ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа№ 910/14983/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Яковлєва М.Л.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 28.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Новосілівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 (повне рішення складено 13.08.2019)

у справі №910/14983/18 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Комунального підприємства "Новосілівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Київгаз"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Укртрансгаз"

про визнання права на споживання газу,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Новосілівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання за собою права на споживання природного газу за 3 господарськими договорами поставки, а саме:

1) за договором поставки природного газу № 1553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016 в обсязі 233,326 тис. куб.м. у січні 2017 р.;

2) за договором поставки природного газу № 1620/1617-БО-41 від 14.09.2016 в обсязі 19,565 тис. куб.м. у січні 2017 р.;

3) за договором поставки природного газу № 1893/1617-КП-41 від 09.11.2016 в обсязі 2,529 тис. куб.м. у січні 2017 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не визнає права КП "Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на споживання газу у спірний період, що виражається у ненаданні номінацій на постачання природного газу на січень 2017 року, не підписання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" актів приймання-передачі природного газу за відповідний період, а отже і не здійснення останнім постачання природного газу, що призвело до позбавлення позивача можливості реєстрації бюджетного фінансового зобов`язання та виконання зобов`язань по оплаті спожитого газу та потягнуло за собою звернення ПАТ "Київгаз" до КП "Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" щодо врегулювання небалансу спожитого природного газу на суму 3 208 637,12 грн. за січень 2017 року, відповідно до Акту виконання робіт врегулювання небалансу спожитого природного газу та рахунку на оплату №241213/7153 (у зв`язку з не видачею номінації), з якою позивач не погодився та виклав свої заперечення у листі вих.№107 від 11.05.2018.

19.03.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив повністю, зокрема зазначив, що відсутність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача на законодавчому рівні виключає можливість здійснення як поставки природного газу такому споживачу, так й розподілу природного газу оператором ГРМ, навіть за наявності укладеного договору поставки природного газу. При цьому, відповідач зазначив, що позивачем не було виконано вимоги пункту 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758, у зв`язку з чим Компанією не надавалися номінації та не здійснювалося постачання природного газу позивачу у січні 2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 залучено до участі у справі №910/14983/18 Публічне акціонерне товариство "Київгаз" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 залучено до участі у справі №910/14983/18 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/14983/18 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. При цьому суд вказував, що оскільки позивачем заявлено вимогу визнати за ним право на використання помісячно у конкретному обсязі природного газу, який вже спожито і його не існує в природі, а договором поставки газу передбачено перехід права власності на природний газ до споживача після підписання актів приймання-передачі, така вимога є вимогою про встановлення юридичного факту, а тому не підлягає задоволенню у господарському процесі. При прийнятті рішенням місцевим господарським судом врахована правова позиція, яка викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18, від 04.04.2018 у справі №910/6914/17, від 18.04.2018 у справі № 910/6916/17.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Комунальне підприємство "Новосілівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/14983/18 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві. При цьому скаржник зазначив, що суд дійшов протиправного висновку, що умовами договорів та чинним законодавством України не встановлено право Комунального підприємства "Новосілівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" на отримання та споживання природного газу в обсягах, які зазначені в пунктах 2.1 договорів, а тому дійшов помилкових висновків, що планові обсяги природного газу за спірний період за договорами поставки природного газу №1553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016, №1620/1617-БО-41 від 14.09.2016, №1893/1617-КП-41 від 09.11.2016 2 є не узгодженими та не підтвердженими.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Новосілівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/14983/18; призначено розгляд апеляційної скарги.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач та третя особа-2 просять рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В наданих суду апеляційної інстанції письмових пояснення третя особа-1 зазначає про наявність у позивача безумовного права на споживання природного газу з ресурсів відповідача та обов`язок відповідача надати відповідні номінації на відбір газу у спірні періоди за договорами постачання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи-2 особи заперечували проти апеляційної скарги, просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні представник третьої особи-1 підтримав доводи, викладені в письмових поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

31.12.2015 між Комунальним підприємством "Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області (яке є правонаступником Комунального підприємства "Новосілки" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області), як Споживачем, та Публічним акціонерним товариством "Київгаз", як Оператором ГРМ, було укладено договір розподілу природного газу №241213 (для споживачів, що не є побутовими)(надалі - договір), за яким останній зобов`язався надавати Споживачу послуги з розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору цей договір розподілу природного газу відповідає типовому договору розподілу природного газу, затвердженому Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498, є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать Споживачам (їх постачальникам), до об`єктів Споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно п. 1.2. договору умови цього договору однакові для всіх Споживачів на території дії ліцензії та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Відповідно до п. 1.3 договору цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк (п. 1.3 договору розподілу).

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Пунктом 3.1 договору розподілу встановлено, що санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником. За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

За наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу (пункти 3.2., 3.3. договору).

Пунктом 7.4. договору передбачено, що Споживач зобов`язується, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Відповідно до п. 9.1 договору Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі: несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу у Споживача; несанкціонованого відбору природного газу.

14.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національною НАК "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області укладено договір №1553/1617-ТЕ-41 постачання природного газу (для населення) (надалі - договір 1), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Постачальник згідно договору №Г553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016 передає Споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 1 500 тис. куб. метрів (одна мільйон п`ятсот тисяч куб. метрів), у тому числі за місяцями (тис куб.метрів): жовтень 2016 - 100. листопад 2016 - 250, грудень 2016 - 300, січень 2017 - 320, лютий 2017 -280, березень 2017 - 250 (пункт 2.1 договору 1).

У разі коли оператор газотранспортної системи за підсумками розрахункового періоду встановлює негативний небаланс за об`єктами Споживача, Споживач зобов`язаний у порядку, визначеному цим договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування. При цьому Споживач погоджується на оплату в безумовному порядку вартості наданої постачальникові оператором газотранспортної системи послуги з балансування. Якщо між сторонами укладено декілька договорів про постачання природного газу, то постачальник самостійно обирає договір, за яким Споживач зобов`язаний у повному обсязі оплатити постачальнику в порядку, визначеному таким договором, вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування.

В пункті 3.8 договору 1 сторони погодили виключний перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для підтвердження постачальником його витрат на врегулювання негативного небалансу, зокрема, оплату вартості послуги балансування:

- рахунок постачальника на оплату Споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи з балансування, який подається постачальником Споживачу після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом;

- копія платіжного доручення постачальника про оплату наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування або витяг з додатка до рахунка-фактури на надані оператором газотранспортної системи послуги з балансування, що подається постачальнику з деталізацією вартості послуг з балансування за Споживачами. Вибір одного із зазначених документів здійснюється постачальником.

Ціна за 1000 куб.метрів природного газу за цим договором становить 4942,00 грн, крім того податок на додану вартість - 20% . Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн (пункт 5.2 договору 1).

Відповідно до п. 6.5. Договору 1, оплата Споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування здійснюється з урахуванням положень пункту 3.8. цього договору з урахуванням таких особливостей:

- Споживач сплачує постачальнику вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування протягом п`яти банківських днів з дня отримання рахунка постачальника;

- оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника, який зазначається в надісланому Споживачеві рахунку із призначенням платежу.

У разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем вартості послуги з балансування оператора газотранспортної системи згідно із складеним постачальником та надісланим Споживачеві рахунком, Споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та законодавством.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 12.1 договору 1).

14.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області" укладено договір №1620/1617-Б0-41 постачання природного газу (для бюджетних установ/організацій та інших споживачів) (далі - договір 2).

Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (пункт 1.1 договору 2).

Постачальник передає Споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 110 тис. куб. метрів (сто десять тисяч куб. метрів), у тому числі за місяцями (тис.куб.метрів): жовтень 2016 - 10, листопад 2016 - 15, грудень 2016 - 20, січень 2017 - 25, лютий 2017 - 20, березень 2017 - 20. (пункт 2.1 договору 2).

У разі коли оператор газотранспортної системи за підсумками розрахункового періоду встановлює негативний небаланс за об`єктами Споживача, Споживач зобов`язаний у порядку, визначеному цим договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування. При цьому Споживач погоджується на оплату в безумовному порядку вартості наданої постачальникові оператором газотранспортної системи послуги з балансування. Якщо між сторонами укладено декілька договорів про постачання природного газу, то постачальник самостійно обирає договір, за яким Споживач зобов`язаний у повному обсязі оплатити постачальнику в порядку, визначеному таким договором, вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування.

Сторони погодили виключний перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для підтвердження постачальником його витрат на врегулювання негативного небалансу, зокрема, оплату вартості послуги балансування: рахунок постачальника на оплату Споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи з балансування, який подається постачальником Споживачу після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом; рахунок постачальника на оплату Споживачем вартості інших витрат, понесених постачальником у зв`язку з врегулюванням небалансу. До рахунку додаються документи, що підтверджують розмір зазначених витрат постачальника та факт їх понесення, як то: копії відповідних договорів купівлі-продажу (поставки), зберігання (закачування, відбору) природного газу; копії актів приймання-передачі газу, актів наданих послуг, копії номінацій, алокацій, рішень (ухвал, постанов) судів, платіжних доручень, а також копії будь-яких інших документів, що підтверджують зазначені витрати та факт їх понесення замовником; копія платіжного доручення постачальника про оплату наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування або витяг з додатка до рахунка-фактури на надані оператором газотранспортної системи послуги з балансування, що подається постачальнику з деталізацією вартості послуг з балансування за Споживачами. Вибір одного із зазначених документів здійснюється постачальником (пункт 3.8 договору 2).

Ціна за 1000 куб.метрів природного газу за цим договором з 01.10.2016 становить 5 635,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 1 127,00 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу разом з ПДВ - 6 762,00 грн (пункт 5.2 договору 2).

Відповідно до п. 6.6. Договору 2, оплата Споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування здійснюється з урахуванням положень пункту 3.8. цього договору з урахуванням таких особливостей:

- Споживач сплачує постачальнику вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування протягом п`яти банківських днів з дня отримання рахунка постачальника;

- оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника, який зазначається в надісланому Споживачеві рахунку із призначенням платежу.

У разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем вартості послуги з балансування оператора газотранспортної системи згідно із складеним постачальником та надісланим Споживачеві рахунком, Споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та законодавством.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення (пункт 12.1 договору 2).

09.11.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області" укладено договір №1893/1617-КП-41 постачання природного газу (для підприємств, організацій та інших Споживачів (крім бюджетних установ/організацій) (далі - договір 3).

Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (пункт 1.1 договору 2).

Постачальник передає Споживачу з 01.11.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 10,5 тис. куб. метрів (десять тисяч п`ятсот куб. метрів), у тому числі за місяцями (тис.куб.метрів): листопад 2016 - 2,1, грудень 2016 - 2,1, січень 2017 - 2,1, лютий 2017 - 2,1, березень 2017 - 2,1 (пункт 2.1 договору 3).

У разі коли оператор газотранспортної системи за підсумками розрахункового періоду встановлює негативний небаланс за об`єктами Споживача, Споживач зобов`язаний у порядку, визначеному цим договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування. При цьому Споживач погоджується на оплату в безумовному порядку вартості наданої постачальникові оператором газотранспортної системи послуги з балансування. Якщо між сторонами укладено декілька договорів про постачання природного газу, то постачальник самостійно обирає договір, за яким Споживач зобов`язаний у повному обсязі оплатити постачальнику в порядку, визначеному таким договором, вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування.

Сторони погодили виключний перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для підтвердження постачальником його витрат на врегулювання негативного небалансу, зокрема, оплату вартості послуги балансування: рахунок постачальника на оплату Споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи з балансування, який подається постачальником Споживачу після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом; рахунок постачальника на оплату Споживачем вартості інших витрат, понесених постачальником у зв`язку з врегулювання, небалансу. До рахунку додаються документи, що підтверджують розмір зазначених витрат постачальника та факт їх понесення, як то: копії відповідних договорів купівлі-продажу (поставки), зберігання (закачування, відбору) природного газу; копії актів приймання-передачі газу, копії номінацій, алокацій, рішень (ухвал, постанов) судів, платіжних доручень, а також копії будь-яких інших документів, що підтверджують зазначені витрати та факт їх понесення замовником; копія платіжного доручення постачальника про оплату наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування або витяг з додатка до рахунка-фактури на надані оператором газотранспортної системи послуги з балансування, що подається постачальнику з деталізацією вартості послуг з балансування за Споживачами. Вибір одного із зазначених документів здійснюється постачальником (пункт 3.8 договору 3).

Ціна за 1000 куб.метрів природного газу за цим договором з 01.11.2016 становить 6 819,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 1 363,80 грн.. До сплати за 1000 куб.м. природного газу разом з ПДВ - 8 182,80 грн (пункт 5.2 договору 3).

Відповідно до п. 6.6. Договору 3, оплата Споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування здійснюється з урахуванням положень пункту 3.8. цього договору з урахуванням таких особливостей:

- Споживач сплачує постачальнику вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування протягом п`яти банківських днів з дня отримання рахунка постачальника;

- оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника, який зазначається в надісланому Споживачеві рахунку із призначенням платежу.

У разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем вартості послуги з балансування оператора газотранспортної системи згідно із складеним постачальником та надісланим Споживачеві рахунком, Споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та законодавством.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.11.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення (пункт 12.1 договору 3).

Відповідно до п. 3.1 вищевказаних договорів, право власності на природний газ переходить від постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

У відповідності до пункту 3.2 договорів № 1553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016; № 1620/1617-БО-41 від 14.09.2016; № 1893/1617-КП-41 від 09.11.2016 постачання природного газу, Споживач подає Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою.

Обсяги постачання підтверджуються Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку.

Виходячи зі змісту пунктів 7.2, 7.3 договорів № 1553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016; № 1620/1617-БО-41 від 14.09.2016; № 1893/1617-КП-41 від 09.11.2016, постачання природного газу, Споживач зобов`язаний самостійно припинити (обмежувати) використання природного газу у разі порушення строків оплати за договором про постачання природного газу, відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного Споживачу, інших випадках, передбачених цим договором та законодавством; постачальник має право припинити або обмежити постачання природного газу Споживачеві у разі відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу для забезпечення об`єктів газоспоживання Споживача.

Пунктом 3.2 Договору розподілу визначено умови надання оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу Споживачу, а саме: наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача; відсутність простроченої заборгованості за цим Договором.

Такі умови Договору на розподіл та Договору постачання природного газу узгоджуються з вимогами чинного законодавства України, зокрема:

- глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ відповідно до якої послуги з розподілу природного газу надаються Споживачу Оператором ГРМ за умов:

1) наявності у Споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період;

2) забезпечення Споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу;

- п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.15 №758, в силу вимог якого Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" здійснює постачання природного газу виробнику теплової енергії (в даному випадку Позивачу) за умови, зокрема:

- укладення виробником теплової енергії з НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

- відсутності у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК Нафтогаз України за використаний природний газ, або

- відсутності у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед НАК Нафтогаз України за спожитий до 1 січня 2016 р. природний газ за всіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ, або

- рівень розрахунків виробника теплової енергії станом на 25 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу (без урахування штрафних санкцій), за всіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків;

- надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021 р. з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

Позивач стверджує, що за спірний період (січень 2017 року), на виконання договорів постачання природного газу, позивачем було спожито природний газ в наступних об`ємах: за договором №1553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016 - 233,326 тис. куб.м., про що складено акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017; за договором №1620/І617-Б0-41 від 14.09.2016 - 19,565 тим. куб.м. про що складено акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017; за договором №1893/1617-КП-41 від 09.11.2016 2,529 тис. куб.м., про що складено акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2017.

За твердженням позивача, спір у справі виник внаслідок невизнання відповідачами права на споживання газу за січень 2017 року, безпідставно вважаючи, що позивач здійснював несанкціонований відбір природного газу у зв`язку з чим вимагають сплату спожитого газу у подвійному розмірі. Таким чином позивач просить суд визнати за ним право на споживання природного газу у січні 2017 року за 3 господарськими договорами поставки, а саме:

1) за договором поставки природного газу № 1553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016 в обсязі 233,326 тис. куб.м. у січні 2017;

2) за договором поставки природного газу № 1620/1617-БО-41 від 14.09.2016 в обсязі 19,565 тис. куб.м. у січні 2017;

3) за договором поставки природного газу № 1893/1617-КП-41 від 09.11.2016 в обсязі 2,529 тис. куб.м. у січні 2017.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а Споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 1 розділу II Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу Споживачу є, зокрема:

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ., та присвоєння Споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- наявність погодженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

Як встановлено вище, між сторонами було укладено договори постачання природного газу № 1553/1617-ТЕ-41 від 14.09.2016; № 1620/1617-БО-41 від 14.09.2016; № 1893/1617-КП-41 від 09.11.2016, за якими Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Постачальником природного газу, а позивач - Споживачем, погоджено періоди здійснення передачі (поставки) газу та його обсяги.

Крім того, за укладеним договором розподілу природного газу №241213 від 31.12.2015, Публічне акціонерне товариство "Київгаз", як оператор ГРМ, зобов`язалось надати Споживачу послуги з розподілу природного газу.

Відповідно до термінів, визначених у Кодексі ГТС, відбір природного газу за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) є несанкціонованим.

Позивач та відповідач, під час укладання та внесення змін до договорів, керувались положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, а отже були обізнані про зміст та вимоги вказаних нормативних документів, а також необхідність виконання обов`язків, які вони покладають на сторін договору, в тому числі щодо обов`язку виконання позивачем п. 17 Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015№ 758 .

В свою чергу, договори постачання природного газу не містять жодної норми, яка би встановлювала безумовний обов`язок відповідача здійснювати постачання природного газу позивачу у випадку невиконання останнім вимог Постанови № 758.

Отже, право позивача на придбання природного газу за укладеними з Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорами не є абсолютним та залежить від ряду умов, зокрема від належного виконання позивачем пункту 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758.

Судом встановлено, що у лютому 2017 року ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було повернуто без підписання акти приймання-передачі природного газу, спожитого позивачем у січні 2017 року, на 255 тис. куб.м. з посиланням на умови пункту 17 Положення, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2015 №758, які позивачем не було виконано, та з огляду на заборгованість за спожитий природний газ, у зв`язку з чим Компанією не надавались номінації та не здійснювалося постачання природного газу позивачу у січні 2017 року.

Так, у відповідності до наявної в матеріалах справи інформації про стан розрахунків, станом на 26.12.2016 загальна заборгованість позивача перед НАК "Нафтогаз України" складала 4091107,37 грн.

Таким чином, не заперечуючи існування заборгованості за спожитий газ та повернення актів приймання-передачі газу без підписання зі сторони відповідача, позивач фактично визнає використання природного газу, без отримання відповідного погодження (номінації) відповідача.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.

У даній справі, позивач звернувся з вимогою про визнання його права на споживання природного газу за укладеними з відповідачем договорами у визначених обсягах у січні 2017 року, тобто у періоді, який на час звернення до суду з позовом минув. Тобто позивач просив суд визнати існування у нього права на споживання газу у минулому, стверджуючи, що інакше спожитий газ може бути розцінений як несанкціоновано відібраний, внаслідок чого відповідач вимагатиме від позивача оплату спожитого газу у підвищеному розмірі.

Отже заявлено вимогу, спрямовану на визнання існування права у минулому, а не визнання порушеного, оспорюваного або невизнаного права, яке існує, може бути поновлене і, як наслідок, може бути реалізоване у випадку його визнання.

Суд може дійти висновку про те, чи існувало у позивача право на споживання газу на певних умовах у визначений період у минулому, розглядаючи спір, зокрема за вимогою, спрямованою на ефективний захист прав або законних інтересів позивача, які можуть бути реалізовані. Натомість вимога про визнання права у минулому спрямована на встановлення підстав існування права або законного інтересу, за захистом якого особа може звернутись, однак сама по собі ефективним способом захисту не є.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обрання позивачем неналежно способу захисту.

Відповідного правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.06.2019 у справі №910/6642/18, у постановах КГС ВС від 04.04.2018 у справі №910/6914/17 та від 18.04.2018 у справі № 910/6916/17.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних у даній справі судових рішень відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Новосілівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/14983/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14983/18 повернути Господарському суду міста Києва .

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 05.12.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

М.Л. Яковлєв