УХВАЛА

26 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 914/1034/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонера Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2019

про повернення зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" у справі

за позовом Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.04.2019 у справі № 914/1034/18 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" повернуто на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з пропуском процесуального строку на подання зустрічного позову, встановленого частиною першою статті 180 ГПК України.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2019 у справі № 914/1034/18 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 24.07.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2019 у справі № 914/1034/18 на підставі пункту 2 частини другої статті 293 ГПК України, оскільки дотримання судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Ухвалою Верховного Суду від 18.09.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 914/1034/18 за касаційною скаргою акціонера Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" ОСОБА_2 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2019 у справі № 914/1034/18 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона не має права подавати касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

18.11.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга акціонера Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2019 у справі № 914/1034/18, у якій скаржник просить скасувати ухвалу про повернення зустрічного позову та постанову, якою залишено без змін зазначену ухвалу, а справу направити для прийняття зустрічного позову та продовження розгляду до суду першої інстанції.

Право на касаційне оскарження акціонер Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що результат розгляду цієї справи впливає на його майнові права та інтереси як акціонера, а також зазначає, що до участі у справі не був залучений, а про зміст оскаржуваних рішень дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.

19.11.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли заперечення щодо відкриття касаційного провадження та клопотання про застосування заходів процесуального примусу, подані Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк".

Вивчивши матеріали касаційної скарги, та подані третьою особою заперечення та клопотання, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що акціонер вчинив зловживання правом на подання скарги, тому його скаргу слід повернути з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Верховний Суд, зважаючи на те, що завдання господарського судочинства превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, зауважує, що жодне з положень ГПК України, у тому числі, яке надає право особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, подати апеляційну чи касаційну скаргу, не може тлумачитись як таке, що дозволяє цим особам подавати завідомо безпідставні скарги на ухвали судів попередніх інстанцій, які взагалі не підлягають оскарженню за їхніми скаргами. Тим більше це стосується випадків, коли внаслідок подання таких скарг тривалість основного провадження буде несумісне з вимогою "розумного строку" відповідно до статті 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює таке: "Кожен при визначенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків ... має право на ... судовий розгляд упродовж розумного строку...".

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення у справах "Скордіно проти Італії (№1)" (Scordino v. Italy (no. 1)) [Велика Палата], заява № 36813/97, п. 183, і "Сюрмелі проти Німеччини" (Sьrmeli v. Germany) [Велика Палата], № 75529/01, п.129).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовіс-но створюваним учасниками справи перепонам для руху справи за практикою ЄСПЛ є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (справа "Смірнова проти Ук-раїни", заява N 36655/02, рішення від 08.11.2005, пункти 66, 69). Нездатність суду ефективно протидіяти зловживанням особи, яка взагалі не є учасником справи, тим більше може призвести до порушення частини першої статті 6 даної Конвенції.

З матеріалів справи вбачається, що 08.06.2018 було відкрито провадження у господарській справі № 914/1034/18 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Станом на листопад 2019, тобто вже більше року, спір у справі не вирішений, остаточне рішення у справі не прийнято через, по-перше: подання Приватним акціонерним товариством "Дніпрометалсервіс" клопотання про зупинення провадження у справі № 914/1034/18 до набрання законної сили рішення у справі № 910/15487/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" до Національного банку України про розірвання іпотечного договору від 19.09.2014 № 51, яке було задоволено судом першої інстанції та зупинено провадження у справі ухвалою, яка в подальшому була скасована апеляційним судом; по-друге: подання Приватним акціонерним товариством "Дніпрометалсервіс" зустрічної позовної заяви поза межами строку, встановленого законом для подання зустрічного позову; по-третє: подання різними міноритарними акціонерами Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс", які не беруть участі у справі та володіють зовсім незначною часткою у сукупності менше 0,001%, статутного капіталу, касаційних скарг на судові рішення, які стосуються процедурних питань.

Основною метою таких скарг, що мають очевидно штучний характер, не є забезпечення права на апеляційний чи касаційний перегляд справи. Основною метою вчинення таких дій є надсилання матеріалів справи до судів апеляційної чи касаційної інстанцій для розгляду таких скарг, що призводить до безпідставного затягування розгляду справи та неможливості своєчасного ухвалення судового рішення по суті справи. Суд не може допускати, щоб формальне право на апеляційний чи касаційний розгляд завідомо безпідставних скарг акціонерів, що не є учасником справи, переважало над правом сторін щодо своєчасного розгляду справи.

Отже, такі дії акціонерів очевидно є зловживанням процесуальними правами відповідно до статті 43 ГПК України.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Керуючись статтями 43, 234, 235, 287, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати зловживанням процесуальними правами подання акціонера Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" ОСОБА_1 касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2019 у справі № 914/1034/18.

2. Повернути касаційну скаргу акціонера Приватного акціонерного товариства "Дніпрометалсервіс" ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2019 у справі № 914/1034/18 скаржникові.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 ГПК України. Копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами на 13 (тринадцяти) аркушах, у тому числі оригінал квитанції від 25.10.2019 № 0.0..1 про сплату судового збору, повернути скаржникові, а касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ