РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2019 м. Київ Справа № 910/17396/18

За позовом: міністерства оборони України;

до: державного підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД";

про: стягнення 48.826.452,47 грн.

Суддя Балац С.В.
Секретар судового засідання Радецька Ю.О.
Представники:
позивача: Верба О.С.;

відповідача: Алхімова Д.О.

С У Т Ь С П О Р У :

Міністерство оборони України (далі позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" (далі відповідач) про стягнення 48.826.452,47 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням від 22.12.2017 № 342/3/5/17/78, яке полягає у простроченні виконання оплачених позивачем робіт, що станом на 07.12.2018 призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 48.826.452,47 грн., з яких: 21.186.684,68 грн. пеня, в розмірі 0,1 % від вартості послуг з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, 15.808.425,38 грн. штраф за прострочення надання послуг понад 30 днів та 11.831.342,41 грн. розмір облікової ставки НБУ від суми невикористаних коштів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/17396/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 13.02.2019.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням невиконання позивачем умов договору в частині своєчасності передачі виробів в ремонт.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2019 провадження у справі № 910/17396/18 зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду м. Києва у справі № 910/17154/18.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про виконання останнім умов договору в частині своєчасної передачі виробів в ремонт, а відповідач взяв на себе зобов`язання додатково виконати послуги за реальної відсутності можливості їх надання.

Ухвалою господарського суду від 10.09.2019 провадження у справі № 910/17396/18 поновлено. Підготовче засідання призначене на 25.09.2019.

В підготовчому засіданні 25.09.2019 оголошено перерву до 16.10.2019.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких знову вказав про невиконання позивачем умов договору в частині своєчасності передачі виробів в ремонт, а також про понесені відповідачем збитки у зв`язку з таким невиконанням.

До господарського суду надійшла заява відповідача про зменшення штрафних санкцій.

В підготовчому засіданні 16.10.2019 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.11.2019.

В судовому засіданні 06.11.2019 оголошено перерву до 03.12.2019.

В закритому судовому засіданні 03.12.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, укладено державний контракт на виконання робіт за державним оборонним замовленням від 22.12.2017 № 342/3/5/17/78 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач зобов`язується у 2017 - 2018 роках виконати роботи (надати послуги) з капітального ремонту виробів за номенклатурою, етапами, в обсягах та у строки, визначені календарному плані, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що поставка виробів в ремонт до відповідача здійснюється представниками позивача після укладення Договору (за письмовим погодженням позивача з відповідачем не пізніше 30 діб до початку чергового етапу надання послуг, у кількості, що підлягає ремонту за зазначеним етапом). Передача виробів для проведення ремонту, їх отримання після проведення ремонту здійснюється представниками позивача (військової частини) та відповідачем (представником відповідача) та оформляється актом приймання-передавання виробів у відповідності до вимог наказу позивача від 28.08.2017 № 455 "Про затвердження Порядку передачі військового майна до підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності для розроблення, виробництва, модернізації, освоєння ремонту, проведення ремонту, дослідження технічного стану, спеціальних перевірок і зберігання та його повернення".

Положеннями пункту 3.2 Договору передбачено, що у разі ненадходження виробів в ремонт у встановлені Договором строки, відповідач письмово повідомляє позивача. В такому випадку строк надання послуг змінюється та вносяться зміни в календарний план.

Відповідно до пункту 2.17 Договору, датою виконання відповідачем зобов`язань щодо:

- виконання робіт з ремонту виробів (виробу) є дата підписання сторонами акту приймання-передавання виробів (виробу);

- надання послуг з ремонту виробів (виробу) позивачу є дата підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (наданих послуг).

Умовами пункту 4.1 Договору визначено, що строк проведення ремонту (надання послуг) в цілому та кожного їх етапу визначається календарним планом надання послуг. Терміни виконання ремонту визначені у додатку № 1 до Договору.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що за порушення строків передачі виробів з ремонту послуг відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості послуг з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення поза встановлені Договором строки надання послуг, за кожен день прострочення поза встановлені Договором строки надання послуг, а за прострочення понад 30 днів з відповідача додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної суми.

Положеннями пункту 7.6 Договору передбачено, що відповідач звільняється від відповідальності за прострочення строку проведення ремонту виробів у разі неможливості позивача надати вироби відповідно до умов Договору або затримки їх надання. У такому випадку строк виконання робіт з ремонту виробів підлягає продовженню на строк затримки.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Позивач стверджує, що вироби в ремонт до відповідача передані останнім відповідно до нарядів: від 11.04.2018 № 186/18, від 10.01.2018 № 21/18, від 21.02.2018 № 108/18, від 21.02.2018 № 106/18, від 15.03.2018 № 131/18, від 05.01.2018 № 12/18, від 23.01.2018 № 49/18, від 02.01.2018 № 03/18 та від 15.03.2018 № 132/18.

Приймаючи до уваги те, що станом на 07.12.2018 відповідачем порушені строки надання послуг за Договором, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 48.826.452,47 грн., з яких: 21.186.684,68 грн. пеня, в розмірі 0,1 % від вартості послуг з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, 15.808.425,38 грн. штраф за прострочення надання послуг понад 30 днів та 11.831.342,41 грн. розмір облікової ставки НБУ від суми невикористаних коштів.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Приписами статті 851 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Приписами ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Судом встановлено, що позивачем порушено строки виконання зобов`язання з поставки виробів в ремонт до відповідача, визначені пунктом 3.1 укладеного між сторонами спору Договору, що має наслідком порушення термінів надання відповідачем послуг за Договором.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки саме невиконання позивачем умов Договору в частині своєчасної поставки виробів в ремонт до відповідача призвело до порушення останнім строків виконання зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором.

Приймаючи до уваги положення пунктів 3.1, 7.6 укладеного між сторонами спору Договору суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій підлягає задоволенню в загальному розмірі 3.385.315,56 грн. за поданим відповідачем до суду контррозрахуноком, який перевірений та визнаний судом вірним.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" (12441, Житомирська обл., Житомирський район, селище міського типу Новогуйвинське, вул. Дружби народів, буд. 1, ідентифікаційний код: 07620094) на користь міністерства оборони України (03168, М.КИЇВ, СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОН, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, БУДИНОК 6, ідентифікаційний код: 00034022) пеню в сумі 3.385.315 (три мільйони триста вісімдесят п`ять тисяч триста п`ятнадцять) грн. 56 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 50.779 (п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 73 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04 грудня 2019 року

Суддя С.В. Балац