РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.12.2019Справа № 910/9850/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегера А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Спектр Плюс"

2. ОСОБА_1

про стягнення 267 547, 12 грн.,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Спектр Плюс" (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) про стягнення 267 547, 12 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем-1 умов кредитного договору № б/н від 05.02.2016 в частині повернення суми кредиту. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою за договором поруки, позивач просить стягнути суму заборгованості з позичальника (відповідача-1) та поручителя (відповідача-2) солідарно.

Ухвалою від 26.07.2019 господарський суд міста Києва відповідно до вимог частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України звернувся до Органу реєстрації Овруцької міської ради із запитом про надання інформацію про місце проживання відповідача-2.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2019 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

09.08.2019 року від Виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області надійшла витребувана судом інформація.

09.08.2019 року позивач за допомогою засобів електронного зв`язку подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

12.08.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2019 відкрито провадження у справі № 910/9850/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.09.2019 підготовче засідання відкладено на 01.10.2019 року.

Представники відповідачів у підготовче засідання 01.10.2019 року не з`явились, про причину неявки не повідомили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2019 в порядку частини 3 статті 11 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 29.10.2019 року, в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України витребувані додаткові докази у справі.

25.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані витребувані судом документи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.10.2019 підготовче засідання відкладено на 12.11.2019 року.

Представники сторін у підготовче засідання 12.11.2019 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/9850/19 до судового розгляду по суті на 03.12.2019 року.

Представники сторін у судове засідання 03.12.2019 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Так, відповідно до приписів частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду направлялись на адресу відповідача-1, яка була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на час відкриття провадження у справі, а саме: 02217, місто Київ, вулиця Закревського, будинок 7, квартира 196.

Крім того судом встановлено, що з 04.11.2019 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на яку також судом направлялись відповідна ухвала з метою повідомлення відповідача-1 про час та місце розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до приписів частини 2 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Що стосується повідомлення відповідача-2 про час та місце розгляду справи, суд зазначає наступне.

Так, ухвалою від 26.07.2019 господарський суд міста Києва відповідно до вимог частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України звернувся до Органу реєстрації Овруцької міської ради із запитом про надання інформації про місце проживання відповідача-2.

Згідно з відомостями Виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області відповідач-2 ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

На означену адресу судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, направлялись ухвали суду з метою належного повідомлення відповідача-2 про час та місце розгляду справи.

Разом з тим, відповідачі відзиву на позов в порядку статті 165 Господарського процесуального кодексу України у встановлений судом строк не подали, своїх представників для участі у судовому засіданні не направили.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі не подали до суду відзиву на позов, а відтак не скористались наданими їм процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно Спектр Плюс» (клієнт) звернулось до позивача (банк) із Заявою на відкриття рахунку, відповідно до змісту якої підписавши цю заяву Клієнт виразив свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua.), Тарифами банку, які разом з цією анкетою становлять Договір банківського обслуговування.

Підписавши цю заяву у порядку чинного законодавства клієнт засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг. Своїм підписом Клієнт приєднується та зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку - Договір банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком і Клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку.

Зазначені «Умови та правила надання банківських послуг» розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його партнерами, до якої приєднується клієнт підписуючи заяву у відділенні банку.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.1. «Умов та правила надання банківських послуг» у відповідній редакції Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «Кредит») надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - «Ліміт»). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Пунктом 3.2.1.1.3. «Умов та правила надання банківських послуг» у відповідній редакції кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому «Умов та правил надання банківських послуг». Сторони погодилися, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день. У випадку зниження Банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими «Умовами та правилами надання банківських послуг», Клієнт зобов`язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного в повідомленні банку про зміну ліміту, спрямованого Клієнту у будь-якій з форм, передбачених «Умов та правил надання банківських послуг». В іншому випадку грошове зобов`язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні.

Згідно з пунктом 3.2.1.1.5. «Умов та правила надання банківських послуг» у відповідній редакції кредитний ліміт стосовно до цього розділу «Умов та правил надання банківських послуг» являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами Національного банку України. Обов`язковою умовою встановлення/ користування Кредитним лімітом на розрахунковому рахунку є надання поруки фізичною особою - Поручителем. (Шаблон Договору поруки).

Пунктом 3.2.1.1.6. «Умов та правила надання банківських послуг» у відповідній редакції передбачено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

За умовами пункту 3.2.1.1.7. «Умов та правила надання банківських послуг» у відповідній редакції Ліміт може бути збільшений банком на суму в межах 10% від розміру Ліміту на оплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п. 3.2.1.2.1.6, 3.2.1.2.2.14, і на суму в межах 5% від розміру Ліміту + 1000 грн. - На сплату судових витрат, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.16, 3.2.1.2.3.15, 3.2.1.5.8 цього розділу «Умов та правил надання банківських послуг».

Умовами пункту 3.2.1.2.3.4. «Умов та правила надання банківських послуг» у відповідній редакції при настанні будь-якого з наступних подій:

отриманні від Клієнта незгоди на збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, зміна періодичності порядку сплати платежів за кредитом;

отриманні від Клієнта незгоди на зміну Ліміту,

порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом «Умов та правил надання банківських послуг», в т. ч. при порушенні цільового використання кредиту,

порушенні заставодавцями зобов`язань за договорами застави, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань по кредиту, отримання повідомлення від заставодавця про дострокове запитання вкладу (повністю або частково) за договором, майнові права за яким передані Банку в заставу,

неотриманні від заставодавця до укладення договору застави і під час його дії повідомлення про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет застави (іпотеки), в т. ч. не зареєстровані у встановленому порядку,

у разі передачі предмета застави іншій особі без згоди заставодержателя,

порушення заставодавцем правил про заміну предмета застави,

втрати предмета застави за обставинами, за які заставодержатель не відповідає, якщо заставодавець не замінив або не відновив предмет застави,

порушення господарським судом справи про банкрутство Клієнта, або про визнання недійсними установчих документів Клієнта, або про скасування державної реєстрації Клієнта,

прийнятті власником або компетентним органом рішення про ліквідацію Клієнта,

втрати можливості звернення стягнення на майно, надане в заставу в забезпечення виконання зобов`язань по кредиту (у т.ч. втрати, знищення, пошкодження або недоступності предмета застави для Банку з яких-небудь інших причин), підтвердженої актами перевірок,

встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в п. 3.2.1.2.2.12,

відсутності у Банку вільних грошових коштів, про що Банк письмово повідомляє Клієнта,

наявності вступили в законну силу судових рішень про стягнення грошових коштів з поточного рахунку Клієнта, наявності арешту на поточних рахунках, що належать Клієнту, наявності платіжних вимог про примусове списання та інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Клієнту кредит не буде повернений вчасно,

Банк, на свій розсуд, має право:

а) змінити умови кредитування - зажадати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються що настали в зазначену в повідомленні дату. У цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному об`ємі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання; або:

б) розірвати угоду про кредитування в судовому порядку. При цьому, в останній день дії угоди про кредитування, Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному об`ємі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання; або:

в) згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання угоди про кредитування з напрямком Клієнту повідомлення. У зазначену в повідомленні дату угоду про кредитування вважається розірваним. При цьому, в останній день дії угоди про кредитування Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному об`ємі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання. Одностороння відмова від угоди про кредитування не звільняє Клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань.

Відповідно до пункту 3.2.1.4.1.4. «Умов та правила надання банківських послуг» у відповідній редакції під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Відповідно до довідки № 08.7.0.0.0/25 від 19.07.2019 та наданих позивачем банківських виписок з рахунку клієнта, позивачем наданий кредитний ліміт на поточний рахунок відповідача у встановленому розмірі, який складає 310 000, 00 грн.

В свою чергу відповідач отриманий кредит в сумі 310 000, 00 грн. не погасив в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 267 547, 12 грн.

Разом з цим, 26.03.2018 року між позивачем (Кредитор) та відповідачем-2 (Поручитель) було укладено Договір поруки № P599582226, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за договорами приєднання до:

1.1.1. Розділу 3.2.1. «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою http://privatbank.ua/terms, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2. «Угоди 1» - 21% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів, не забезпечених порукою;

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3. «Угоди 1» - 42% річних для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів не забезпечених порукою;

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.1.17. «Угоди 1» в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до 3.2.1.4.4. «Угоди 1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 15 000, 00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди 1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 1» (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за «Угодою 1») в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення Поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

1.1.2. До розділу 3.2.2. «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг», що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою http://privatbank.ua/terms, «Угода 2» по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2. «Угоди 2» - 64% річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у «Угоді 2»;

в) кредиту в розмірі 1 000, 00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди 2» зобов`язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 2» (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за «Угодою 2») в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення Поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

За умовами пункту 1.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1 та Угодою 2» в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

З огляду на те, що відповідач-1 так і не погасив наданий позивачем кредитний ліміт, останній вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 267 547, 12 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору банківського обслуговування, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.2.1.7.6. Умов та правил під кредитною угодою розуміється цей розділ «Умов та правил надання банківських послуг» разом з угодами на приєднання Клієнта до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з розрахунковими документами Клієнта на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач-1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором банківського обслуговування, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по кредиту у розмірі 267 547, 12 грн., що підтверджується доданими відповідними платіжними документами та відповідним розрахунком, який був перевірений судом та не спростований відповідачем.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як встановлено судом вище, виконання зобов`язань за договором від 05.02.2016 було забезпечене договором поруки № Р599582226 від 26.03.2018.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

За змістом пункту 1.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1 та Угодою 2» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Враховуючи умови договору поруки, наведені вище приписи законодавства та встановлені у справі обставини, у поручителя (відповідача-2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість за кредитом в сумі 267 547, 12 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що порука не є припиненою, оскільки за приписами пункту 4.1. Договору, сторони погодили строк припинення поруки - 15 років після укладення цього Договору поруки.

З урахуванням умов Договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя (відповідача-2) як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за договором банківського обслуговування на суму заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, оскільки факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Спектр Плюс» заборгованості за договором від 05.02.2016, належним чином доведений, документально підтверджений, позичальником та поручителем не спростований та враховуючи, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором між позивачем та відповідачем-2, укладено договір поруки № Р599582226 від 26.03.2018, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 267 547, 12 грн. заборгованості за кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з цим, суд зазначає, що частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин, суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів в рівних частинах.

При цьому, згідно з абз. 3 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року № 7, у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись статтями 2, 5, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Спектр Плюс» та ОСОБА_1 про стягнення 267 547, 12 грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Спектр Плюс» (11106, Житомирська область, Овруцький район, село Заріччя, вулиця Хуторянська, будинок 39, квартира 41; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ) 267 547 (двісті шістдесят сім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 12 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Спектр Плюс» (11106, Житомирська область, Овруцький район, село Заріччя, вулиця Хуторянська, будинок 39, квартира 41; ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ) 2 006 (дві тисячі шість) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ) 2 006 (дві тисячі шість) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 03.12.2019 року.

Суддя В.С. Ломака