ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3056/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Голоденко І.О.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом: Державного підприємства Морський торговельний порт Южний (вул. Берегова, 13, м. Южне, Одеська обл., 65481)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К (вул. Берегова, 3, м. Южне, Одеська обл., 65481)

про стягнення 152259,66 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Сабурова Ю.С.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К», в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 152259,66 грн, з яких: 116768,60 грн пені, 9765,96 грн 3% річних та 25725,10 грн інфляційних втрат.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач визначив неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № ВГЕ-58/18п від 24.04.2018 в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання 13.11.2019 та 04.12.2019 не з`являвся, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення судових ухвал (а.с.82, 91, т.1), а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2019 було відкрито провадження у справі № 916/3056/19, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на "13" листопада 2019 о 10:30.

13.11.2019 протокольно було ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до 04 грудня 2019 о 12:00, про що представника позивача повідомлено під розписку, а відповідача шляхом направлення відповідної ухвали суду в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 04.12.2019 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

24.04.2018 між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К» (замовник) було укладено договір про надання послуг №ВГЕ-58/18п (а.с.16-20, т.1), відповідно до п.1.1. якого виконавець зобов`язався цілодобово надавати послуги із зберігання нафтопродуктів в резервуарах, що належать ДП «МТП «Южний» (інв. №794, 14027) та супутні послуги, пов`язані із зберіганням нафтопродуктів в резервуарах, що належать ДП «МТП «Южний», а замовник зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги.

За умовами п.3.1. оплата вартості послуг здійснюється прямим банківським переведенням коштів на рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання виставленого виконавцем рахунку на підставі підписаних сторонами відповідних актів здавання-приймання наданих послуг.

Згідно з п.п.5.1.1., 6.1.,6.2. замовник зобов`язаний в повному обсязі оплачувати надані послуги відповідно до умов договору. У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, винна сторона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до діючого законодавства України та умов, викладених у цьому договорі. За порушення замовником строку внесення плати за надані послуги замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє замовника від виконання зобов`язання належним чином.

Відповідно до п.п.9.1., 9.2. цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін та відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України розповсюджує свою дію на відносини сторін, що виникли з 01.04.2018 і діє по 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

10.10.2018 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вищевказаного договору (а.с.21, т.1).

Протягом жовтня-грудня 2018 року на виконання умов вищевказаного договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 1127411,65 грн, пов`язані із зберіганням нафтопродуктів, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі виконаних робіт та рахунками: від 31.10.2018 за №141/т на суму 865947,95 грн; від 30.11.2018 за №158/т на суму 123706,85 грн; від 30.11.2018 за №159/т на суму 7025,00 грн; від 31.12.2018 за №175/т на суму 123706,85 грн; від 31.12.2018 за №176/т на суму 7025,00 грн (а.с.22-31, т.1).

В підтвердження обставини щодо отримання відповідачем вищевказаних рахунків, позивачем надані супровідні листи щодо направлення рахунків (а.с.32-34, т.1), які були отримані представниками відповідача, повноваження яких підтверджується наявними у справі дорученнями (а.с.35-36, т.1).

На підтвердження здійсненої відповідачем оплати наданих послуг за вищевказаними рахунками та актами, позивач надав суду картку взаєморозрахунків по підприємству - ТОВ «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К» (а.с. 37-47, т.1), з якої вбачається, що відповідач за фактично отримані від позивача послуги розрахувався в повному обсязі, водночас, з порушенням строків, визначених умовами вищевказаного договору. Вказане підтверджується зазначеними доказами, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості наданих позивачем послуг, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 116768,60 грн пені, 9765,96 грн 3% річних та 25725,10 грн інфляційних втрат. Розрахунки спірних сум позивач здійснив по кожній накладній окремо, з врахуванням здійснених відповідачем оплат за загальний період з 22.11.2018 по 29.05.2019.

19.08.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію (а.с.48-54, т.1), в якій вимагав здійснити перерахування на його користь вищевказаних сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач претензію позивача отримав 21.08.2019 (а.с. 55, т.1.), проте коштів не сплатив, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених зазначеним Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позиція суду

Як встановлено судом між сторонами виникли договірні відносини, за якими позивач зобов`язався надати відповідачу відповідні послуги, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався оплатити такі послуги в повному обсязі, відповідно до умов зазначеного договору.

Під час розгляду справи судом встановлена обставина невчасного виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг. У зв`язку з тим, що ця бездіяльність відповідача суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно заявлені до стягнення з відповідача пеня, 3% річних та індекс інфляції.

При перевірці розрахунків позивача, що наведені в позовній заяві (а.с.6-9, т.1), суд встановив, що при здійснені розрахунку суми пені по рахунку №141/т від 31.10.2018 позивачем не було враховано положення ч.6 ст. 232 ГК України, у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок за яким вірною сумою пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 115879,14 грн. В іншій частині розрахунки позивача є вірними та такими, що відповідають нормам законодавства України, при цьому відповідачем розрахунки позивача жодним чином не заперечені.

Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний», заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К», підлягають частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача 115879,14 грн пені, 9765,96 грн 3% річних та 25725,10 грн інфляційних втрат.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволений вимог та з відповідача слід стягнути на користь позивача 2270,56 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К (вул. Берегова, 3, м. Южне, Одеська обл., 65481, ) на користь Державного підприємства Морський торговельний порт Южний (вул. Берегова, 13, м. Южне, Одеська обл., 65481, ) пеню в сумі 115879 /сто п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять/ грн 14 коп, 3% річних в сумі 9765 /дев`ять тисяч сімсот шістдесят п`ять/ грн 96 коп, інфляційні нарахування в сумі 25725 /двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять п`ять/ грн 10 коп та судовий збір в сумі 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн 56 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 грудня 2019 р.

Суддя Д.О. Бездоля