УХВАЛА

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/2592/19
за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, )

до Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" (02156, м. Київ, вул. Кіото, 25 ідентифікаційний код 20050164) -1

ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" арбітражного керуючого Куліченка М.В. (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 13, оф.32, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) -2

Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 5/7, корпус Б, ) - 3

Товариства з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна,16, оф. 26, ) -4

про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута

в межах справи № 910/2592/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/2592/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" (02156, м. Київ, вул. Кіото, 25 ідентифікаційний код 20050164).

02.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

02.12.2019 від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову.

02.12.2019 від позивача надійшло клопотання про витребування судом доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута в межах справи 910/2592/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 22.01.2020.

Суддя Івченко А.М., після повернення 04.12.2019 з відпустки, 05.12.2019 розглянув заяву про вжиття заходів забезпечення позову від 02.12.2019 та встановив таке.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ".

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 припинено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"; визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство "Бліц-Інформ"; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" (02156, м. Київ, вул. Кіото, 25 ідентифікаційний код 20050164) Куліченка Максима Валерійовича.

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" -1, ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" арбітражного керуючого Куліченка М.В. -2, Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована» - 3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт» -4 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» аргументує свої позовні вимоги тим, що ліквідатором банкрута було порушено вимоги закону щодо проведення оспорюваного аукціону, а саме: на час проведення аукціону майно боржника перебувало під арештом у кримінальній справі; обрано неефективний спосіб реалізації майна боржника шляхом його продажу у складі єдиного Лоту № 1; у заявника наявні сумніви щодо визначеної ліквідатором початкової вартості майна; короткий термін для подання заявок особам, які зацікавлені в придбанні майна боржника; незаконна реалізація цінних паперів у складі Лоту № 1; проведена ліквідатором банкрута інвентаризація активів не містить повних відомостей щодо фактичної наявності майна; об`єкт нерухомості, виставлений на продаж за відсутності присвоєного кадастрового номеру земельній ділянці на якій воно знаходиться; організатор аукціону відмовив у доступі представника АТ «Укрексімбанк» до місця проведення аукціону.

З метою забезпечення позову позивач вважає необхідним накладення арешту на майно, яке є предметом застави/іпотеки АТ «Укрексімбанк» за Іпотечними договорами № 271072113 від 19.06.2007 та № 2711223 від 05.03.2012; Договорами застави № 2710627 від 01.02.2006; № 27106210 від 01.02.2006; № 271072109 від 15.06.2007; № 271072128 від 03.07.2007; № 271072129 від 03.07.2007; № 271072130 від 03.07.2007; № 27108237 від 27.03.2008; № 271082154 від 29.10.2008; № 271082155 від 29.10.2008; № 27109214 від 30.03.2009; № 27109235 від 07.07.2009; № 2711222 від 05.03.2012 та заборони ліквідатору банкрута, а також будь-яким іншим особам відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, підписувати передавальні акти, акти про передання права власності на куплене нерухоме майно та укладати договори купівлі-продажу за результатами проведеного 18.11.2019 другого повторного аукціону з продажу майна ПрАТ «Бліц-Інформ» частинами, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на Нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна, яке є предметом застави / іпотеки за Іпотечними договорами № 271072113 від 19.06.2007 та № 2711223 від 05.03.2012; Договорами застави № 2710627 від 01.02.2006; № 27106210 від 01.02.2006; № 271072109 від 15.06.2007; № 271072128 від 03.07.2007; № 271072129 від 03.07.2007; № 271072130 від 03.07.2007; № 27108237 від 27.03.2008; № 271082154 від 29.10.2008; № 271082155 від 29.10.2008; № 27109214 від 30.03.2009; № 27109235 від 07.07.2009; № 2711222 від 05.03.2012, оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову, може затруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду за позовом.

Так, AT «Укрексімбанк» вважає, що за викладених обставин переможець аукціону ТОВ «ПАЛП МІЛЛ ПРІНТ» може безперешкодно вчинити дії із майном банкрута, зокрема, вжити заходів щодо відчуження вищезазначеного майна на користь третіх осіб, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення позовної заяви про визнання результатів аукціону недійсними, та у разі її задоволення, це призведе до неможливості виконання судового рішення та неефективного захисту і поновлення порушених прав AT «Укрексімбанк», численних судових процесів з новими власниками, необхідності витребовування майна боржника з чужого незаконного володіння тощо, що потребуватиме значних затрат і, як наслідок, потягне за собою понесення забезпеченим кредитором значних збитків, без вжиття судом заходів забезпечення позову у даній справі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Процедура проведення аукціону у справі про банкрутства складається з чотирьох етапів її організації: перед підготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону, узгодження умов реалізації заставного майна з забезпеченим кредитором, визнання організатора аукціону учасником справи про банкрутство); підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); проведення аукціону та оформлення його результатів.

Між тим, порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

Таким чином, предметом спору у даній справі буде встановлення обставин проведення аукціону з продажу майна банкрута - ПрАТ «Бліц-Інформ» у відповідності до норм чинного законодавства.

Позивач зазначає, що враховуючи предмет спору у справі, з метою недопущення вчинення відповідачем дій з відчуження спірного майна, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення його судом та ухвалення рішення на користь позивача, з урахуванням розміру заявлених позовних вимог, які є співмірними із заходами забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач, заява є обґрунтованою.

Розгляд судом заяви про забезпечення позову без вирішення питання зустрічного позову не є порушенням вимог законодавства.

Крім цього, зважаючи на положення частини четвертої статті 141 ГПК України, ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє заявника права звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову.

Суд розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, прийшов до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, за приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, в тому числі обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

При цьому обґрунтування особою, яка просить вжити заходів до забезпечення позову, необхідності їх застосування полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

Статтею 79 ГПК України передбачено подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Однак, жодних належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, заявником надано не було, окрім цього не подано жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій з відчуження спірного майна, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження майна без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, у ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

При цьому, судом ще не досліджувалось питання щодо недійсності результатів аукціону, не надавалася їм оцінка, оскільки спір по суті ще не розглянуто.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії та/ або вжиття інших заходів до забезпечення позову.

Слід зазначити, що судом буде здійснюватися розгляд заяви про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, та в разі задоволення зазначеної заяви, після набрання рішення суду законної сили, воно створює відповідні правові наслідки, зокрема, відсутність прав на предмет аукціону та укладення відповідних правочинів.

Оцінивши на підставі наявних матеріалів справи доводи щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке було реалізоване на аукціоні та заборони ліквідатору банкрута, а також будь-яким іншим особам відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, підписувати передавальні акти, акти про передання права власності на куплене нерухоме майно та укладати договори купівлі-продажу за результатами проведеного 18.11.2019 другого повторного аукціону з продажу майна ПрАТ «Бліц-Інформ» частинами, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на Нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна, яке є предметом застави / іпотеки за Іпотечними договорами, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування цих заходів, з огляду на те, що їх невжиття не може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення заяви про визнання недійсними рішення та зобов`язання допустити до участі в аукціоні.

З огляду на зміст зазначених вимог, АТ «Укрексімбанк» взагалі не мотивовано, яким чином незастосування заходів може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення поданої заяви.

В даному випадку, позов про визнання недійсними результати другого повторного аукціону спрямований на захист прав та законних інтересів заявника, які на думку АТ «Укрексімбанк» порушені таким аукціоном, передбачає зокрема те, що незалежно від дій сторін після набрання рішення суду законної сили воно створює відповідні правові наслідки, зокрема, відсутність прав на предмет аукціону та укладення відповідних правочинів.

Враховуючи викладене, заява АТ «Укрексімбанк» про вжиття заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можливо дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Також, суд звертає увагу, що з моменту проведення торгів та до моменту подачі заявником позовної заяви та заяви про забезпечення позову минув певний час. Заявником не надано доказів, що протягом цього часу особами вчинялись дії щодо майнових активів ПрАТ «Бліц-Інформ», які можуть спричинити зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю вказаних майнових активів.

Відтак, суд зазначає, що підстави для задоволення заяви відсутні.

На підставі вищевикладеного, заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви від 02.12.2019 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко