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №915/2137/19 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18.

Керуючись ст. ст. 177-185, 196, 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі №915/2137/19 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду судового рішення у справі №912/2385/18.

2. Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 09.12.2019.

Суддя В.О.Ржепецький