ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 917/1528/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Івана Приходька, б.141; )
до Приватного підприємства "Алкорм" (юридична адреса: 61052, м.Харків, вул. Різдвяна, б. 29-А; фактична адреса: 61140, м.Харків, вул. Чугуївська, б.78; )
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Алкорм", в якій просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства "Алкорм" суму штрафних санкцій за прострочення поставки товару у розмірі 1 711,86 грн.;

- стягнути з Приватного підприємства "Алкорм" суму попередньої оплати за додатковою угодою №8 від 04.12.2018 до договору №0206-СН від 27.12.2016 у розмірі 2 925,00 грн.;

- стягнути з Приватного підприємства "Алкорм" відшкодування витрат на оплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за договором поставки свої зобов`язання належним чином не виконав, товар у встановлений договором строк не поставив. Тому позивач вимушений звернутися з позовною заявою до суду.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року матеріали справи № 917/1528/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Приватного підприємства "Алкорм" про стягнення 4 636,86 грн. направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Харківської області за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2019 року, для розгляду справи було визначено суддю Пономаренко Т. О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення йому ухвали для усунення недоліків, а саме: надання до суду оригіналу опису вкладення у цінний лист з оригіналом розрахункового документу, виданого поштовим відділенням щодо отримання послуг зв`язку, на підтвердження надіслання на адресу позивача копії заяви та усіх доданих до неї документів.

10 жовтня 2019 року на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 27 вересня 2019 року позивачем через канцелярію господарського суду Харківської області надано у якості усунення недоліків супровідний лист (вх. №24354 від 10 жовтня 2019 року) з додатками, а саме: опис вкладення у цінний лист та розрахунковий документ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2019 року постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі №917/1528/19 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов, згідно ч. 4 ст. 250 ГПК України строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, та строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Позивачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Сторонам роз`яснено, що у випадку неподання відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених статтею 248 ГПК України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, проте ухвала господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі від 11 жовтня 2019 року, яку було направлено на юридичну адресу відповідача 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, б. 29-А, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на фактичну адресу, зазначену позивачем в позовній заяві, - 61140, м. Харків, вул. Чугуївська, б.78, повернулась до суду 28 жовтня 2019 року та 05 жовтня 2019 року відповідно без доказів вручення відповідачеві з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за наявними в у справі матеріалами.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

27 грудня 2016 року між Приватним підприємством "Алкорм" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (покупець) було укладено договір поставки товару № 0206-СН (надалі - Договір) (а.с.1316,т.1).

Пунктом 1.1. зазначеного Договору встановлено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю визначений цим договором товар (надалі іменується - "товар"), а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікацією - (ями) (надалі іменується "специфікація"), що є додатками до цього договору (п.1.2.Договору).

Пунктом 1.4 Договору та Специфікацією № 1 до Договору визначено, що загальна ціна товару за цим договором становить: 10 080,00 грн., в тому числі ПДВ - 1 680,00 грн.

Поставка товару за цим договором здійснюється у такі строки: 15 робочих днів після надходження 100% попередньої оплати за товар на розрахунковий рахунок постачальника і ймовірна дострокова поставка по даній специфікації (п.2.1.Договору).

Відвантаження товару здійснюється автомобільним транспортом за базисом поставки FCA - м. Харків, склад виробника, згідно Інкотермс в редакції 2010 року. Перевезення товару по Україні здійснюється до складу транспортної компанії-перевізника в м. Кременчук за рахунок покупця (п.2.2.Договору).

Датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником, про приймання продукції (п.2.4.Договору).

Розрахунки за товар здійснюються на умовах 100% попередньої оплати, що складає 10 080,00 грн. в тому числі ПДВ (п.6.1.Договору).

Оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, що визначений у цьому договорі (п.6.2.Договору).

Після проведення попередньої оплати, ціна не підлягає змінюванню (п.6.3.Договору).

Місцем поставки товару постачальником за цим договором є: м. Харків, вул. Чугуївська, 78 (склад виробника) (п.8.1.Договору).

Передання товару постачальником та приймання товару покупцем здійснюється в місці здійснення поставки, визначеному в п. 8.1 цього договору (п.9.1.Договору).

Відповідно до пункту 9.2. Договору товар приймається покупцем згідно видаткової накладної.

Пунктом 10.2. Договору передбачено, що постачальник за цим договором несе наступну відповідальність:

- за несвоєчасну поставку сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого, недопоставленого товару за кожний календарний день прострочення;

- за прострочення в поставці понад 30 календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару.

У разі поставки товару неналежної якості та при умові не усунення недоліків у строки передбачені цим договором, а також у разі виникнення недоліків повторно після їх усунення постачальник сплачує на користь покупця штраф у розмірі 20% від вартості поставленого неякісного товару (п.10.3.Договору).

Оплата стороною та (або) відшкодування збитків, завданих порушенням договору, не звільняє її від обов`язку виконати цей договір в натурі, якщо інше прямо не передбачено чинним в Україні законодавством (п.10.4.Договору).

У разі порушення строків постачання товару постачальник сплачує на користь покупця 20 % річних за весь час користування чужими коштами нарахованих на суму попередньої оплати і обчислених з дня, коли товар мав бути переданий покупцю до дня фактичної передачі товару чи повернення суми попередньої оплати (п.10.5.Договору).

У випадку порушення покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов`язання від суми заборгованості за кожний день прострочення (п.10.6.Договору).

Усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами (п.12.1.Договору).

Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства (п.12.2.Договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п.13.1.Договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2017року, а в частині розрахунків до повного їх виконання (п.13.2.Договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.13.3.Договору).

04 грудня 2018 року між Приватним підприємством "Алкорм" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (покупець) було укладено додаткову угоду № 8 до договору поставки товару № 0206-СН від 27.12.2017, якою доповнено п. 1.2. Договору специфікацією № 9, з якої вбачається, що постачальник зобов`язується поставити заготовку бронзову на загальну суму 17 100,00 грн., в тому числі ПДВ (заготовка бронзова ф242х188х387 БрО4Ц4С17 на суму 11 812,50 грн. та заготовка бронзова ф242х188х77 БрО4Ц4С17 на суму 2 437,50 грн. без ПДВ), та змінено п. 1.4. Договору, відповідно до якого загальна ціна товару за цим договором становить 444 970, 98 грн., в. тому числі ПДВ (а.с.17,т.1).

Відповідно до п. 3. Додаткової угоди № 8 поставка товару за специфікацією №9 здійснюється у такі строки: впродовж 14 календарних днів після отримання 100% попередньої оплати.

Умови оплати по даній додатковій угоді: розрахунки за товар по даній специфікації здійснюються на умовах: 100% попередньої оплати в сумі, що складає 17 100,00 грн., в тому числі ПДВ (п.4. Додаткової угоди № 8).

Умови поставки товару по даній додатковій угоді: FCA - м. Харків, вул. Чугуївська, 78 (склад перевізника "Нова пошта", №1) (п.5. Додаткової угоди № 8).

З платіжного доручення № 32916 від 06 лютого 2019 року вбачається, що позивач перерахував попередню оплату на рахунок відповідача у розміру 17 100,00 грн. з позначенням "згідно договору № 0206-СН від 27.12.2016 за заготовки бронзові, в тому числі ПДВ" (а.с.18,т.1).

Таким чином, з урахуванням п.3. Додаткової угоди №8, кінцевим днем поставки продукції є 20 лютого 2019 року.

Листом №40-11/893 від 05.03.2019 позивач просив відповідача здійснити поставку в строк до 07.03.2019 та попередив останнього, що у разі не поставлення товару позивач буде вимушений застосувати штрафні санкції згідно умов договору (а.с.22,т.1).

Листом №40-11/439 від 12.03.2019 позивач просив відповідача повернути попередню оплату у розміру 17 100,00 грн. з ПДВ на рахунок Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" протягом 3-х банківських днів (а.с.23,т.1).

Як свідчить видаткова накладна № А-0161 від 19.03.2019 відповідачем поставлено товар - заготовку бронзову вартістю 14 175,00 грн. з ПДВ, а позивачем отримано зазначений товар 22.03.2019, що підтверджується прибутковим ордером №470 від 22.03.2019 (а.с.19- 20,т.1).

19.04.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією №40-21/132 з вимогою сплатити неустойку та штраф за прострочення поставки товару та повернення суми попередньої оплати(а.с.24-27,т.1).

Як зазначає позивач, вищезазначену претензію було повернуто останньому у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, станом на дату пред`явлення позовної заяви в частині поставки заготовки бронзової вартістю 2 437,50 грн. без ПДВ угода залишається не виконаною, а в частині поставки заготовки бронзової вартістю 11 812,50 грн. без ПДВ допущено прострочення в поставці на 29 календарних днів, що й стало підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інших правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 172 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 172 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 1 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач в частині поставки заготовки бронзової вартістю 11 812,50 грн. без ПДВ свої зобов`язання за договором поставки товару № 0206-СН від 27.12.2017 належним чином не виконав, товар у визначений додатковою угодою № 8 до договору поставки товару № 0206-СН від 27.12.2017 строк не поставив, а в частині поставки заготовки бронзової вартістю 2 437,50 грн. без ПДВ, станом на день подання позивачем позовної заяви до суду, свої зобов`язання за договором поставки товару № 0206-СН від 27.12.2017 не виконав взагалі.

В частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 3 статті 693 ЦК України визначено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було виконано умов договору поставки товару № 0206-СН від 27.12.2017 в частині поставки заготовки бронзової вартістю 2 437,50 грн. без ПДВ, а отже сума попередньої оплати перерахованої позивачем на рахунок відповідача у розмірі 2 925,00 грн. (вартість заготовки бронзової у розмірі 2 437,50 грн. та ПДВ у розмірі 487,5 грн.) підлягає поверненню позивачу.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача суму штрафних санкцій у розмірі 1 711,86 грн., з яких: 963,90 грн. - неустойка від вартості непоставленого, недопоставленого товару, 204,75 грн. - сума додаткового штрафу у розмірі 7% вартості непоставленого товару за прострочення в поставці понад 30 днів та 543,21 грн. - 20 % річних за час користування чужими коштами.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідальність у вигляді неустойки у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого, недопоставленого товару за несвоєчасну поставку, штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого товару за прострочення в поставці понад 30 календарних днів та 20% річних за весь час користування чужими коштами, передбачена пунктами 10.2. та 10.5. договору поставки товару № 0206-СН від 27.12.2017.

Надані позивачем до позовної заяви розрахунки неустойки у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого, недопоставленого товару за несвоєчасну поставку, штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого товару за прострочення в поставці понад 30 календарних днів та 20% річних за весь час користування чужими коштами (а.с.6-7,т.1) є арифметично вірним, а тому суд задовольняє позов у цій частині.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Алкорм" (юридична адреса: 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, б. 29-А; фактична адреса: 61140, м. Харків, вул. Чугуївська, б.78; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Івана Приходька, б.141; ) суму попередньої оплати за додатковою угодою №8 від 04.12.2018 до договору №0206-СН від 27.12.2016 у розмірі 2 925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп., неустойку за несвоєчасну поставку товару у розмірі 963 (дев`ятсот шістдесят три) грн. 90 коп., штраф за прострочення в поставці понад 30 календарних днів у розмірі 204 (двісті чотири) грн. 75 коп., 20% річних за весь час користування чужими коштами у розмірі 543 (п`ятсот сорок три) грн. 21 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "10" грудня 2019 р.

Суддя Т.О. Пономаренко