ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

09 грудня 2019 року Справа № 912/3650/19

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Бестаченко О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича, АДРЕСА_1 ,

до: Семинож Марини Вікторівни , АДРЕСА_2 ,

про стягнення 329 228,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Петренко Микола Миколайович звернувся до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги про стягнення з Семинож Марини Вікторівни заборгованості за Договором поставки від 05.07.2019 № б/н, що у загальному розмірі складає 329 228,48 грн, з яких: 262 184,00 грн - сума боргу за договором поставки, 37 508,07 грн - розмір пені за порушення термінів оплати Товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу, 26 218,40 грн - штраф в розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару, 3 318,01 грн - 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

У відповідності до положень статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Зі змісту Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.12.2019 встановлено, що місцем знаходження Фізичної особи-підприємця Семинож Марини Вікторівни є: АДРЕСА_2 .

Крім того, господарським судом взято до уваги той факт, у зазначеному реєстрі наявний запис від 23.09.2019 № 2002122 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Семинож М.В.

На підставі вимог п. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі №910/8729/18 та від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17.

Зокрема, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, права та обов`язки за яким у Семинож М.В. із втратою нею статусу фізичної особи - підприємця не припинились.

В той час, позивач у позовній заяві зазначив, що пред`являє позов до Господарського суду Кіровоградської області за місцем виконання договору (п. 9.7. Договору) та відповідно до положень ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Однак, у даному випадку предметом даного спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про фактичну поставку за договором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що місцем виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки щодо оплати прийнятого товару не є безпосередньо місце отримання товару, та таким місцем є місце державної реєстрації та здійснення господарської діяльності відповідача (на час укладення спірного договору, підприємницька діяльність якого не була припинена в установленому законом порядку), за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, предмет спору про стягнення заборгованості через невиконання взятих відповідачем на себе зобов`язань не пов`язаний з місцем отримання товару та стосується виконання зобов`язань щодо оплати, які здійснюються за місцем ведення господарської діяльності (місцем розрахунків) відповідача (в т.ч. підприємницька діяльність якої припинена в установленому законом порядку), а тому суд вказує на безпідставність використання позивачем положень частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України у питанні визначення підсудності даного спору за місцем виконання договору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що місцезнаходженням гр. Семинож Марини Вікторівни , як фізичної особи (підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця припинена в установленому законом порядку - 23.09.2019), до якої звернувся заявник, є: АДРЕСА_2 , позовні матеріали підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно з частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 27, 29, 31, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича (вх. № 3650/19 від 06.12.2019) з додатками направити за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Фізичній особі-підприємцю Петренку Миколі Миколайовичу ( АДРЕСА_1 ); Семинож Марині Вікторівні ( АДРЕСА_2 ).

Ухвалу підписано 09.12.2019.

Суддя О.Л. Бестаченко