ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3259/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149)
до Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" (61037, м. Харків, пр-т Московський, 199, )
про стягнення 58 625,09грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" 3% річних в розмірі 9 937,52грн. та збитки від інфляції в розмірі 48 687,57грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 03-69 від 04.02.2010 щодо своєчасного внесення оплати за спожиту електричну енергію.

Ухвалою суду від 09.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним у матеріалах справи.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов суду не надав.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

04.02.2010 між Державним підприємством "Харківський електромеханічний завод" (відповідач) та Акціонерним товариством "Харківобленерго" (позивач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 03-69 (далі - договір), за умовами якого позивач, як постачальник, зобов`язався продавати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачувати позивачу її вартість та інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.04.2016 у справі № 922/895/16, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 03-69 від 04.02.2010, з відповідача на користь позивача було стягнуто 367 571,62грн. вартості електричної енергії за період виникнення боргу з жовтня 2015 по січень 2016.

Також, рішенням господарського суду Харківської області від 19.09.2016 у справі № 922/2572/16, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 03-69 від 04.02.2010, з відповідача на користь позивача було стягнуто 321 200,81грн. вартості електричної енергії за період виникнення боргу з лютого 2016 по червень 2016, 4 672,09грн. 3% річних, 61 638,77грн. пені та 503,07грн. збитків від інфляції.

04.04.2017 у справі № 922/525/17 господарським судом Харківської області прийнято рішення, яким з відповідача на користь позивача було також стягнуто 56 418,29грн. вартості електричної енергії за період виникнення боргу з листопада 2016 по лютий 2017, 6 400,70грн. 3% річних, 3 821,87грн. пені та 41 686,35грн. збитків від інфляції.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зазначених вище рішень господарського суду Харківської області позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача за період із вересня 2018 по серпень 2019 3% річних в розмірі 9 937,52грн. та збитків від інфляції в розмірі 48 687,57грн. за період з вересня 2018 по травень 2019.

На день розгляду даної справи у суді відповідач рішення господарського суду Харківської області від 11.04.2016 у справі № 922/895/16, від 19.09.2016 у справі № 922/2572/16 та від 04.04.2017 у справі № 922/525/17 не виконав, заборгованість залишається непогашеною. Внаслідок інфляційних процесів борг відповідача, відповідно до розрахунку позивача, за період з вересня 2018 по травень 2019 збільшився на суму 48 687,57грн., 3% річних від простроченої суми за період з 01.09.2018 по 31.08.2019 складають 9 937,52грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд керується наступним.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

Таким чином, суд вважає за необхідне відзначити, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодекс України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

За умовами п.4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 03-69 від 04.02.2010 сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених п.п.2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", відповідач сплачує позивачу 3% річних та індексу інфляції.

У п.6 додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань, позивач проводить відповідачеві нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути сплачена відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

На підставі зазначеного, позивач нарахував на суму основного боргу за спожиту електричну енергію, що була стягнута за рішеннями суду від 11.04.2016 у справі № 922/895/16, від 19.09.2016 у справі № 922/2572/16 та від 04.04.2017 у справі № 922/525/17, 3% річних в розмірі 9 937,52грн. за період із вересня 2018 по серпень 2019 та збитки від інфляції в розмірі 48 687,57грн. за період з вересня 2018 по травень 2019.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних та збитків від інфляції, судом вбачається, що таке нарахування відповідає наданому позивачем розрахунку та передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 367 571,62грн. підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 11.04.2016 у справі № 922/895/16, заборгованість в розмірі 321 200,81грн. підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 19.09.2016 у справі № 922/2572/16, а заборгованість в розмірі 56 418,29грн. підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 04.04.2017 у справі № 922/525/17, яка на підставі ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідач доказів погашення в повному обсязі заборгованості, стягнутої на підставі вищезазначених рішень господарського суду Харківської області, суду не надав, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем на підставі рішення суду від 11.04.2016 у справі № 922/895/16, рішення суду від 19.09.2016 у справі № 922/2572/16 та рішення суду від 04.04.2017 у справі № 922/525/17, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 9 937,52грн. за період із вересня 2018 по серпень 2019 та збитки від інфляції в розмірі 48 687,57грн. за період з вересня 2018 по травень 2019 є цілком обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" (61037, м. Харків, пр-т Московський, 199, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) - 9 937,52грн. 3% річних, 48 687,57грн. збитків від інфляції та 1 921,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду або через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено "06" грудня 2019 р.

Суддя Т.А. Лавренюк