ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа№ 910/5653/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пашкіної С.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 року

у справі №910/5653/19 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 17 845,41 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст первісних позовних вимог

У квітні 2019 року приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з акціонерного товариства "Українська залізниця" неустойки за перевищення терміну доставки вантажу в розмірі 17 845,41 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що вантаж за залізничною накладною № 51481232 був відправлений 28 серпня 2018 року зі станції Авдіївка та прибув до станції призначення лише через 18 діб - 15 вересня 2018 року.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2019р. в позові Приватному акціонерному товариству "Авдіївський коксохімічний завод" відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовну, суд першої інстанції дійшов до висновку, що претензія позивача від 6 листопада 2018 року № 11/02/134 була прийнята Залізницею до розгляду 13 листопада 2018 року. Відтак, визначений Угодою 180-денняй строк, встановлений на розгляд цієї претензії перевізником, сплив 11 травня 2019 року. В той же час, позивач звернувся з даним позовом 25 квітня 2019 року, тобто до спливу встановленого Угодою строку на розгляд Залізницею претензії позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5653/19 від 08.07.2019 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що чинним законодавством не встановлено обов`язкового досудового врегулювання спору як безумовної передумови для звернення особи, яка вважає, що її права були порушені, невизнані або оскаржені іншою особою, із позовом до суду. А тому, на думку позивача, ухвалення протиправного рішення про відмову у задоволені позову на тих підставах, що подання такого позову є передчасним, фактично позбавило позивача права на подання позову.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/5653/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 року та вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 року № 09.1-08/4097/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2019 року для розгляду справи №910/5653/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 року у справі № 910/5653/19.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

04.09.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідач, заперечуючи проти вимог та доводів позивача, вказав, що суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення зробив правомірні висновки про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

06.12.2017 року між Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" (продавцем) та компанією "MERTRADE spol s.r.o" (покупцем) був укладений контракт № 862/17, за умовами якого позивач зобов`язався поставити зазначеній компанії товар - бензол сирий кам`яновугільний арки БС та марки БС-1.

Згідно пункту 1.2 контракту кількість кожної місячної партії товару зазначається у специфікаціях (додатках) до даного контракту.

Зі змісту специфікації № 36 від 17.08.2018 р. вбачається, що постачанню підлягав бензол сирий кам`яновугільний, марки БС, кількістю 300,0 тон +/-10 % фактичної ваги при постачанні в цистернах, ціною 471,00 Євро за 1 тону фактичної ваги, дата відвантаження серпень 2018 р., період постачання до 20.09.2018 р. Загальна вартість 141 300,00 євро +/-10%.

На виконання умов наведеного контракту 28 серпня 2018 року зі станції Авдіївка на адресу отримувача СВС с.р.о ВОЯНИ 07672, Словацька республіка - 7672 для фірми ДЕЗА, а.с., станція призначення: ВОЯНИ Словацька республіка ЖСР, пограничні станції переходів: 381104 Ужгород (єксп. ЖСР), 168708 Матьовце (єксп. ЖСР), згідно накладної СМГС № 51481232 було відправлено вантаж у вагоні (цистерні) № 50194026 УЗ.

14.09.2018 р. (графа 34 накладної) вагон № 50194026 УЗ прибув на станцію Ужгород, в подальшому на станцію Матьовце, та 14.09.2018 р. на станцію призначення, про що свідчить відповідний календарний штемпель станції Вояни ЖСР у п. 27 залізничної накладної № 51481232, та був переданий отримувачу СВС с.р.о Вояни 07672, Словацька Республіка - 7672 для фірми ДЕЗА, а.с. - 15.09.2018.

06.11.2018 р. позивач звернувся до відповідача із претензією № 11/02/134 про сплату неустойки в розмірі 17 845,41 грн. за перевищення терміну доставки вантажу.

Предметом спору є стягнення неустойки з відповідача у розмірі 17 845,41 грн. у зв`язку з несвоєчасною доставкою вантажу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ст. 307 ГК України, ст. 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до вимог статті 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 4 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Оскільки перевезення вантажу за накладною здійснювалось у міжнародному сполученні, а тому до даних правовідносин застосовуються положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 року (далі - УМВС).

Так, УМВС являє собою міжнародну угоду про пряме вантажне сполучення між станціями, які відкриті для вантажних операцій у внутрішньому залізничному сполученні країн, яка розроблена і діє в рамках організації співпраці залізниць (ОСЖД), членом якої є і Україна. УМВС є чинною з 01.11.1951 для УРСР, а для України УМВС є чинною з 05.06.1992 та відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" та "Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів", тобто, міжнародні перевезення вантажу здійснюються відповідно до правил міжнародних договорів, які відповідно ст.9 Конституції України та ст.10 Цивільного кодексу України, є частиною національного законодавства України та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, у постанові Кабінету Міністрів України №246 від 03.04.1993р. «Про угоди щодо міжнародного залізничного вантажного та пасажирського сполучення» зазначено, що у зв`язку з прийняттям Державної адміністрації залізничного транспорту України до Організації співдружності залізниць та її приєднанням до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення та Угоди про міжнародне залізничне пасажирське сполучення залізницям, морським пароплавствам, вантажовідправникам і вантажоодержувачам України забезпечити виконання цих угод.

Відповідно до параграфу § 1 статті 3 УМВС ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу в прямому міжнародному залізничному сполученні і в прямому міжнародному залізнично-поромному сполученні.

Параграфом § 1 статті 14 УМВС передбачено, що у відповідності з договором перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу.

Відповідно до параграфу § 3 статті 14 УМВС укладення договору перевезення підтверджується накладною.

За умовами параграфів 2, 3 статті 24 УМВС строк доставки вантажу визначається, виходячи з наступних норм: для контейнерів - 1 доба на кожні розпочаті 150 км; для інших відправлень - 1 доба на кожні розпочаті 200 км. Строк доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

Параграфами 5, 7 статті 24 УМВС визначено, що перебіг строку доставки вантажу розпочинається з 0.00 годин дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі отримувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповна доба вважається повною. Строк доставки вважається дотриманим, якщо вантаж прибув на станцію призначення до спливу строку доставки і перевізник повідомив отримувача про прибуття вантажу і можливості передачі вантажу в розпорядження отримувача. Порядок повідомлення отримувача визначається національним законодавством, що діє в місці видачі вантажу.

Враховуючи те, що днем фактичного укладення між сторонами договору перевезення є 28 серпня 2018 року, термін доставки вантажу розпочався 29 серпня 2018 року та складав 10 діб, що розрахований шляхом ділення загальної відстані доставки вантажу - 1601 км на кожні розпочаті 200 км та додавання однієї доби на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що спірний вагон № 50194026 УЗ прибув на станцію Ужгород 14 вересня 2018 року. Відповідно до відмітки в графі 34 накладної "відмітки про слідування пограничних станцій" цей вагон було передано на станцію Матьовце 14 вересня 2018 року.

Наведений товар був переданий отримувачу СВС с.р.о. ВОЯНЬІ 07672, Словацька республіка - 7672 для фірми ДЕЗА, а. с. - 15 вересня 2018 року, про що у графі 27 зазначеної накладної був проставлений відповідний календарний штемпель станції ВОЯНИ про прибуття.

Тобто, фактичний термін доставки вантажу за накладною № 51481232 перевищує встановлений параграфами 2, 3, 5, 7 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення термін доставки на 8 діб.

Параграфом 1 статті 45 УМВС визначено, що якщо перевізником не був дотриманий строк доставки вантажу, обчислений відповідно до статті 24 термін доставки вантажу, перевізник сплачує відшкодування за перевищення строку доставки у вигляді неустойки.

Згідно параграфу 2 ст. 45 УМВС розмір неустойки за перевищення терміну доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення терміну доставки, та величини (тривалості) перевищення терміну доставки і розраховується, як відношення перевищення терміну доставки (в добах) до загального терміну доставки, а саме: 6 % провізної плати при перевищенні терміну доставки не зверху однією десятою загального терміну доставки; 18 % провізної плати при перевищенні терміну доставки більше за одну десяту, але не понад три десятих загального терміну доставки; 30 % провізної плати при перевищенні терміну доставки більше трьох десятих загального терміну доставки.

Відповідно до частини 6 статті 315 Господарського кодексу України щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно частини 3 статті 124 Конституції України законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У частині 1 статті 19 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Параграфом 2 статті 47 УМВС передбачено момент виникнення права на пред`явлення претензії та позову, за умовами якого право пред`явлення претензії та позову про відшкодування за недостачу, пошкодження (псування) вантажу, а також за перевищення строку доставки, виникає з дня видачі вантажу одержувачеві.

Позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія. Право пред`явлення позову на підставі цієї Угоди належить тій особі, яка має право пред`явити претензію перевізнику (параграф 1 статті 47 УМВС).

За приписами параграфу 3 статті 47 УМВС позов може бути пред`явлений, якщо перевізник не дав відповіді на претензію в строк, встановлений на розгляд претензії, або якщо протягом строку на розгляд претензії перевізник повідомив особі, яка звернулася із претензією, про відхилення претензії повністю або частково.

Відповідно до параграфу 7 ст. 46 УМВС претензійні вимоги, що випливають із договору міжнародного залізничного вантажного перевезення розглядаються перевізником протягом 180 днів з дня її отримання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, претензія позивача № 11/02/134 від 06.11.2018 в порядку ст. 46 УМВС була прийнята до розгляду відповідачем 13.11.2018, чого сторонами не заперечується, та мала бути розглянута відповідачем протягом 180 днів.

Таким чином, визначений Угодою 180-денняй строк, встановлений на розгляд цієї претензії перевізником, спливав 11.05.2019, тоді як позивач звернувся з даним позовом 25.04.2019, тобто до спливу встановленого Угодою строку на розгляд Залізницею претензії позивача та до моменту виникнення у останнього можливості звернення з відповідним позовом до суду в розумінні імперативних приписів параграфу 3 статті 47 Угоди.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки 180-денний строк розгляду відповідачем поданої позивачем претензії від 06.11.2018 року № 11/02/134 на дату звернення останнього до суду з даним позовом та відкриття провадження у справі не закінчився, а матеріали справи не містять доказів відхилення Залізницею цієї претензії до звернення з цим позовом, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача в даній справі є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 у справі № 910/5653/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 у справі № 910/5653/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 у справі № 910/5653/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/5653/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді С.А. Пашкіна

Є.Ю. Пономаренко