ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа № 911/2381/19

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Трейдинг Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айен Лоджистик»

про стягнення 82 357, 76 грн.

Представники:

від позивача: не з`явилися

від відповідача: не з`явилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 82 357, 76 грн. заборгованості за договором поставки № 201201 від 20.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо сплати вартості поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.09.2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 21.10.2019 та витребувано у сторін певні документи.

18.10.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання вих. № 49 від 17.10.2019 (вх. № 19883/19 від 18.10.2019) про відкладення розгляду справи на іншу дату.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 21.10.2019 та документи по справі (вх. № 20027/19 від 21.10.2019).

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.10.2019, у зв`язку з неналежним виконанням сторонами вимог суду, враховуючи вищезазначене клопотання відповідача і неявку його представника в судове засідання, розгляд справи відкладено на 14.11.2019.

11.11.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання б/н від 07.11.2019 (вх. № 21501/19 від 11.11.2019) про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.11.2019, у зв`язку з усним клопотанням представника позивача, нез`явленням у судове засідання представника відповідача, а також з метою виконання завдань та основних засад господарського судочинства, розгляд справи відкладено на 28.11.2019.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли клопотання б/н від 27.11.2019 (вх. № 22783/19 від 28.11.2019) про долучення доказів та клопотання б/н від 28.11.2019 (вх. № 22784/19 від 28.11.2019) про розгляд справи за відсутності його представника.

Представники сторін, належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання 28.11.2019 не з`явилися, відповідач причин неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву не подав.

Враховуючи, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.11.2019, відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом ухвалено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

20.12.2018 між сторонами укладено договір поставки № 201201, за умовами якого позивач зобов`язався поставляти пакувальні матеріали, матеріали господарського споживання та вироби для харчової промисловості, які далі по тексту цього договору іменовані «товар», а відповідач зобов`язався приймати товар та своєчасно здійснювати оплату за нього на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору кількість, асортимент та ціна товару, що поставляється, узгоджується сторонами заздалегідь та фіксуються у рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору відповідач сплачує за товар по ціні, що зазначена в рахунку-фактурі та видатковій накладній, що надаються позивачем на кожну партію товару.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що датою поставки товару є дата, що вказана у видатковій накладній позивача, яка підписана сторонами.

Відповідно до п. 2.4 договору оплата за поставлений товар здійснюється відповідачем в національній валюті України - гривні шляхом перерахунку грошей на розрахунковий рахунок позивача.

Згідно з п. 2.5 договору відповідач здійснює оплату за товар протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару позивачем.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що при передачі товару позивач зобов`язаний надати відповідачу видаткову накладну, рахунок-фактуру, а відповідач зобов`язаний надати позивачу довіреність на отримання товару.

Відповідно до п. 3.8 договору право власності на поставлений товар переходить до відповідача в момент відвантаження зі складу позивача або розвантаження на складі відповідача.

Згідно з п. 3.9 договору здача-прийом товару проводиться у присутності представників обох сторін. Товар вважається зданим позивачем та отриманим відповідачем за кількістю та найменуванням згідно накладної, якщо на накладній позивача є відмітка відповідача про отримання товару.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками обох сторін та діє до 31.12.2019.

На виконання умов договору поставки № 201201 від 20.12.2018 позивач по видаткових накладних № 1358 від 28.12.2018 на суму 7 088, 26 грн., № 23 від 16.01.2019 на суму 3 670, 69 грн., № 78 від 05.02.2019 на суму 4 312, 69 грн., № 90 від 08.02.2019 на суму 4 932, 00 грн., № 100 від 13.02.2019 на суму 12 381, 41 грн., № 152 від 04.03.2019 на суму 39 675, 60 грн., № 160 від 05.03.2019 на суму 21 143, 41 грн., № 162 від 05.03.2019 на суму 4 600, 80 грн., № 171 від 12.03.2019 на суму 39 675, 60 грн., № 225 від 10.04.2019 на суму 25 246, 08 грн., № 226 від 10.04.2019 на суму 39 675, 60 грн., № 232 від 17.04.2019 на суму 8 811, 49 грн., № 275 від 23.05.2019 на суму 19 837, 80 грн., № 276 від 23.05.2019 на суму 42 436, 08 грн., № 277 від 23.05.2019 на суму 19 837, 80 грн., № 284 від 30.05.2019 на суму 25 246, 08 грн. поставив відповідачу товар на загальну суму 318 571, 39 грн., а відповідач, на підставі довіреностей № 4 від 16.01.2019, № 9 від 04.02.2019, № 13 від 11.02.2019, № 24 від 11.03.2019, № 39 від 17.04.2019, № 45 від 23.05.2019, № 46 від 23.05.2019, № 47 від 23.05.2019, вказаний товар отримав. Копії зазначених документів залучено до матеріалів справи, оригінали у судовому засіданні оглянуто.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано рахунки, що виставлялися відповідачу на оплату товару, а саме: рахунок № 1366 від 20.12.2018 на суму 7 088, 26 грн., № 23 від 15.01.2019 на суму 3 670, 69 грн., № 79 від 04.02.2019 на суму 9 244, 69 грн., № 86 від 06.02.2019 на суму 12 381, 41 грн., № 151 від 27.02.2019 на суму 21 143, 41 грн., № 157 від 01.03.2019 на суму 39 675, 60 грн., № 169 від 05.03.2019 на суму 4 600, 80 грн., № 175 від 11.03.2019 на суму 39 675, 60 грн., № 219 від 01.04.2019 на суму 25 246, 08 грн., № 233 від 09.04.2019 на суму 39 675, 60 грн., № 242 від 16.04.2019 на суму 8 811, 49 грн., № 282 від 20.05.2019 на суму 19 837, 80 грн., № 283 від 20.05.2019 на суму 67 682, 16 грн., № 284 від 20.05.2019 на суму 19 837, 80 грн. Загальна сума зазначених рахунків на оплату становить 318 571, 39 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, відповідач за отриманий товар розрахувався частково, а саме на суму 236 213, 63 грн., що підтверджується наявними у матеріалах платіжними дорученнями, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 82 357, 76 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією № 01 від 02.08.2019 про сплату існуючої заборгованості (основного боргу) за договором поставки № 201201 від 20.12.2018 у розмірі 82 357, 76 грн. В підтвердження надсилання вказаної претензії позивачем до суду надано опис вкладення у цінний лист від 02.08.2019 та накладну Укрпошти від 02.08.2019, копії яких долучено до матеріалів справи.

Проте, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо здійснення оплати за отриманий товар, на претензію не відповів, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, у судове засідання своїх представників не направив, належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання ним договірних зобов`язань щодо оплати поставленого позивачем товару суду не надав.

Разом з тим, відповідно до наданих позивачем письмових пояснень б/н від 21.10.2019 (вх. № 20027/19 від 21.10.2019) та клопотань б/н від 07.11.2019 (вх. № 21501/19 від 11.11.2019), б/н від 27.11.2019 (вх. № 22783/19 від 28.11.2019), б/н від 28.11.2019 (вх. № 22784/19 від 28.11.2019) з доказами, а саме платіжними дорученнями, бухгалтерською довідкою від 07.11.2019 та банківською випискою від 08.11.2019, вбачається, що відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду було сплачено 50 000, 00 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач після звернення позивача до суду з даним позовом сплатив 50 000, 00 грн. заборгованості (основного боргу) за договором поставки № 201201 від 20.12.2018, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 50 000, 00 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

За таких обставин та враховуючи, що строк оплати за отриманий відповідачем товар настав, доказів його повної оплати останнім не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення повністю не погашений, його розмір у сумі 32 357, 76 грн. підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості (основного боргу) за договором поставки № 201201 від 20.12.2018 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню у розмірі 32 357, 76 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставки № 201201 від 20.12.2018 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 32 357, 76 грн. (основний борг), провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за поставки № 201201 від 20.12.2018 у розмірі 50 000, 00 грн. (основного боргу) підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судовий збір, відповідно приписів ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Трейдинг Груп» задовольнити частково.

2. Закрити провадження у даній справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айен Лоджистик» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Трейдинг Груп» 50 000, 00 грн. заборгованості за договором поставки № 201201 від 20.12.2018.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айен Лоджистик» (08343, Київська область, Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Мойсеєва, будинок 72, ідентифікаційний код - 37905278) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Трейдинг Груп» (01103, місто Київ, Печерський узвіз, будинок 3, кімната 603, ідентифікаційний код - 40145190) 32 357 (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят сім) грн. 76 коп. - заборгованості за договором поставки № 201201 від 20.12.2018 та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.12.2019.

Суддя Т.В. Лутак