ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 справа № 914/1955/19

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс», с. Зубра Пустомитівського району Львівської області,

про: стягнення 7 236, 82 грн.

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Представники сторін:

від позивача: Савко Н.В. - представник

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» про стягнення 7 236,82 грн (з яких: основна сума боргу - 5381,13 грн, пеня - 720,63 грн та штраф - 1135,06 грн).

Ухвалою суду від 25.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 28.10.2019.

В подальшому підготовче засідання судом відкладено на 25.11.2019 у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання. Через канцелярію суду, 25.11.2019 директор «Теплоінвестсервіс» подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням у відрядженні. З метою забезпечення принципу змагальності, повного всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи по суті відкладено на 02.12.2019.

В судове засідання 02.12.2019 представник позивача з`явився. Позовні вимоги обґрунтував тим, що в порушення вимог підписаного сторонами договору оренди нерухомого державного майна №111, в орендаря (відповідача) наявна заборгованість по орендній платі у зв`язку з чим орендодавець просить стягнути з орендаря вказану заборгованість в сумі 5381,13 грн, пеню в сумі 720,63 грн та штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості, що становить 1135,06 грн.

В судове засідання 02.12.2019 р. представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. Причини неявки в судове засідання не повідомив. Вимог ухвали суду від 15.07.2019 не виконав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

В судовому засіданні 02.12.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» (Орендар) 11.09.2017 укладено договір оренди нерухомого державного майна № 111 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частину технічного майданчика асфальтного замощення (інв. №10320214) за адресою : м. Львів, вул. Природнича, 10, площею 180,0 кв.м., що перебуває на балансі Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України».

Відповідно до п. 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання передавання майна.

Відповідно до п. 3.6. Договору, орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції у наступному співвідношенні: 50% до державного бюджету; 50% на рахунок Балансоутримувача.

Згідно з п. 3.7.Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і сплачується до державного бюджету та Балансоутримувачу, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 5.3. Договору, орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно акта приймання передавання державного нерухомого майна №111 від 11.09.2017 орендодавець передав майно, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно частину технічного майданчика асфальтного замощення за адресою : м. Львів, Природна, 10, площею 180,0 кв.м, що перебуває на балансі Національного лісотехнічного університету України.

Крім того, як зазначив позивач, рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2019 у справі №914/2395/18 за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 4969,46 грн та пені в розмірі 112,88 грн - позов задоволено повністю. У даному позові регіональне відділення не заявляло вимоги про стягнення штрафу в сумі 496,95 грн, передбаченого п. 3.8 договору оренди від 11.09.2017 №111. З огляду на викладене, регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях звертаючись до суду з позовною заявою від 19.09.2019 №14-11-02669 про стягнення 7236,82 грн включило в цю суму і 496,95 грн штрафу за період серпень-вересень 2018 року.

Станом на дату звернення з позовом до суду у відповідача виникла заборгованість по орендній платі. Тому, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 5 381,13 грн заборгованості по орендній платі, 720,63 грн пені та 1135,06 штрафу.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Між сторонами у справі виникло зобов`язання з приводу оренди нерухомого майна на підставі Договору оренди в силу пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 283 Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою статті 193 Господарського кодексу України: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прийняв у користування за плату державне нерухоме майно частину технічного майданчика асфальтного замощення за адресою : м. Львів, Природна, 10, площею 180,0 кв.м, що перебуває на балансі Національного лісотехнічного університету України.

Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Одним із основних обов`язків орендаря у зобов`язанні з оренди майна є своєчасне та у повному обсязі внесення орендної плати. Такий обов`язок визначається також частиною 3 статті 18, частиною 1 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», статтею 286 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» однією із істотних умов договору оренди та основним обов`язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з п. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до пункту 5.3 Договору оренди орендар зобов`язувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу. Пунктами 3.1, 3.3, 3.6 Договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2018 року 2786,51 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 50% до державного бюджету; 50% на рахунок балансоутримувача.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки відповідач прийняв у користування майно, проте у порушення умов пунктів 5.3 та 3.6 Договору оренди не проводив оплати за користування ним, вимога позивача про стягнення з відповідача 5 381,13 грн заборгованості по орендній платі з врахуванням індексу інфляції є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно з п. 3.7.Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і сплачується до державного бюджету та Балансоутримувачу, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 720,63 грн підлягають до задоволення.

Згідно з пунктом 3.8 Договору позивач нарахував штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, який підлягає задоволенню в розмірі 1 135,06 грн.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 1921,00 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Стуса, буд. 6Б; ідентифікаційний код 39880486) на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 3; ідентифікаційний код - 42899921) 5381,13 грн заборгованості з орендної плати, 720,63 грн пені та 1135,06 грн штрафу та 1921, 00 грн відшкодування витрат судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ЙV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.12.2019.

Суддя Березяк Н.Є.