ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2019 р. Справа №909/722/14

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.Т.Кордюк

- О.С.Скрипчук

за участю секретаря судового засідання К.Кострик

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2019

у справі № 909/722/14

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ПП «М-Туройл»

про визнання права власності на майно та вилучення його з ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство ПП «М-Туройл»

з участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2019 у справі № 909/722/14 (суддя Рочняк О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «М-Туройл» про визнання права власності на майно та вилучення його з ліквідаційного майна боржника у справі про банкрутство Приватного підприємства «М-Туройл» відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 б/н від 27.09.2019 (вх.№ 18748/19 від 30.09.2019) та б/н від 01.10.2019 (вх.№ 18815 від 01.10.2019) про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що заборона проведення аукціону з продажу майна банкрута може призвести до безпідставного затягування розгляду справи про банкрутство, яке може стати підставою спричинення збитків як кредиторам, так і боржнику. Окрім того, суду не подано доказів в підтвердження того, що майно, щодо якого заявник просить застосувати заходи по забезпеченню позову, належить останньому на праві власності.

Не погоджуючись з даною ухвалою позивач - ОСОБА_1 подав до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу та постановити нове рішення, яким заяви задовольнити повністю посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали скаржник вважає те, що заяви про забезпечення позову стосувались не зупинення аукціону, а зупинення продажу майна, право власності на яке заявлено позивачем, що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.137 ГПК України. Як зазначає скаржник, ним надано достатньо доказів та підстав, які свідчили б про те, що при формуванні ліквідаційної маси боржника включно з її продажем відбулись значні порушення чинного законодавства, що суттєво впливають як на права та інтереси кредиторів у справі про банкрутство, так і права та інтереси третіх осіб, що не є учасниками процесу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 справу № 909/722/14 передано судді-доповідачу Мирутенко О.Л. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Скрипчук О.С., Кордюк Г.Т.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 по справі № 909/722/14 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 призначено справу до судового розгляду на 02.12.2019.

22.11.2019 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 б/н від 22.11.2019 про розгляд справи № 909/722/14 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2019 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено з технічних причин.

Позивач та відповідач участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь в судових засіданнях.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача.

Відводів складу суду та секретаря судового засідання в порядку ст.ст.35,37 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 02.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 909/722/14 за заявою ОСОБА_2 про банкрутство ПП "М-Туройл", яка перебуває на стадії ліквідації боржника.

20.09.2019 до Господарського суду Івано-Франківської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява у справі № 909/722/14 до ПП "М-Туройл" про:

- визнання за ОСОБА_1 права власності на будівельні матеріали (секції кованих огорож, комплекти металоконструкцій, хвіртки, тротуарної плитки, навісів, покритих ондуліновим шифером, цегляної перегородки, фундаменту) та збудованої з них конструкції на фундаменті, які розміщені по АДРЕСА_1 (позаду кафе "Вікторія") та включені до ліквідаційної маси боржника ПП "М-Туройл" як "тераса", огорожа, хвіртка, огорожа;

- виключення з ліквідаційної маси банкрута ПП "М-Туройл" належне ОСОБА_1 на праві власності майно, а саме: секції кованих огорож, комплекти металоконструкцій, хвіртка, тротуарна плитка, навіси, покриті ондуліновим шифером, цегляні перегородки, фундамент та збудовану з них конструкцію на фундаменті, які розміщені по АДРЕСА_1 (позаду кафе "Вікторія") та включені як "тераса", огорожа, хвіртка, огорожа;

- зобов`язання ПП "М-Туройл", керівником якого виступає арбітражний керуючий Бігун Р.Д., упорядкувати/відновити усю документацію щодо маси ліквідаційного майна ПП "М-Туройл" та складових його частин у відповідності до вимог закону та з врахуванням прийнятих з даного приводу рішень судів.

30.09.2019 від позивача до місцевого господарського суду надійшла заява про забезпечення позову у даній справі б/н від 27.09.2019 (вх.№18748/19) шляхом заборони відповідачу та іншим третім особам вчиняти будь - які дії щодо продажу нерухомого майна, а саме: будівельні матеріали (секції кованих огорож, комплекти металоконструкцій, хвіртка, тротуарна плитка, навіси, покриті ондуліновим шифером, цегляні перегородки, фундамент) та збудовану з них конструкцію на фундаменті, які розміщені по АДРЕСА_1 (позаду кафе "Вікторія»), про право власності на яке подано позов ОСОБА_1 - до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Ідентична за змістом та вимогам заява про вжиття заходів забезпечення позову надійшла до суду також 01.10.2019.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 2, 6 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

У вирішенні питання про забезпечення позову, в тому числі, з ініціативи суду, господарський суд, має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою при умові зазначення адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79. ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має враховувати наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Поряд з цим, як визначено в ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України та ст.9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, продаж майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

До складу ліквідаційної маси, що підлягає продажу, у відповідності до ч.1 ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" включаються усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам (ч.2 ст.49 Закону про банкрутство).

Позивач просить суд заборонити відповідачу та іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо продажу нерухомого майна, а саме: будівельні матеріали (секції кованих огорож, комплекти металоконструкцій, хвіртка, тротуарна плитка, навіси, покриті ондуліновим шифером, цегляні перегородки, фундамент) та збудовану з них конструкцію на фундаменті, які розміщені по АДРЕСА_1 (позаду кафе "Вікторія"), про право власності на яке подано позов ОСОБА_1 - до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство врегульовано в розділі ІV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З зазначених правових норм вбачається, що організація ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, здійснюється виключно ліквідатором. Господарський суд не вправі самостійно втручатись в його діяльність, примушувати до тих чи інших дій. Оцінку дій ліквідатора в ліквідаційній процедурі господарський суд здійснює за наслідком розгляду його звіту, при вирішенні питання про його затвердження, або за наслідком розгляду поданої на його дії скарги.

Положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не визначають можливості для зупинення проведення призначеного аукціону у справі про банкрутство.

В свою чергу, заборона проведення аукціону з продажу майна банкрута може призвести до безпідставного затягування розгляду справи про банкрутство, яке може стати підставою спричинення збитків як кредиторам, так і боржнику.

Згідно вимог ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Порушення правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону, а також правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсним в цілому.

Окрім того, слід зазначити, що доказів в підтвердження того, що майно, щодо якого заявник просить застосувати заходи по забезпеченню позову, належить останньому на праві власності, суду подано не було.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об"єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської+- області від 02.10.2019 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 269,270,275,276,281,282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2019 року у справі №909/722/14 залишити без змін.

Апеляційну скаргу з ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Г.Т.Кордюк

О.С.Скрипчук

"Повний текст постанови виготовлено 05.12.2019"