ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" листопада 2019 р.Справа № 5023/6810/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши заяву АТ "Дельта Банк" про видачу судового наказу по справі

за заявою фізичної особи - підприємця Рижова Василя Васильовича, смт. Нова Водолага Харківської області,
до фізичної особи - підприємця Шахвердяна Гургена Самвеловича, м. Південне Харківської області,
про визнання банкрутом
за участю :

представника АТ "Дельта Банк" - Липатова О.В. (дов.),

приватного нотаріуса - Ліпінської І.Е. (паспорт),

представника приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. - Резнікової Т.П. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 на адресу суду надійшла заява АТ "Дельта Банк", в якій заявник просить суд :

- визнати поважною причиною пропуску строку та поновити пропущений строк для звернення із заявою про видачу судового наказу;

- визнати поважною причиною пропуску строку та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання;

- видати наказ на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 21.01.2015 у справі № 5023/6810/11 про стягнення з приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ліпінської Ілони Едуардівни (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" грошових коштів у розмірі 201 000,00 грн. (рахунок одержувача платежу: 1026, код ЄДРПОУ одержувача: 34047020, банк одержувача: Національний банк України, МФО банка одержувача: 300001, призначення платежу: кошти від реалізації майна банкрута фізичної особи-підприємця Шахвердяна Гургена Самвеловича, код НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 15.11.2019 прийнято заяву АТ "Дельта Банк" про видачу судового наказу по справі та призначено розгляд заяви на 25.11.2019, залучено до участі у справі щодо розгляду заяви АТ "Дельта Банк" про видачу судового наказу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ліпінську Ілону Едуардівну.

У призначене судове засідання з`явився представник АТ "Дельта Банк" та нотаріус Ліпінська І.Е. з представником, інші учасники судового процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені ухвалою суду.

Суд вважає, що нез`явлення учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, не перешкоджає розгляду заяви АТ "Дельта Банк" про видачу судового наказу в судовому засіданні 25.11.2019.

Представник АТ "Дельта Банк" підтримав подану заяву в повному обсязі.

Нотаріус Ліпінська І.Е. проти поданої заяви заперечує, надала відзив на заяву.

Вислухавши учасників судового процесу, які присутні в судовому засіданні, дослідивши документи, додані до заяви, та матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 12.10.2011р. фізичну особу - підприємця Шахвердяна Гургена Самвеловича (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На даний час триває ліквідаційна процедура, ліквідатором є арбітражний керуючий Онищенко К.С.

Ухвалою суду від 21.01.2015 у даній справі зобов`язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ліпінську Ілону Едуардівну адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , перерахувати грошові кошти у сумі 201 000,00 грн., які знаходяться на її депозитному рахунку, на рахунок заставного кредитора ПАТ "Дельта Банк", рахунок одержувача платежу 6082, код ЄДРПОУ одержувача: 34047020, банк одержувача: АТ "Дельта Банк", МФО банка одержувача: 380236, призначення платежу: кошти від реалізації майна банкрута ФО-П Шахвердян Гурген Самвелович, код НОМЕР_2 .

В своїй заяві АТ "Дельта Банк" просить видати судовий наказ на виконання вказаної ухвали суду з посиланням на норми ст. 147, 152, 119 ГПК України.

Суд зазначає, що статті 147, 152 містяться в розділі Господарського процесуального кодексу "Наказне провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані норми були введені в дію з 15.12.2017 в редакції Господарського процесуального кодексу України згідно Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII.

В даному випадку судовим рішенням є ухвала суду, на підставі якої нотаріус зобов`язана перерахувати кошти.

З урахуванням того, що ухвала суду, на виконання якої заявник просить видати судовий наказ, була постановлена 21.01.2015, а норми щодо наказного провадження введені в дію з 15.12.2017, а також з урахуванням того, що судовий наказ є видом судового рішення, а отже не може бути виданий на виконання ухвали суду, то суд дійшов висновку, що норми Розділу 2 "Наказне провадження" Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не підлягають застосуванню.

Суд зазначає, що згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на 21.01.2015) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень ч.1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на 21.01.2015) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "про виконавче провадження" (в редакції станом на 21.01.2015) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 326 Господарського процесуального кодексу України в діючій редакції судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України в діючій редакції виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України в діючій редакції наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу вищевказаних норм, як тих, що діяли на час постановлення ухвали від 21.01.2015, так і в діючій редакції, витікає, що наказ суду видається на виконання судового рішення, якщо для його виконання необхідно вчинити примусові дії.

Суд встановив, що ухвала суду від 21.01.2015 в частині зобов`язання приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ліпінської Ілони Едуардівни перерахувати грошові кошти, які знаходяться на її депозитному рахунку, на рахунок кредиторів у даній справі, не виконана на теперішній час через те, що депозитний рахунок нотаріуса був відкритий в ПАТ "Банк Золоті Ворота", відносно якого з 04.08.2014 відкрита та триває ліквідаційна процедура.

З листа приватного нотаріуса № 66/02-23 від 26.06.2017 року, який адресовано ПАТ "Дельта Банк", вбачається, що уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк Золоті Ворота" визнані вимоги приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. і включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів (7 черга погашення).

Процедура ліквідації банку визначена главою 16 Закону та передбачає певний порядок виявлення кредиторів банку та погашення їх вимог у ході ліквідаційної процедури.

Частиною 6 статті 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з частиною 8 статті 91 Закону України "Про банки та банківську діяльність" з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора вимоги по зобов`язанням банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Таким чином, у процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово.

Статтею 93 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено порядок здійснення ліквідатором заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, яким передбачено зокрема, складання переліку акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження Національним банком України. Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому статтею 96 цього Закону.

Розрахунок за визнаними кредиторськими вимогами здійснюється на підставі переліку (реєстру) кредиторських вимог, що затверджується у встановленому Національним банком України порядку.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема, щодо майнових зобов`язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідно до частини 6 статті 49 Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Отже, під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури.

Стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" також визначає, що кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань.

Стаття 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Норми наведеного закону стосуються не лише вкладів фізичних осіб, але і регулюють будь-які відносини, які виникають у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, в тому числі, відносини з клієнтами фізичними особами, юридичними особами, іншими учасниками господарської діяльності банку.

Крім того, виходячи із змісту статті 3 Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" грошові кошти (проценти), стягнуті на підставі рішення суду, не можуть бути відшкодовані за рахунок Фонду, адже дія договорів припинилася, і вкладник набув статусу кредитора банку.

Таким чином, під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку, яким визнано приватного нотаріуса Ліпінську І.Е., окремо від ліквідаційної процедури у зв`язку з невідповідністю цієї процедури порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України "Про банки і банківську діяльність".

За таких обставин суд дійшов висновку, що на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 21.01.2015 у справі № 5023/6810/11 наказ суду не повинен видаватись.

Оскільки суд дійшов висновку, що на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 21.01.2015 у справі № 5023/6810/11 наказ суду не повинен видаватись, відповідно, і не підлягають задоволенню вимоги щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" нормативно необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1, 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 147-152, 233-235, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (вх. № 27346 від 12.11.2019) про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.12.2019.

Суддя Яризько В.О.