УХВАЛА

26 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 911/5310/14

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - головуючого,

суддів: Бенедисюка І.М., Львова Б.Ю., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" - Рацун О.В., адвокат (ордер від 10.07.2019),

відповідача - акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно - технічне підприємство "Укргазенергосервіс" - Ганченко М.О., адвокат (дов. від 30.09.2019),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - Лисенко В.О., адвокат (дов. від 17.05.2019),

за участю прокуратури- Гудименко Ю.В. (посв. від 12.01.2018 № 049040),

розглянувши матеріали касаційної скарги першого заступника прокурора Київської області (далі - Прокурор)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019

у справі № 911/5310/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс"

до акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

за участю прокуратури Київської області,

про стягнення 294 414 586,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.04.2017 зі справи № 911/5310/14 (суддя Карпечкін Т.П.) позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" задоволено частково: стягнуто з акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" 239 509 772,55 грн. основного боргу за договором від 27.12.2012 № Т15-154/ про закупівлю товару, 123 637 861,93 грн. інфляційних втрат, 14 016 570,63 грн. - 3% річних, 66 166,62 грн. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 затверджено мирову угоду від 12.12.2018, яка укладена товариством з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" та акціонерним товариством "Укртрансгаз" у справі; рішення господарського суду Київської області від 05.04.2017 у справі № 911/5310/14 визнано нечинним; провадження у справі № 911/5310/14 закрито.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Прокурора на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 911/5310/14; призначено розгляд касаційної скарги Прокурора у судовому засіданні 03.07.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.07.2019 зі справи № 911/5310/14 задоволено частково клопотання прокурора відділу забезпечення представництва у Верховному Суді Генеральної прокуратури України та передано справу № 911/5310/14 на розгляд палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством від 29.07.2019 прийнято до розгляду справу № 911/5310/14, розгляд касаційної скарги Прокурора призначено на 07.08.2019.

Ухвалою Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством від 07.08.2019, зокрема, зупинено касаційне провадження у справі № 911/5310/14 за касаційною скаргою Прокурора на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 до прийняття відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/918/15.

Постановою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 911/918/15: касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області залишено без задоволення; постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 911/918/15 змінено шляхом виключення з її резолютивної частини пункту 4 наступного змісту: "Апеляційну скаргу прокуратури Київської області в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Київської області від 15.05.2017 у справі № 911/918/15 залишити без задоволення". В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 911/918/15 залишено без змін.

Повний текст постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 911/918/15 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.10.2019.

Ухвалою Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством від 01.11.2019, зокрема, поновлено касаційне провадження у справі № 911/5310/14 за касаційною скаргою Прокурора на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019; призначено розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду на 26.11.2019.

До початку розгляду касаційної скарги Прокурора у справі по суті Верховний Суд ухвалою від 26.11.2019 відмовив у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" про закриття касаційного провадження у справі № 911/5310/14 (вх. від 06.08.2019 № 5589/2019 Д6).

Верховний Суд визнав передчасним розгляд іншого клопотання названого Товариства про закриття касаційного провадження у справі № 911/5310/14 (вх. від 06.08.2019 № 5589/2019 Д7), у зв`язку з тим, що питання щодо наявності чи відсутності підстав у Прокурора для звернення з касаційною скаргою у даній справі нерозривно пов`язане безпосередньо з розглядом такої касаційної скарги, відповідно таке клопотання підлягає розгляду разом з касаційною скаргою у справі по суті.

Відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі об`єднаної палати зі справи № 911/918/15 з огляду на таке.

Так, відповідно до приписів статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У розгляді справи № 911/918/15 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у застосуванні приписів статті 192 ГПК України у подібних правовідносинах дійшла висновку, з яким погоджується й Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, про необхідність перевірки дотримання судом при затвердженні мирової угоди вимог статті 192 ГПК України, зокрема, необхідності дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушуються права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є такі умови невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, виключає закриття провадження у справі з цих підстав.

Водночас, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, оцінюючи доводи Прокуратури про те, що в результаті укладення мирової угоди будуть порушені інтереси держави, погодилася з доводами суду апеляційної інстанції про те, що відповідно до пункту 4.8 статуту акціонерного товариства "Укртрансгаз" останнє не відповідає за зобов`язаннями держави, а держава не відповідає за зобов`язаннями названого Підприємства, а відтак рішення суду у даній справі в частині затвердження мирової угоди, укладеної акціонерним товариством "Укртрансгаз" з Товариством жодним чином не порушить інтересів держави або будь-яких інших осіб.

Проте, Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством вважає, що у застосуванні приписів статті 192 ГПК України у даному випадку, необгрунтованим є вузьке тлумачення інтересів третьої особи (держави) виключно в контексті корпоративних правовідносин.

Зокрема, у вирішенні питання щодо того, чи порушуються внаслідок укладення мирової угоди між акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Товариством інтереси держави, необхідно враховувати та оцінювати не лише окремо взяті права третьої особи (держави) як суб`єкта корпоративних правовідносин, але й будь-які інші права та обов`язки держави, що виникають у неї, як в учасника відповідних правовідносин. Так, зокрема, у розгляді справи № 911/918/15 не були враховані умови договору про закупівлю товару (безпосередньо у справі № 911/5310/14 - це договір від 27.12.2012 № Т15-154/ про закупівлю товару), якими передбачено закупівлю товару за державні кошти з посиланням на положення Закону України "Про здійсненні державних закупівель". Відповідно, виходячи з аналізу норм зазначеного закону, замовники державних закупівель є лише розпорядниками державних коштів, уповноваженими на отримання державних коштів, взяття за ними зобов`язань і здійснення платежів. Водночас, державні кошти - це кошти, зокрема, Державного бюджету України. Отже, при дослідженні того чи стосується мирова угода виключно лише прав та обов`язків сторін, які її укладають, та чи не порушують її умови прав або охоронюваних законом інтересів інших осіб за вищевказаних умов договору про закупівлю товару, необхідно було також встановити джерело фінансування вказаної закупівлі: чи є це виключно власний бюджет акціонерного товариства "Укртрансгаз" (кошти від господарської діяльності підприємства), або ж це повністю або частково державні кошти - кошти Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та/або місцевих бюджетів, кошти державних та місцевих фондів, кошти державного замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб, кошти державного матеріального резерву кошти, які надаються замовникам під гарантії Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування за кредитами, позиками, які надаються іноземними державами, банками, міжнародними фінансовими організаціями або на умовах співфінансування разом з іноземними державами, банками, міжнародними фінансовими організаціями, тощо, та на кого, відповідно, буде покладений обов`язок фінансування виконання такої мирової угоди.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/918/15, відхиляючи доводи Прокуратури про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000259, порушеному за фактом завдання державі збитків в особливо великих розмірах внаслідок укладення АТ "Укртрансгаз" ряду договорів (у тому числі договору від 27.12.2012 № Т15-154/ про закупівлю товару), виходила, зокрема, з того, що досудове розслідування кримінального провадження не є остаточним рішенням (вироком), яким завершено кримінальне провадження, а лише відображає проведення досудового розслідування за заявою особи для встановлення обставин, на які посилається така особа. Крім того, в процесі проведення досудового розслідування дії, за якими було порушено кримінальне провадження, можуть бути перекваліфіковані, а тому відкриття кримінального провадження не може вважатись єдиним належним доказом у справі. Тобто у розгляді даної справи необхідно оцінювати всі докази в їх сукупності.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, погоджуючись з даним висновком про необхідність оцінювати не лише факт відкриття кримінального провадження, але й всі докази в сукупності у розгляді справи, водночас зазначає наступне.

У разі укладення сторонами мирової угоди і затвердження її судом, господарський суд відповідно до статті 231 ГПК України закриває провадження у справі, тож оцінка всіх доказів в їх сукупності, як і встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (зокрема, факту реальності поставки товару) не здійснюються.

Відповідно, ухвалюючи рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди, зокрема, у справі № 911/5310/14, Північний апеляційний господарський суд дослідження обставин та оцінку доказів щодо реальності поставки товарів згідно з умовами договору також не здійснював. В тому числі, не надавав оцінки копії листа Державної фіскальної служби України від 27.04.2015 № 577/5/99-99-24-02-02-16 дск щодо відсутності митного оформлення товарів виробника MJB International LTD, ОАЕ за період з 01.01.2009 по 31.12.2014 (які є предметом Договору про закупівлю товару).

Згідно з частиною третьою статті 236 ГПК України будь-яке судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).

Мирова угода, затверджена судом, не може "узаконювати існування" окремих відносин, яких насправді не існувало. Затвердження судом мирової угоди не означає, що цим самим суд стверджує існуючі між сторонами відносини, водночас ухвала про затвердження судом мирової угоди є виконавчим документом та може бути подана для її примусового виконання в порядку передбаченому законодавством для виконання судових рішень (частини друга, третя статті 193 ГПК України).

За таких обставин, затвердження судом мирової угоди без встановлення обставин щодо реальності судового спору між сторонами (реальності поставки та реального існування заборгованості); надання обґрунтованої правової оцінки наявності чи відсутності порушення прав третіх осіб (особливо за наявності прямої заяви про таке порушення у справі), суперечитиме меті господарського судочинства, якою є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини четвертої статті 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством у розгляді справи № 910/5310/14 вважає за необхідне відступити від висновків, викладених об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 зі справи № 911/918/15 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме, приписів статті 192 ГПК України, що зумовлює необхідність передачі справи № 911/5310/14 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

Справу № 911/5310/14 разом із касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Колос

Судді І. Бенедисюк

Б. Львов

Т. Малашенкова