ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р.

м. Київ

Справа № 911/2136/19

Суддя Черногуз А.Ф. за участі секретаря Браги Л.К. розглянув в порядку загального позовного провадження

позов Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродакорд ОР" (08601, Київська обл., м. Васильків, вул. Миру, буд. 3, )

про зобов`язання вчинити дії згідно договору №286/2/17/1 від 28.03.2017,

за участі представників сторін:
позивача: Момотюк А.І.;

відповідача: не з`явились;

вільний слухач 1: Григоренко А.О.;

вільний слухач 2: ОСОБА_1 ;

вільний слухач 3: ОСОБА_2 .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н б/д Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродакорд ОР" про зобов`язання вчинити дії згідно договору №286/2/17/1 від 28.03.2017.

Ухвалою від 29.08.2019 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.09.2019, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем встановлених умов при виконанні договору від 28.03.2017 № 286/2/17/1 про закупівлю харчування (послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у в тому числі годування штатних тварин.

В судове засідання 16.09.2019 представники сторін не з`явились, суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 21.10.2019.

21.10.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов відзив відповідача на позов.

В судовому засіданні 21.10.2019 суд заслухав пояснення представників сторін, встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив до наступного судового засідання, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, оголосив перерву в судовому засіданні до 04.11.2019.

04.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла відповідь позивача на відзив.

04.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

В судовому засіданні 04.11.2019 суд заслухав пояснення представника позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, суд зобов`язав позивача направити відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого направлення, відклав розгляд питання щодо залучення відповіді на відзив до матеріалів справи, залишив без розгляду клопотання позивача про продовження строку підготовчого провадження, у зв`язку з тим, що останнє продовжено судом у минулому судовому засіданні, постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 18.11.2019.

05.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано докази надсилання відповіді на відзив відповідачу.

18.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано пояснення до відповіді на відзив.

В судовому засіданні 18.11.2019 суд заслухав пояснення представника позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 26.11.2019.

26.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано докази надсилання пояснень до відповіді на відзив відповідачу.

В судовому засіданні 26.11.2019 суд заслухав представника позивача, він підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач в судове засідання не з`явився.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпродакорд ОР" (виконавець) укладено договір № 286/2/17/1 про закупівлю харчування (послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у в тому числі годування штатних тварин), в п. 2.1 якого виконавець зобов`язується у 2017 році надати Міністерству оборони України послуги, зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями цього договору.

Згідно з п. 1 договору (визначення термінів) харчування включає в себе наступні види послуг:

а) послуга з харчування - послуга щодо забезпечення харчуванням, а саме приготування та подавання готових страв, виготовлених з харчових продуктів виконавця у місці розташування військових частин (установ, закладів), у тому числі військових частин (установ, закладів), що прикріплені на продовольче забезпечення у тому числі годування штатних тварин;

б) послуга щодо забезпечення харчовими продуктами - постачання/доставка харчових продуктів консервованих, концентрованих харчових продуктів для приготування страв у тому числі годування штатних тварин;

в) освіження наявних запасів продовольства - постачання харчових продуктів консервованих, концентрованих харчових продуктів для закладення на зберігання під час освіження наявних запасів продовольства військової частини.

У п. 2.4 договору сторони встановили, що ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації до договору, викладеній в п. 2.4.

У Договорі сторонами визначено перелік військових частин, закладів, установ, дислокованих у Київській, Черкаській областях та в м. Київ, для особового складу яких будуть надаватися як послуги з організації харчування (п. 2.2), так і послуги з забезпечення харчовими продуктами (п. 2.3).

Якісні та кількісні показники послуг, порядок їх надання повинні відповідати вимогам законодавства України, що регулює питання у цій сфері (п.3.1).

Згідно з п. 3.2 договору послуги надаються відповідно до законодавства України, а саме: Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 15.10.2001 № 1348 «Про норми годування штатних тварин військових частин, закладів, установ і організацій Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ та установ кримінально-виконавчої системи», наказів Міністерства оборони України від 09.02.2016 № 62 «Про затвердження Інструкції з організації продовольчого забезпечення Збройних Сил України та годування штатних тварин військових частин Збройних Сил України шляхом залучення суб`єктів господарювання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.03.2016 за № 361/24891, від 29.07.2016 № 390 «Про затвердження норм забезпечення столово-кухонним посудом, обладнанням, інвентарем та мийними засобами Збройних Сил України на мирний час», від 29.02.2016 № 114 «Про затвердження типових договорів позички рухомого та нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.03.2016 за № 429/28559, наказу Міністра оборони України від 09.12.2002 № 402 «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час» та інших нормативно-правових актів України, а також прийнятих під час дії Договору нормативно-правових актів, спрямованих на регулювання відносин визначених умовами Договору.

Пунктом 3.3 Договору, зокрема, передбачено, що:

- харчові продукти, які використовуються відповідачем для надання послуг за цим договором повинні відповідати вимогам чинних стандартів для харчових продуктів: ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ У та ТУ, розробленими та затвердженими Міністерством оборони України, які зареєстровані установленим порядком відповідно до чинного законодавства;

- поставку харчових продуктів, на які відсутні державні стандарти або ТУ Міноборони дозволяється здійснювати за ТУ виробника;

- харчові продукти, виготовлені відповідно ТУ, при поставці першої партії товару, повинні проходити обов`язків контроль в уповноважених лабораторіях Міноборони та Збройних Сил України;

- відбір зразків харчових продуктів, що підлягають дослідженню в уповноважених установах Міністерства оборони України або Збройних сил України здійснюється відповідно до Порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2002 №833;

- кожна партія харчових продуктів, які використовуються відповідачем для надання послуг, повинні супроводжуватись документами, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- маркування харчових продуктів повинно відповідати вимогам наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 №487 «Про затвердження Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів» (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2011 №183/18921, а також виконавець має надати наступну інформацію щодо харчових продуктів: а) країну-виробника; б) назву продукту; в) склад продукту; г) номер партії виробника; ґ) дату виробництва; д) кількість одиниць упаковок; е) кінцеву дату споживання «Вжити до»;

- повсякденний набір сухих продуктів, який постачається відповідачем у комплекті, повинен супроводжуватися документами, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- кожна партія повсякденного набору сухих продуктів повинна мати зведений протокол випробувань на харчові продукти, які входять до складу комплекту, виданий уповноваженою установою ветеринарної медицини Міністерства оборони України або Збройних сил України або уповноваженою незалежною лабораторією;

- виконавець гарантує належну якість, безпечність, комплектність і відповідність ТУ У 8010185.001-2001 «Повсякденний набір сухих продуктів. Технічні умови» поставлених повсякденних наборів сухих продуктів протягом гарантійного терміну їх зберігання;

- у разі встановлення порушення вимог чинних нормативних актів щодо якості, порядку фасування, маркування комплектуючих зі складу повсякденних наборів сухих продуктів відповідач за власний рахунок здійснює їх заміну на якісну продукцію у термін до тридцяти діб;

- під час забезпечення відповідачем харчовими продуктами, у разі виникнення сумніву щодо відповідності до якості, маркування та етикетування, фасування, та стану упаковки, на вимогу позивача, або представника позивача застосовується обов`язковий контроль на сумнівну продукцію в уповноважених установах ветеринарної медицини Міністерства оборони України. Рішення щодо подальшого використання продукції приймається за результатами проведених досліджень.

Згідно з п. 3.4 договору під час надання послуг із забезпечення харчуванням виконавець забезпечує належні умови для якісного зберігання харчових продуктів на продовольчих складах та у виробничих приміщеннях згідно вимог чинних стандартів з урахуванням актів прийому-передачі майна.

У п 3.5 договору, зокрема, сторонами погоджено, що:

- приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представника виконавця;

- якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток № 4 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який складається представником виконавця та представником замовника щоденно у трьох примірниках: перший - замовнику; другий - представнику замовника; третій - представнику виконавця;

- якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (додаток № 6 до Наказу №62 від 09.02.2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі: перший примірник - замовнику, другий - представнику замовника; третій - представнику виконавця та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій - представниками замовника і представниками виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 Господарського кодексу України, є господарський договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 6.17.1 договору:

- контроль за станом виконання договірних зобов`язань відповідачем здійснюють позивач та представники позивача;

- контроль здійснюється за: технологією приготування їжі, її якістю; відповідністю даних накладних фактичній наявності виданих харчових продуктів; санітарним станом об`єктів продовольчої служби; безпекою якості харчових продуктів під час постачання (у т.ч. для освіження) та зберігання; відповідністю харчових продуктів, що використовуються для надання послуг за договором чинним стандартам; порядком зберігання харчових продуктів на складі (або місцях); якістю та повнотою доведення встановлених норм харчування до кожного військовослужбовця та норм годування для штатних тварин і забезпечення їх кормами, фуражем, вивозом і видачею їжі; порядком освіження харчових продуктів; дотриманням санітарних заходів під час кулінарної обробки харчових продуктів, приготування і роздачу готової їжі, утримання їдалень, складів, овощесховищ; своєчасним проходженням медичного обстеження обслуговуючим персоналом, який задіяний в організації продовольчого забезпечення; використанням і утриманням відповідачем військового майна та його обслуговуванням відповідно до експлуатаційної документації.

Відповідно до п. 6.17.2. договору будь-які контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника виконавця, в разі його відмови та його відсутності комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника). Результати проведення контрольних заходів оформлюються актом контролю, який підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником виконавця, а у разі його відсутності або відмови члени комісії. Акт контролю подається посадовій особі, яка призначила її проведення, для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що відповідачем було порушено умови Договору в частині освіження продуктів, з огляду на що позивач просить зобов`язати відповідача здійснити освіження 188891,85 кг консервів м`ясних згідно вказаного договору.

Згідно з п. 6.17.3 договору:

- виявлені порушення умов Договору фіксуються в:

1) щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53) та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо організації харчування;

2) акті приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо забезпечення харчовими продуктами;

- при виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається Акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується підписами сторін;

- у разі відмови представника виконавця підписувати акт, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт надсилається замовнику;

- на підставі акта позивачем оформлюється претензія та направляється в установленому порядку відповідачу.

Суд, дослідивши подані докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Сторонами 12.07.2018 погоджено та підписано план освіження продовольства консерви м`ясної «м`ясо тушковане» продовольчого складу військової частини НОМЕР_1 у період з 30.07.2018 по 20.12.2018, всього 189887,25 кг.

Позивач зазначає, що надав відповідачу заявку на освіження продовольства військової частини НОМЕР_1 (копія міститься в матеріалах справи). Водночас, відповідачем зобов`язання з освіження було виконано лише частково, всього освіжено 995,40 кг консерви м`ясної, в решті зобов`язання виконано не було.

Позивачем складено акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання № 3600 від 04.12.2018, в якому зафіксовано прострочення освіження продуктів, зокрема, консерви м`ясної. Зазначений акт підписано представниками замовника.

Відповідно до акту приймання-передачі від 26.12.2018, акту освіження продовольства № 67, видаткової накладної № ТОВ-000265 виконавцем освіжено 995,40 кг консерви м`ясної (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи).

Позивачем складено акт № 2 стану освіження продовольства за грудень 2018 року у військовий частині НОМЕР_1 за договором від 28.03.2017 № 286/2/17/1, згідно якого освіжено лише 995,40 кг консерви м`ясної, тоді як освіженню підлягає 189887,25 кг. Зазначений акт підписано представниками замовника.

Позивачем складено акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання № 65 від 08.01.2019, в якому зафіксовано прострочення освіження продуктів, зокрема, консерви м`ясної у кількості 188891,85. Зазначений акт підписано представниками замовника.

Оцінюючи доводи сторін та докази у справі суд виходить з наступного:

По-перше, за умовами п.п. 6.17.2., 6.17.3 договору будь-які контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника виконавця, в разі його відмови та його відсутності комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника). Виявлені порушення умов Договору фіксуються в щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53) та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо організації харчування. При виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається Акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується підписами сторін. У разі відмови представника виконавця підписувати акт, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт надсилається замовнику. На підставі акта позивачем оформлюється претензія та направляється в установленому порядку відповідачу.

Акти порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання щодо оновлення (освіження) продовольства складені з порушенням зазначених вимог, позаяк підписані лише представниками замовника, за відсутності представника виконавця.

По-друге, відповідно до п.п. 6.16.1., 6.16.2 договору виконавець відповідно до заявки представника замовника здійснює оновлення/освіження харчових продуктів. Для проведення освіження наявних запасів харчових продуктів представники замовника, один раз на півріччя (до 10 січня та 10 липня поточного року) надають представнику виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині.

Відповідно до п. 6.16.5. договору харчові продукти, які не включені до заявки можуть бути освіжені лише за згодою виконавця

Зі змісту вказаних положень вбачається, що освіження продуктів харчування здійснюється виконавцем виключно за заявкою замовника або за його наступною згодою (наприклад шляхом прийняття поставленого на освіження без заявки продукту).

Наведене вказує на те, що момент виникнення обов`язку виконавця освіжити продукцію безпосередньо пов`язаний з юридичним фактом (та наявними доказами цього юридичного факту) направлення (вручення) виконавцю заявки замовником, у якій буде вказано яку саме продукцію (її кількість, якість…) необхідно освіжити.

Суду надано лист № 2703 від 20.09.2018, заявку на освіження продовольства військової частини НОМЕР_1 (копія міститься в матеріалах справи), адресовані відповідачу. Водночас, суду не надано доказів надсилання або вручення відповідачу вказаних документів у встановленому порядку. Акт № 2 стану освіження продовольства за грудень 2018 року підписаний лише позивачем.

Той факт, що сторонами погоджено та підписано план освіження продовольства консерви м`ясної «м`ясо тушковане» продовольчого складу військової частини НОМЕР_1 у період з 30.07.2018 по 20.12.2018, не може свідчити про неналежне виконання виконавцем своїх зобов`язань, позаяк вказане не звільняє замовника від обов`язку щодо надсилання заявки на освіження.

Суд, серед іншого, зазначає, що освіження виконавцем 995,40 кг консерви відповідно до акту приймання-передачі від 26.12.2018, акту освіження продовольства № 67, видаткової накладної № ТОВ-000265, не може свідчити про обґрунтованість вимог позивача та визнання їх відповідачем, а навпаки, може бути доказом самостійних та добровільних дій з боку виконавця, вчинених на виконання договору, не дивлячись на невиконання замовником умови щодо надання заявки на освіження, як то передбачено договором, позаяк п.6.16.5 передбачає таку можливість.

Отже, виходячи з того, що акт про порушення складений з порушенням вимог договору щодо суб`єктного складу, та враховуючи те, що доказів надсилання (вручення) відповідачу заявки на освіження позивач суду не надав, суд вважає вимогу позивача необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін та заперечень відповідача, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обгрнутовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2019.

Суддя А.Ф. Черногуз