ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2235/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач),

суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Грачов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 (суддя Панна С.П., повне рішення складено 20.09.2019) у справі №904/2235/19

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя

до Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради про стягнення 110 130 931,49 грн. основного боргу, 9 917 126,55 грн. пені, 930 911,42 грн. 3% річних і 2 020 166,36 грн. інфляційних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення № 317-ДЭ-ПрТЭС від 04.01.2016р. в частини повної і своєчасної сплати отриманих послуг.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019р. у справі позовні вимоги задоволено частково.

Закрито провадження в частині стягнення 8 431 241,41 грн. за відсутністю предмета спору.

Стягнуто з Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованість у сумі 101 699 690,08 грн., 3% річних в розмірі 930 911,42 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 265 914,08 грн., пеню в розмірі 1 983 425,31 грн., судовий збір в розмірі 622 139,35 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відстрочено виконання рішення у справі в частині стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних, 3% річних та витрат по сплаті судового збору на загальну суму 106 502 080,24 грн. до 11.09.2020р.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване порушенням умов договору № 317-ДЭ-ПрТЭС від 04.01.2016р. постачання теплової енергії в частині повного і своєчасного розрахунку за отриману теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб населення.

Оскільки під час розгляду господарської справи відповідач сплатив на рахунок позивача в якості погашення основної суми боргу 8 431 241,41 грн., місцевий господарський суд закрив провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, за відсутністю предмету спору.

Через порушення правил обчислення інфляційних втрат, місцевий господарський суд вимогу про стягнення з відповідача 2 020 166,36 грн. втрат від інфляції задовольнив частково, у сумі 1 265 914,08 грн.

На підставі положень статті 331 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи важкий фінансовий стан підприємства відповідача, як стратегічного об`єкта, місцевий господарський суд відстрочив виконання рішення суду в частині стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних втрат, 3% річних та витрат по сплаті судового збору на загальну суму 106 502 080,24 грн до 11.09.2020р.

АТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- в рішенні немає посилання та аналізу відповідних доказів, що підтверджують чи спростовують фінансовий стан відповідача, а його висновок щодо важкого фінансового становища останнього є лише припущенням, яке не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду;

- відповідач має змогу проводити претензійно-позовну роботу, направлену на стягнення заборгованості з кінцевих споживачів теплової енергії, а враховуючи те, що Дніпровською міською радою 24.07.2019р. ухвалено рішення № 32/47 про передачу з балансу відповідача на баланс Комунального підприємства «Теплоенерго» котелень, ТРП, НС, теплових мереж, вузлів обліку теплової енергії та іншого майна, є реальна загроза невиконання оскаржуваного рішення.

- АТ «ДТЕК Дніпроенерго» знаходиться у складному фінансовому становищі, у зв`язку з наявною заборгованістю ДП «Енергоринок» перед ДТЕК «Придніпровська ТЕС» за вироблену електричну енергію у сумі понад мільярд гривень, а також споживачів теплової енергії, яка складає сотні мільйонів гривень, що призвело до збиткових результатів поточної фінансової діяльності позивача, але вказані обставини не були враховані місцевим господарським судом, при вирішенні питання щодо відстрочення виконання оскаржуваного рішення.

Просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області в частині надання відповідачу відстрочки виконання оскаржуваного рішення та ухвалити нове, яким відмовити КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради у наданні відстрочки виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі № 904/2235/19.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач), суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г. відкрито провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі № 904/2235/19.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 04.01.2016р. АТ «ДТЕК Дніпроенрго» (виробником) укладено з КП «Коменергосервіс» (теплопостачальною організацією) договір №317-ДЭ-ПрТЭС постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення та додаткові угоди до нього № 1 від 31.05.2016р., № 2 від 21.11.2016р., № 3 від 23.02.2018р., № 4 від 05.03.2018р., № 5 від 06.12.2018р., за умовами п.1.1 якого виробник зобов`язався виробляти та безперервно постачати (за винятком нормативно встановлених перерв) теплопостачальній організації теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб населення в необхідних йому обсягах, а теплопостачальна організація - оплачувати отриману теплову енергію за затвердженими тарифами в строки і на умовах, передбачених вищезазначеним договором.

На виконання умов пункту 4.3 договору, з урахуванням протоколу розбіжностей виробник щомісяця, до 3-го числа місяця, наступного за звітним, оформлює та передає для підписання теплопостачальній організації акт розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях, який теплопостачальна організація повинна підписати та повернути протягом двох діб. Як виняток, згідно письмового звернення теплопостачальної організації, може бути складений акт коригування розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В пункті 5.4., 5.5. договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. По закінченню кожного розрахункового періоду, до 3-го числа місяця, наступного за звітним, виробник оформлює та передає для підписання теплопостачальній організації акт про кількість відпущеної теплової енергії для потреб інших споживачів, згідно із пунктами 4.2., 4.3. зазначеного договору, який теплопостачальна організація повинна підписати та повернути протягом двох діб.

У пункті 5.7 договору визначено, що розрахунки за теплову енергію здійснюються теплопостачальною організацією в 5-ти денний термін від дати підписання акту про кількість відпущеної теплової енергії для потреб інших споживачів за розрахунковий період.

В пункті 6.3.5 договору сторони погодили, що теплопостачальна організація несе відповідальність за порушення строків розрахунків за теплову енергію пеня у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми, що залежить до оплати за кожен день прострочення платежу до дня повного виконання зобов`язання.

На виконання умов цього договору позивач у період квітня 2018 року, жовтеня 2018 року по квітень 2019 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 120743048,10 грн, що підтверджується актами розподілу загальної кількості теплової енергії спожитої за розрахунковий період пропорційно фактичним обсягам корисного відпуску теплопостачальної організації по категоріях.

Відповідач частково розрахувався з позивачем. Станом на дату звернення до суду з позовом сума заборгованості складала 110130931,49 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 25.02.2019 направлено на адресу відповідача претензію від 25.02.2019 № 460/1000 про сплату заборгованості. Доказів виконання зазначеної претензії матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи відповідачем було сплачено суму заборгованості у розмірі 8431241,41 грн, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.

04.09.2019 відповідач звернувся до господарського суду із клопотанням про відстрочення виконання судового рішення.

Вказане клопотання обґрунтоване неналежним виконанням зобов`язань споживачів теплової енергії перед ним. Останній з порушенням встановлених договором строків здійснює сплату заборгованості на користь позивача. Також несвоєчасне виконання зобов?язання з оплати впливає різниця в тарифах. Відповідач закуповує у позивача теплову енергію по більш високій ціні ніж відпускає населенню. Відповідач є соціально значущим підприємством в життєдіяльності міста Дніпра і стягнення зараз заборгованості в розмірі більше 100 мільйонів гривень ставить під загрозу початку чергового опалювального сезону. Крім того, відповідач вказав, що відповідно до звітів про фінансові результати за 2018-2019 роки підприємство є збитковим.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012р. № 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України (в ред. до 15.12.2017), ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, на відміну від статті 121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року) статті 321 Господарського процесуального кодексу України не містить вимогу про винятковість випадків, коли може бути відстрочено чи розстрочено виконання рішення суду.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд для юридичних осіб зобов`язаний також враховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Матеріалами справи підтверджується, що основним видом діяльності КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради є постачання пари та гарячої води, експлуатація теплових мереж та теплорозподільчих пунктів, що знаходяться на балансі підприємства, їх ремонтно-експлуатаційної бази з метою транспортування теплової енергії споживачам лівобережної частини міста Дніпра.

Рішенням Дніпровської міської ради № 39/48 від 15.07.2009р., відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підприємство з 01.11.2009р. визначено виконавцем послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання споживачів лівобережної частини міста Дніпра з покладенням на нього функцій транспортування та постачання теплової енергії.

Вказане спростовує доводи скаржника про хибні висновки господарського суду про те, щодо КП «Коменергосервіс» має стратегічне значення для м.Дніпро.

Крім того, з урахуванням статутної діяльності відповідача, він не є кінцевим споживачем теплової енергії, а є підприємством, яке було створено органами місцевого самоврядування саме для забезпечення надання таких послуг.

Відповідно до звіту про стан розрахунків за реалізовану теплову енергію і транспортування теплової енергії за грудень 2018 року КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради, заборгованість споживачів перед відповідачем за послуги теплопостачання на початок грудня 2018 року становила 79 375 572,00 грн.

Відповідно до звіту про стан розрахунків за реалізовану теплову енергію і транспортування теплової енергії за березень 2019 року КП «Коменергосервіс» ДМР, заборгованість споживачів за послуги теплопостачання на початок березня 2019 року становила 102 071 533,00 грн.

Відповідно до звіту про стан розрахунків за реалізовану теплову енергію і транспортування теплової енергії за червень 2019 року КП «Коменергосервіс» ДМР, заборгованість споживачів відповідача за послуги теплопостачання на початок червня 2019 року становила 75 504 299,00 грн.

Також свій незадовільний фінансовий стан заявник (відповідач) підтвердив фінансовою звітністю.

Згідно звіту про фінансові результати за 1 квартал 2018 року, підприємство відповідача було збитковим, збиток складав 10 048 000,00 грн.

Згідно звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2018 року, підприємство відповідача було збитковим, збиток складав 17 857 000,00 грн.

Згідно звіту про фінансові результати за 9 місяців 2018 року, підприємство відповідача було збитковим, збиток складав 25 458 000,00 грн.

Згідно звіту про фінансові результати за 2018 рік, підприємство відповідача було збитковим, збиток складав 39 295 000,00 грн.

Згідно звіту про фінансові результати за 1 квартал 2019 року, підприємство відповідача було збитковим, збиток складав 28 641 000,00 грн.

Згідно звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2019 року, підприємство відповідача було збитковим, збиток складав 36 366 000,00 грн.

Тобто, неналежне виконання споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання зобов`язань з оплати вартості таких послуг, ще з початку 2018 року (період виникнення заборгованості перед позивачем) призводило до негативного фінансового результату в господарській діяльності відповідача, до його збитковості.

В свою чергу, відповідач має першочергові зобов`язання з виплати заробітної плати працівникам, сплати до загальнодержавного та місцевого бюджетів податків, зборів та обов`язкових платежів, має нести витрати на утримання мереж теплопостачання для їх належного функціонування.

З урахуванням наведеного, після першочергових розрахунків, відповідач не мав фінансової можливості розрахунків з позивачем не з власної вини або ініціативи.

Разом з тим, частину заборгованості становить різниця в тарифах, зокрема, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1392 від 09.11.2017р., для відповідача на 2018 рік були встановлені наступні тарифи:

- на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 799,58 грн./Гкал., з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 645,26 грн./Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 154,31 грн./Гкал); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 20,84 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 16,82 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 4,02 грн. за 1 кв. м);

-з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води - 49,14 грн. за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 34,31 грн. за 1 куб. м; решта витрат, крім паливної складової - 14,83 грн. за 1 куб. м); за відсутності рушникосушильників - 45,60 грн. за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 31,45 грн. за 1 куб. м; решта витрат, крім паливної складової - 14,15 грн. за 1 куб. м).

Згідно постанови НКРЕКП № 1749 від 10.12.2018р. встановлено тарифи на послугу з централізованого опалення, що надається населенню Відповідачем на рівні:

-для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 781,27 грн./Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 645,26 грн./Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 136,01 грн./Гкал);

-для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 20,36 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 16,82 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 3,55 грн. за 1 кв. м).

Тобто, порівняно з 2018 роком, в 2019 році для абонентів Відповідача був встановлений тариф за 1 Гкал на 18,31 грн. менше, і для абонентів без приладів обліку ціна за 1 кв.м. опалювальної площі також була зменшена на 0,48 грн.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 22.01.2019р. № 19, Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго» відокремленому підрозділу «Придніпровська теплова електрична станція» встановлено тариф на виробництво, постачання та транспортування теплової енергії на рівні 844,18 грн./Гкал.

Таким чином, з лютого 2019 року відповідач купував у позивача теплову енергію за ціною 844,18 грн. за 1 Гкал, тоді як реалізовував її населенню за ціною 781,27 грн./Гкал., що на 62,91 грн./Гкал менше за ціну придбання.

При цьому, встановлення тарифів не належить до компетенції відповідача, і, навіть, при стовідсоткових розрахунках кінцевих споживачів з КП «Коменергосервіс» останнє мало б заборгованість перед позивачем, з урахуванням наявності вказаної різниці в тарифі, яку відповідач не має змогу компенсувати з власних коштів, та, відповідно, для покриття вказаної різниці змушений звертатись до компетентних органів з метою отримання бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Отже, враховуючи здійснення процедури виділення бюджетних коштів, вказане стане можливим лише на 2020 рік.

Несвоєчасні розрахунки з КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради та, як наслідок, його неспроможність негайно виконати рішення у цій справі, дає позивачу можливість ініціювати процедуру банкрутства відповідача, що ставить під ризик початок чергового опалювального сезону, а також створюють реальну загрозу цивільним правам та інтересам відповідача, споживачів теплоенергії міста Дніпра і можуть призвести до:

- повного зупинення виробничої діяльності підприємства, до загрози безаварійного теплопостачання через дефіцит обігових коштів;

- загрози технічному стану і безпечній експлуатації теплових мереж, які знаходяться у власності територіальної громади.

Таким чином, особливості господарської діяльності КП «Коменергосервіс», які не дозволяють йому впливати на цінову політику в сфері надання послуг з теплопостачання та стан розрахунків споживачів за надані послуги, його суспільне значення, вкрай незадовільний фінансовий стан підприємства, обумовлений, в першу чергу, вкрай низьким рівнем розрахунків за надані послуги з теплопостачання, обумовлюють складність та неможливість виконання рішення суду в даній справі без його відстрочення на термін, достатній для виплати присудженої суми без тяжких економічних наслідків для заявника.

З огляду на викладене, відповідачем, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів підтримує висновок господарського суду про наявність підстав для відстрочки виконання рішення суду у даній справі до 11.09.2020року.

Підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи скаржника про складне фінансове становище останнього у зв`язку з наявністю заборгованності ДП «Енергоринок» перед ДТЕК Придніпровська ТЕС, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завданих йому збитків від порушення відповідачем зобов`язань по спірному договору.

Акт звірки розрахунків ДП «Енергоринок» з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» станом на 31.05.2019 таким доказом, в розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, слугувати не може.

Також не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про неврахування господарським судом матеріальних інтересів сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави.

Так, господарським судом задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 930911,421грн. інфляційних втрат в сумі 1265914,08грн. та пені в сумі 1983,425,31грн..

Отже, нараховані позивачем 3% річних, інфляційні втрати і пеня спрямовані на компенсацію знецінення несвоєчасно сплачених відповідачем коштів.

При цьому, відповідачем під час розгляду справи частково погашено заборгованість перед позивачем в сумі 8431241,41грн..

Також колегія суддів зазначає, що затримка виконання судового рішення для позивача компенсується можливістю нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних до повного виконання рішення відповідачем.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019р. у справі №904/2235/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10.12.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов