СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Справа № 917/419/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Білецька А.М., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Мартинчук М.В.
за участю представників:
від позивача:Рябінін С.В., договір б/н від 18.06.2019р., свідоцтво №1471 від 08.08.2007р., ордер серія АХ №1002226 від 26.11.2019р.
від відповідача:не з`явився
від третьої особи-1:не з`явився
від третьої особи-2:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Гадяч Полтавської області (вх.№3245 П/3 від 24.10.2019р.)
на ухвалу господарського суду Полтавської області
постановлену23.09.2019р. (повний текст складено та підписано 23.09.2019р. у м.Полтава)
провідмову у забезпеченні позову
у справі№917/419/19 (суддя Ореховська О.О.)
за позовомОСОБА_1 , м.Гадяч Полтавської області
доГадяцької міської ради, м.Гадяч Полтавської області
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1.Виконавчого комітету Гадяцької міської ради, м.Гадяч Полтавської області; 2.Комунального підприємства "Гадяч-Житло", м.Гадяч Полтавської області
проскасування рішення та зобов`язання укласти договір купівлі-продажу

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.09.2019р. (повний текст складено та підписано 23.09.2019р.) у справі №917/419/19, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Гадяцькій міській раді вчиняти будь-які дії, які пов`язані з підготовкою до відчуження, відчуженню та переоформленню на інших осіб нежитлового приміщення №3 загальною площею 67,0кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 до вирішення по суті спору у справі №917/419/19 та набрання рішенням суду з цього приводу законної сили (вх. №9551 від 09.09.2019р.).

При цьому суд дійшов висновку, що саме лише посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.09.2019р. (повний текст складено та підписано 23.09.2019р.) у справі №917/419/19 скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання про забезпечення позову та задовольнити відповідне клопотання.

За твердженнями скаржника, оскаржувана ухвала в частині відмови у забезпеченні позову винесена без дотримання норм матеріального та процесуального права. При цьому апелянт наголошує, що суд першої інстанції не звернув уваги, що за змістом позовних вимог позивач вимагає передати у власність нежитлове приміщення шляхом укладення договору купівлі-продажу, а відповідач вчиняє дії по повторному відчуженню спірного майна шляхом проведення підготовчих дій до його приватизації. На переконання скаржника, такі дії виражаються у тому, що на сайті Гадяцької міської ради було опубліковано оголошення про проведення виконавчим комітетом Гадяцької міської ради 21.08.2019р. конкурсу з відбору суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості спірного нерухомого майна, переможцем за яким стала Товарна біржа "Полтавська регіональна біржа нерухомості". Позивач зауважує, що в оголошенні зазначено мету проведення відповідної оцінки - внесення спірного майна до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації.

Таким чином, на переконання апелянта, проведення конкурсу на визначення оцінщика з метою внесення спірного майна до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, є саме дією по підготовці до його реалізації, що, у свою чергу, свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2019р. у справі №917/419/19 відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою та зобов`язано відповідача та третіх осіб у строк до 13.11.2019р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання скаржнику.

На адресу суду 07.11.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Комунального підприємства "Гадяч-Житло" надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), згідно резолютивної частини якого третя особа-2 просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому за змістом відзиву зазначено, що позивачем в обґрунтування клопотання про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову. Крім того, на переконання третьої особи-2, обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії не є адекватним заходом забезпечення позову, оскільки вжиття заходу щодо заборони органу місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення по суті є порушенням права територіальної громади міста вирішувати питання, віднесені до її компетенції, у межах Конституції і законів України.

15.11.2019р. від Виконавчого комітету Гадяцької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, який згідно поштового штемпеля, наявного на конверті, в якому надійшов документ, було направлено на адресу суду 11.11.2019р., тобто у межах визначеного судом строку. За змістом відзиву третя особа-1 просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, ухвалу господарського суду Полтавської області - залишити без змін. При цьому заявник зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував норми законодавства, вірно визначив, що відповідачем у справі є Гадяцька міська рада, а замовником оголошення про проведення конкурсу на визначення переможця з відбору суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості спірного майна - Виконавчий комітет Гадяцької міської ради, який є іншою юридичною особою.

Відповідач своїм правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.11.2019р. призначив справу №917/419/19 до розгляду на 27.11.2019р.

У судовому засіданні 27.11.2019р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р. та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, приймаючи до уваги, що позиція третіх осіб викладена безпосередньо у відзивах на апеляційну скаргу, з урахуванням ст.120, ст.202, ст.270, ч.2 ст.273 ГПК України, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників відповідача та третіх осіб за наявними матеріалами оскарження ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 27.11.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Гадяцької міської ради про:

- визнання незаконними та скасування рішення двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Гадяцької міської ради від 15.02.2018р. "Про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на викуп нежилого приміщення АДРЕСА_1 та рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання від 08.06.2018р. "Про визнання таким, що не підлягає використанню, звіту про незалежну оцінку майна нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 від 17.05.2017р., що розроблений ТОВ "ОЦІНКА 24";

- зобов`язання голови Гадяцької міської ради протягом десяти робочих днів з часу набрання чинності рішенням суду укласти з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу придбаного ОСОБА_1 на конкурсі нежитлового приміщення АДРЕСА_1, площею 67 кв.м.

Разом з тим, 09.09.2019р. від ОСОБА_1 до господарського суду Полтавської області надійшло клопотання (вх.№9551) про забезпечення позову шляхом заборони Гадяцькій міській раді вчиняти будь-які дії, які пов`язані з підготовкою до відчуження, відчуженню та переоформленню на інших осіб нежитлового приміщення №3 загальною площею 67,0кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 до вирішення по суті спору у справі №917/419/19 та набрання рішенням суду з цього приводу законної сили.

Клопотання мотивоване тим, що відповідач на даний час здійснює дії по підготовці спірного майна до продажу іншим особам. Так, позивач зазначає, що на сайті Гадяцької міської ради було опубліковано оголошення про те, що виконавчим комітетом Гадяцької міської ради 21.08.2019р. відповідно до Положення про конкурсний відбір суб`єктів оціночної діяльності, затвердженого рішенням сорокової сесії Гадяцької міської ради від 14.11.2018р., проведено конкурс з відбору суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 67,0кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 3, м.Гадяч, яке знаходиться на балансі Комунального підприємства "Гадяч-житло" і є предметом спору в межах даної справи. За результатами проведеного конкурсу конкурсною комісією визначено переможця, яким стала Товарна біржа "Полтавська регіональна біржа нерухомості". Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від укладання з позивачем договору купівлі-продажу спірного майна, яке останній придбав у відповідача за конкурсом і вчиняє дії щодо його повторного продажу. На підставі вищевикладеного, з метою виключення можливості будь-яких дій, спрямованих на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду у даній справі, позивач просить суд забезпечити позов.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши фактичні та правові підстави звернення з заявою про забезпечення позову, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є наявність або відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, пов`язані з підготовкою до відчуження, відчуженню та переоформленню на інших осіб нежитлового приміщення.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004р. у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською Конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду, зазначеним вище.

Господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Згідно із частиною 2 статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно зі ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Таким чином, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі №910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі №916/10/18, від 23.06.2018р. у справі №916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі №910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі №922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі №909/526/18, від 21.01.2019р. у справі №916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі №925/288/17, від 26.09.2019р. у справі №904/1417/19.

Відповідно до усталеної судової практики при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної осіб, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (стаття 76 ГПК України).

Проаналізувавши надане позивачем обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом заборони Гадяцькій міській раді вчиняти будь-які дії, які пов`язані з підготовкою до відчуження, відчуженню та переоформленню на інших осіб нежитлового приміщення №3 загальною площею 67,0кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 до вирішення по суті спору у справі № 917/419/19 та набрання рішенням суду з цього приводу законної сили.

Так, єдиним доказом, який було додано позивачем до клопотання про забезпечення позову, є повідомлення, розміщене на сайті Гадяцької міської ради, про результати конкурсу з відбору суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 67,0кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке знаходиться на балансі Комунального підприємства «Гадяч-житло» та є предметом спору в межах розглядуваної справи.

При цьому колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, враховуючи приписи ст.269 ГПК України щодо прийняття доказів, які не були подані до суду першої інстанції, не приймає до уваги та не здійснює оцінку доданому до апеляційної скарги скріншоту з сайту Гадяцької міської ради про оголошення Виконавчим комітетом Гадяцької міської ради конкурсу з відбору суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна, а саме приміщення площею 67,0кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, як такого, що не був поданий позивачем до господарського суду Полтавської області.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, всупереч твердженням ОСОБА_1 , зі змісту оголошення про результати конкурсу не вбачається, що відповідачем - Гадяцькою міською радою вживаються заходи, спрямовані безпосередньо на повторний продаж спірного майна.

Крім того, господарський суд Полтавської області доречно зауважив, що відповідачем у справі №917/419/19 є Гадяцька міська рада (код ЄДРПОУ - 21050924), а за змістом вищевказаного повідомлення, розміщеного на сайті Гадяцької міської ради, вбачається, що особою, яка проводить відповідний конкурс, є Виконавчий комітет Гадяцької міської ради (), який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є іншою юридичною особою.

Враховуючи, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення чи ускладнення його виконання (з огляду на потенційну можливість реалізації спірного майна) без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, Східний апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки спростовані викладеними вище висновками господарських судів, а також не впливають на правомірність постановленої господарським судом Полтавської області ухвали.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, переглянувши ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.09.2019р. (повний текст складено та підписано 23.09.2019р.) у справі №917/419/19 у частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Гадяч Полтавської області, на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.09.2019р. (повний текст складено та підписано 23.09.2019р.) у справі №917/419/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.09.2019р. (повний текст складено та підписано 23.09.2019р.) у справі №917/419/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

У судовому засіданні 27.11.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано після виходу з лікарняного судді-члена колегії Білецької А.М. 05.12.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя А.М. Білецька

Суддя Л.Ф. Чернота