ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Справа № 911/1967/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Виконавчого комітету Ірпінської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест Груп»

про стягнення 302498,63 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест Груп»

до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради

про визнання недійсним договору

за участю представників

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Черкас А.В. - предст. за дов. № 01-20/4249/6 від 22.12.2018;

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Яценко В.В. - предст. за дов. від 20.12.2018.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернувся Виконавчий комітет Ірпінської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест Груп» (ТОВ «Орлан-Інвест Груп») про стягнення 302498,63 грн заборгованості, з яких: 300000,00 грн основної заборгованості, 2301,37 грн пені та 197,26 грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 12.07.2017 № 65 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь в частині своєчасної сплати пайового внеску відповідно до визначеного договором графіку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16.09.2019.

ТОВ «Орлан-Інвест Груп» 11.09.2019 звернулось до суду з зустрічною позовною заявою до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, в якому просить суд договір № 65 від 12.07.2017 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, разом з додатковою угодою № 25 від 09.04.2019 та додатками - графіками сплати пайового внеску - до них, визнати недійсним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом стверджує, що зміст договору № 65 від 12.07.2017 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, укладений між Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради та ТОВ «Орлан-Інвест Груп», не відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема в частині щодо порядку обрахування (визначення) загальної кошторисної вартості будівництва для наступного визначення величини пайової участі. З наведених підстав ТОВ «Орлан-Інвест Груп» просить суд задовольнити зустрічний позов та визнати недійсним договір № 65 від 12.07.2017 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, разом з додатковою угодою № 25 від 09.04.2019 та додатками - графіками сплати пайового внеску - до них.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2019 прийнято вказаний зустрічний позов ТОВ «Орлан-Інвест Груп» до виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання недійсним договору до спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

В підготовчому засіданні 16.09.2019 судом оголошено перерву до 30.09.2019.

Через канцелярію Господарського суду Київської області 26.09.2019 надійшов відзив виконавчого комітету Ірпінської міської ради на зустрічний позов, у якому, зокрема, зазначається, що сторонами погоджено всі істотні умови договору, які передбачено ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач за зустрічним позовом зауважує, що сторонами, при укладенні оспорюваного договору, на власний розсуд визначено та погоджено всі умови договору, шляхом його підписання. Позивачем не подано будь-яких доказів, які б свідчили про незгоду останнього з умовами договору в частині методики визначення розміру загальної вартості будівництва житлового будинку. Зазначає, що Положенням про порядок залучення коштів замовників будівництва на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь встановлено, що загальна кошторисна вартість будівництва визначається виходячи із показників опосередкованої вартості спорудження житла, а у разі якщо вона не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Також виконавчий комітет Ірпінської міської ради посилається на те, що ТОВ «Орлан-Інвест Груп» не обґрунтовано, які саме права та охоронювані законом інтереси порушені укладеним договором, оскільки договір між сторонами укладено в добровільному порядку та без будь-яких претензій одна до одної, що і вказано в п 4.1. оспорюваного договору.

Через канцелярію суду 30.09.2019 ТОВ «Орлан-Інвест Груп» подано відповідь на відзив, в якому останній вважає, що доводи, викладені виконавчим комітетом Ірпінської міської ради у відзиві на зустрічний позов, не відповідають дійсності, зокрема, у зв`язку з тим, що ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на позивача покладено обов`язок встановлення порядку розрахунку розміру пайової участі, а не порядку визначення вартості будівництва, як помилково стверджує позивач за первісним позовом. На думку ТОВ «Орлан-Інвест Груп», виконавчий комітет Ірпінської міської ради не мав правових підстав для використання показників вартості будівництва, встановлених іншим органом, замість самостійно визначених. Оскільки органом місцевого самоврядування не здійснено перевірки економічної обґрунтованості показників опосередкованої вартості, такі дії, на переконання ТОВ «Орлан-Інвест Груп» призвели до того, що вартість будівництва обраховувалась виходячи із показника 10365 грн/м2, при цьому ринкова вартість житла становить 7,5-8 тис грн.

На підставі ухвали суду від 30.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2019.

В судовому засіданні 21.10.2019 судом оголошено перерву до 18.11.2019. Про дату та час наступного судового засідання представники сторін повідомлені під розписку.

На стадії судового розгляду справи по суті судом заслухано вступне слово представників сторін, з`ясовано обставини, на які посилаються сторони, а також, в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), досліджено докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

18.11.2019, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест Груп» 11.07.2017 звернулось до Ірпінської міської ради з заявою за вих. № 11/07 про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Ірпінь по об`єкту будівництва багатоповерхових житлових будинків № 1, 2, 3, 4, 5 та підземного паркінгу, що знаходяться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 1 л, м, н. Розрахунок величини пайової участі ТОВ «Орлан-Інвест Груп» просило провести виходячи з опосередкованої вартості будівництва, станом на день укладення договору.

Між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест Груп» (замовник), які керувались Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положенням про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням сесії Ірпінської міської ради від 06.11.2014 № 4146-60-VI, 12.07.2017 укладено договір № 65 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь (далі - договір № 65), предметом якого є участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Ірпінь у зв`язку з будівництвом об`єкта, який розташовано за адресою: м. Ірпінь, вул. Університетська, 1-л, 1-м, 1-н Будинок № 2.

Цільове призначення об`єкта: багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями загальною площею 6750,0 м2, квартирною площею 5150,0 м (Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 0030-05-2017 від 12.05.2017).

Відповідно до п. 2.1. договору № 65 загальна вартість будівництва житлового будинку в м. Ірпінь, вул. Університетська, 1-л, 1-м, 1-н Будинок № 2, розрахована відповідно до заяви замовника виходячи з опосередкованої вартості (згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.05.2017 №102), складає: 5150,0*10365,0=53379750,00 грн (в т.ч. ПДВ - 8896625,00 грн).

Величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням сесії Ірпінської міської ради від 06.11.2014 № 4146-60-VI.

Для даної забудови величина пайового внеску складає: 53379750,00х4%=2135190,00 грн.

За умовами п. 2.2. договору № 65 сплата коштів замовником на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста здійснюється шляхом безготівкового перерахування в сумі 2135190,00 грн згідно графіка (Додаток 1) до цього договору, але не пізніше, ніж до введення об`єкта в експлуатацію.

Згідно з п. 2.3. договору № 65 за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Відповідно до умов пп. 3.1.2. договору № 65 замовник зобов`язався сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь у розмірі, визначеному у п. 2.2. даного договору.

Невід`ємною частиною договору є графік сплати пайового внеску (п. 5.1. договору № 65).

Згідно з п. 6.1. договору № 65 останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до виконання сторонами всіх своїх обов`язків за цим договором.

Графіком сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкта архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, який є Додатком 1 до договору № 65, сторони погодили сплату загальної суми пайового внеску в розмірі 2135190,00 грн платежами по місяцях у 2018-2019 рр.

В подальшому, розглянувши звернення замовників будівництва об`єктів архітектури щодо пайового внеску в розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженим рішенням сесії Ірпінської міської ради від 06.11.2014 № 4146-60-VI (зі змінами), Ірпінська міська рада шістдесят четвертої сесії сьомого скликання рішенням № 4819-64-VII від 28.02.2019 затвердила Угоди про внесення змін до договорів про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь згідно додатку 1.

У пункті 19 додатку № 1 до рішення сесії Ірпінської міської ради від 28.02.2019 № 4819-64-VII «Перелік Угод про внесення змін до договорів про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь» затверджено угоду про внесення змін до договору № 65 від 12.07.2017 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь (об`єкт будівництва за адресою: м. Ірпінь, вул. Університетська, 1-л, 1-м, 1-н, Будинок № 2).

Між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест Груп» 09.04.2019 укладено угоду № 25 про внесення змін до договору № 65 від 12.07.2017 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь (об`єкт будівництва: м. Ірпінь, вул. Університетська, 1-л, 1-м, 1-н Будинок № 2) (далі - угода № 25), відповідно до п. 1 якої домовились Додаток 1 до договору від 12.07.2017 № 65 «Графік сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкту архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь» викласти у новій редакції, що додається.

Так, Графіком сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкта архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, який є Додатком 1 до угоди № 25, сторони погодили сплату загальної суми пайового внеску в розмірі 2135190,00 грн у 2019-2020 рр. платежами по місяцях в наступному порядку: 300000,00 грн у червні 2019 року; 300000,00 грн у вересні 2019 року; 400000,00 грн у грудні 2019 року; 300000,00 грн у березні 2020 року; 300000,00 грн у червні 2020 року; 300000,00 грн у вересні 2020 року; 235190,00 грн у грудні 2020 року.

Матеріали справи свідчать про те, що 11.07.2019 виконавчий комітет Ірпінської міської ради звернувся до ТОВ «Орлан-Інвест Груп» з претензією від 10.07.2019 № 01-24/2380, в якій повідомляв про існування заборгованості зі сплати пайового внеску за договором № 65 у розмірі 300000,00 грн, у зв`язку з чим просив ТОВ «Орлан-Інвест Груп» негайно погасити вказану заборгованість та не допускати порушення графіка в подальшому. Відправлення вказаної претензії на адресу ТОВ «Орлан-Інвест Груп» підтверджується належним чином засвідченими копіями опису вкладення та накладної № 064, які долучені до позовної заяви.

Як стверджує позивач за первісним позовом, відповідачем за первісним позовом не було виконано свого зобов`язання щодо сплати існуючої заборгованості, претензія залишена без відповіді, з огляду на що виконавчий комітет Ірпінської міської ради був змушений звернутись з даним позовом до суду.

Водночас ТОВ «Орлан-Інвест Груп» звернулось до суду з зустрічним позовом про визнання недійсними договору № 65 та угоди № 25 з графіками сплати пайового внеску до них, мотивуючи підстави позову тим, що розрахунок розміру пайової участі, вказаний в укладеному між сторонами договорі, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

ТОВ «Орлан-Інвест Груп» зауважує, що ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачає можливості встановлення вартості об`єкта будівництва для наступного розрахунку величини пайової участі з нього, виходячи з показників опосередкованої вартості спорудження житла, затверджених Держбудом, а отже, на думку позивача за зустрічним позовом, вміщений у п. 2.1. договору № 65 обрахунок вартості об`єкта будівництва і наступний розрахунок розміру коштів пайової участі (внеску) з нього був виконаний всупереч вимог вказаного Закону, що відповідно до ч. 1 його ст. 40 є неприпустимим.

Також, на переконання позивача за зустрічним позовом, невідповідність спірного договору вимогам ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається із самого змісту вказаної правової норми, згідно з якою, зокрема, у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Позивач за зустрічним позовом стверджує про те, що нормативи для одиниці створеної потужності в м. Ірпінь Ірпінською міською радою не встановлювались, а отже незважаючи на те, що загальну кошторисну вартість будівництва станом на момент укладання договору № 65 від 12.07.2017 не було визначено, у виконавчого комітету були відсутні передбачені законом підстави для використання при визначенні ТОВ «Орлан-Інвест Груп» розміру пайового внеску показників опосередкованої вартості спорудженого житла, затверджених Держбудом.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 626, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Як визначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору, згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 40 якого встановлено обов`язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру та використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Порядок і умови залучення коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь регулює Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, яке затверджене рішенням Ірпінської міської ради від 06.11.2014 № 4146-60-VI (далі - Положення).

Згідно з ч. ч. 5, 6, 8, 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Так, відповідно до п. 2.1. Положення величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі, укладеному Ірпінською міською радою із замовником будівництва об`єктів архітектури, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Згідно з п. 2.2. Положення у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості спорудження житла, розрахованої на дату укладання договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури - для багатоповерхових житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь відповідно до п. 2.5. Положення складає для:

- житлових будинків з вбудовано-прибудованими об`єктами комерційного призначення розмір коштів пайової участі визначається диференційовано з урахуванням загальної кошторисної вартості об`єкта будівництва для об`єкта комерційного призначення - пайова участь визначається як для нежитлових будівель та споруд (10%), а для об`єкта житлового фонду - відповідно як для житлових будинків (4%);

- нежитлових будівель та споруд (за винятком тих, що перелічені у пункті 1.2. цього Положення, замовники яких не залучаються до участі у розвитку інфраструктури населеного пункту) - 10% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Відповідно до п. 2.8. Положення у випадку будівництва у житловому будинку вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень його загальна кошторисна вартість має визначатись з урахуванням кошторисної вартості таких приміщень. Розмір пайової участі розраховується як сума двох складових: перша становить величину пайової участі, розраховану під житлову частину будинку; друга - величину пайової участі, розраховану для нежитлових будівель та споруд. За відсутності окремих кошторисних розрахунків розмір пайової участі визначається пропорційно загальній площі приміщень. У випадку будівництва об`єктів змішаного типу (таких, що залучаються до пайової участі та тих, що не залучаються) розмір пайової участі розраховується пропорційно загальній площі окремих приміщень в залежності від їх призначення.

Пунктом 2.9. Положення передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури міста може коригуватись, у разі, коли фактична кошторисна вартість буде більша або менша після закінчення об`єкта будівництва.

Згідно з п. 2.10. Положення кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Ірпінь сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру та використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Отже орган місцевого самоврядуванням наділений Законом правом встановлювати порядок розрахунку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до Закону.

Судом встановлено, що загальна кошторисна вартість будівництва станом на момент укладення угоди № 25 від 09.04.2019 до договору № 65 була визначена відповідно до п. п. 2.1., 2.2 Положення, яке підлягає обов`язкову застосуванню сторонами згідно з п. 2.1. договору № 65.

З урахуванням того, що загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта була визначена відповідно до п. 2.2. Положення виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості спорудження житла, розрахованої на дату укладення договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури - для багатоповерхових житлових будинків, суд дійшов висновку про відповідність розділу 2 договору № 65 вимогам ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Водночас позивач за зустрічним позовом не довів того, що загальна кошторисна вартість будівництва, визначена відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2016 № 103, не відповідає будівельним нормам, державним стандартам і правилам.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У частині 1 ст. 203 ЦК України закріплено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави й суспільства, його моральним засадам.

Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Позивачем не доведено, що розділ другий договору не відповідає вимогам ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною 3 ст. 179 ГК України передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що договір № 65, який позивач просить суд визнати недійсним, є обов`язковим для укладення між сторонами у справі, оскільки на необхідність укладення вказує пряма норма закону, а саме ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідачем була незаконно визначена загальна вартість будівництва та розмір пайової участі (внеску), що свідчить про те, що між сторонами фактично виник спір стосовно розміру пайової участі.

Судом встановлено, що виконавчий комітет Ірпінської міської ради і замовник уклали спірний договір № 65 добровільно. При укладенні цього договору сторони майнових претензій не мають. Всі спори, які можуть виникнути з даного договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами, або у судовому порядку згідно з діючого законодавства України (розділ 4 договору № 65).

Суд наголошує, що сторони оспорюваного договору не позбавлені можливості внести відповідні зміни до договору № 65, визначивши розмір пайової участі відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», для вирішення даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача за зустрічним позовом, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів в розумінні ст. 74 ГПК України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що спірний договір про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь від 12.07.2017 № 65, разом з угодою № 25 від 09.04.2019 і додатками - графіками сплати пайового внеску до нього, не може бути визнаний недійсним з підстав, наведених позивачем за зустрічним позовом у позовній заяві, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Водночас, надавши оцінку вимогам позивача за первісним позовом, суд дійшов наступних висновків.

За змістом положень ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За висновком суду, відповідач за первісним позовом належними та допустимими доказами заявлених до нього вимог не спростував, разом з тим будь-яких доказів, які підтверджують виконання ним договірних зобов`язань щодо сплати коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста суду не надав.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом 300000,00 грн основного боргу за договором № 65, а саме платежу за червень 2019 року, є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і підлягають задоволенню.

Крім того позивач за первісним позовом, на підставі пункту 2.3 договору № 65, просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 2301,37 грн, яка розрахована виходячи з подвійної ставки Національного банку України за період прострочення з 01.07.2019 по 08.07.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем за первісним позовом, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині первісного позову підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідач за первісним позовом порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо сплати пайового внеску, позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача 3% річних з простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача за первісним позовом 3% річних з простроченої суми за період з 01.07.2019 по 08.07.2019 складають 197,26 грн.

Судом перевірено розрахунок 3% річних, здійснений позивачем за первісним позовом, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині первісного позову також підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище в сукупності, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 302498,63 грн заборгованості за договором № 65, з яких: 300000,00 грн - основного боргу, 2301,37 грн - пені та 197,26 грн - 3% річних, є доведеними, підтверджені доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивачем за первісним позовом у прохальній частині позовної заяви викладено вимогу про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати, до моменту виконання рішення в частині стягнення боргу в сумі 300000,00 грн у повному обсязі, сплату 3% річних, інфляційних втрат і пені за наведеними формулами.

Щодо даної вимоги позивача за первісним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених вище норми чинного законодавства свідчить про те, що останні передбачають право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу, і таке право надано суду для нарахування або відсотків, або пені, тобто за вибором позивача один з видів відповідальності. Натомість позивач за первісним позовом просить зазначити у рішенні про нарахування і пені, і відсотків одночасно, що не відповідає положенням даної статті Кодексу. При цьому суд звертає увагу, що наведеною вище нормою не передбачено можливість зазначення у рішенні про нарахування інфляційних втрат.

За даних обставин, зважаючи на те, що позиція позивача за первісним позовом з даного приводу не є чіткою, а вибір одного чи іншого виду нарахування не належить до повноважень суду при прийнятті рішення, вимоги виконавчого комітету Ірпінської міської ради про зазначення в рішенні суду про нарахування 3% річних, інфляційних втрат і пені до моменту виконання рішення, з урахуванням приписів законодавства України, задоволенню не підлягають.

Суд зауважує, що сторона не позбавлена права звернутися з окремим позовом про стягнення заборгованості та відповідних санкцій та відсотків за періоди, які не були охопленні під час розгляду даної справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Інвест Груп» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Виговського, буд. 5В; ) на користь виконавчого комітету Ірпінської міської ради (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 2-А; ): 300000 (триста тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 2301 (дві тисячі триста одну) грн 37 коп. пені, 197 (сто дев`яносто сім) грн 26 коп. 3% річних та 4537 (чотири тисячі п`ятсот тридцять сім) грн 48 коп. судового збору.

3. Відмовити Виконавчому комітету Ірпінської міської ради в задоволенні вимоги щодо здійснення в порядку ч. 10 ст. 238 ГПК України нарахувань 3% річних, інфляційних втрат та пені до моменту виконання рішення.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.12.2019.

Суддя О.В. Щоткін