РІШЕННЯ

02 грудня 2019 року Справа № 913/586/19

м. Харків Провадження №17пн/913/586/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація», м. Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація Північ», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

від третьої особи: представник не прибув.

Суть спору: Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (далі - позивач) звернувся з позовною заявою від 22.10.2019 б/н до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» (далі - відповідач) з вимогами:

- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 область, смт. Біловодськ, вул АДРЕСА_2 Леніна, буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м., запис в реєстровій книзі №2/89;

- визнати за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради (код 24046449) право власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Леніна, буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що під час проведення контролю за державною реєстрацію правочинів нерухомого майна, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області встановлено, що власником нерухомого майна - 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 область, смт АДРЕСА_2 Біловодськ, вул АДРЕСА_2 Леніна АДРЕСА_3 буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м., є Луганське обласне комунальне виробниче підприємство «Фармація», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація», на підставі договору купівлі-продажу частини будівлі колишнього будинку побуту, посвідченого приватним нотаріусом по Біловодському районному нотаріальному округу Варновською Г.О. від 21.03.2002 реєстровий номер 455.

На даний час вбудоване приміщення, яке розташоване за вказаною адресою, відповідно до Розпорядження голови обласної державної адміністрації-керівника військово-цивільної адміністрації від 05.01.2018 № 10 перебуває на балансі Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ».

Як вбачається з наданої позивачем Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.10.2019 №185305012, в якій зазначено про те, що у реєстрі власності на спірне нерухоме майно відомості відсутні.

Суб`єктом права комунальної власності відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є відповідна територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Отже, оскільки власником комунального майна, що є спільною власністю сільських/ селищних, міських територіальних громад, управління яким здійснюється обласними радами, повинні бути відповідні територіальні громади сіл, селищ, міст, що розташовані в межах області в особі відповідної обласної ради, а не комунальні підприємства, позивач звернувся до суду з позовними вимогами, що становлять предмет позову.

Ухвалою суду від 24.10.2019 відкрито провадження у справі № 913/586/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація Північ», призначено підготовче засідання.

07.11.2019 до відділу документального забезпечення суду від третьої особи КП «Луганська обласна «Фармація Північ» надійшли пояснення щодо позовної заяви від 04.11.2019 №01-30/169, в яких зазначено про відсутність заперечень щодо обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, правових підстав позову та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 11.11.2019 суд закрив підготовче провадження та повідомив учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 02.12.2019.

13.11.2019 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшла заява від 05.11.2019 №11/05-03, в якій останній з посиланням на ст. 191 ГПК України визнав позовні вимоги позивача обґрунтованими та не заперечив проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог позивача. Відповідач справу просив провести за відсутності його представника.

Сторони правом участі в судовому засіданні 02.12.2019 не скористалися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заяву відповідача про визнання позову, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд встановив таке.

21.03.2002 між Біловодською районною радою, як Продавцем, та Луганським обласним комунальним виробничим підприємством «Фармація», як Покупцем, було укладено договору купівлі-продажу частини будівлі колишнього будинку побуту, згідно з умовами п. 1 якого Продавець продав, а Покупець купив шляхом викупу 3/100 частини будівлі колишнього будинку побуту А-2-цегляні, який знаходиться в селище Біловодськ Луганська область, вул АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розмір якої буде визначено після одержання державного акту на землю і ці 3/100 частини будівлі складаються з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м. Цей Договір посвідчений приватним нотаріусом по Біловодському районному нотаріальному округу Варнавською Г.О. від 21.03.2002 реєстровий номер 455 (а.с.37).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.10.2019 №185305012 зазначено про те, що у реєстрі власності на нерухоме майно приміщення 3/100, що розташоване за адресою: Луганська АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , відомості відсутні (а.с.36).

На даний час будівля, що розташована за вказаною адресою відповідно до розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації-керівника військово-цивільної адміністрації від 16.05.2016 № 272 перебуває на балансі третьої особи Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ» (а.с.38-50), яке згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано шляхом виділу 02.10.2015, номер запису 0003928.

Відповідно до додатку 4 рішення Луганської обласної ради від 23.12.2005 № 22/36 Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснює Луганська обласна рада або уповноважений нею орган.

Згідно з п. 1.2 Статуту Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» є комунальним унітарним підприємством та об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснює Луганська обласна рада або уповноважений нею орган.

Як вбачається з п. 2.3 Статуту підприємством є правонаступником: Луганського обласного комунального виробничого підприємства «Фармація», статут якого був затверджений 17.03.2000 на підставі рішень Луганської міської ради від 20.02.1998 №22/5, від 20.02.1998 №22/11 та перереєстрований відділом ліцензування, державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради 05.04.2000, ідентифікаційний код 01975442, та Луганського обласного комунального виробничого підприємства «Фармація», створеного на підставі розпорядження Представника Президента України в Луганській області від 21.10.1992 № 336 «Про створення підприємств обласної комунальної власності» на базі виробничого об`єднання «Фармація», створеного на підставі рішення виконавчого комітету Ворошиловградської обласної ради народних депутатів від 25.10.1998 №331/8 «Про створення обласного комунального виробничого підприємства «Фармація» на базі підприємств і організацій ліквідованого аптечного управління виконавчого комітету Ворошиловградської обласної ради народних депутатів та зареєстрованого на підставі рішення міської комісії з реєстрації та перереєстрації державних підприємств, об`єднань виконавчого комітету Луганської міської ради народних депутатів від 06.11.1992 №293.

Згідно з п. 1.4 Статуту засновником підприємства є Луганська обласна рада.

В пункті 5.2 Статуту визначено, що нерухоме майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснюється Луганською обласною радою, і закріплюється за підприємством на праві господарського відання.

Оскільки Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» не є законним власником на даний час, а майно є власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради, позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Леніна, буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м., запис в реєстровій книзі №2/89 та визнати за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради (код 24046449) право власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Леніна, буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м.

Встановивши фактичні обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 60 вказаного Закону підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що відповідно до додатку 4 рішення Луганської обласної ради від 23.12.2005 № 22/36 Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація» є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснює Луганська обласна рада або уповноважений нею орган.

Водночас, згідно зі ст. 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України. У день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження обласної ради, її виконавчого апарату, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації області.

Згідно з абз. 3 ст. 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації району, області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» у разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військово-цивільних адміністрацій їх статусу набувають відповідні районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу керівників відповідних військово-цивільних адміністрацій.

Указом Президента України №123/2015 від 05.03.2015 «Про утворення військово-цивільних адміністрацій» утворено Луганську обласну військово-цивільну адміністрацію.

Отже, на даний час повноваження Луганської обласної ради покладені на Луганську обласну державну адміністрацію.

На підставі розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації «Про внесення змін до структури та чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації» від 11.11.2015 №551 було створено Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (далі Департамент).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 15.05.2018 №389 «Про внесення змін до Положення про Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, посадової інструкції директора цього Департаменту» внесено та затверджено зміни до Положення про Департамент (далі Положення) і викладено його у новій редакції.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Положення основними завданнями Департаменту є управління майном у межах повноважень, у тому числі делегованих обласною радою.

Згідно з пп. пп. 1, 7, 11 п.5 Положення Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює облік та забезпечує проведення інвентаризації нерухомого майна, здійснює контроль за державною реєстрацією правочинів щодо нерухомого майна, здійснює претензійно-позовну роботу з питань захисту майнових прав щодо майна.

Отже, позивач правомірно, реалізуючи свої повноваження звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами.

Як зазначено в частині 1 статті 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Частиною 1 статті 143 Конституції України унормовано, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Отже, на конституційному рівні визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування здійснюють управління майном, що є в комунальній власності.

Згідно з частиною 2 статті 327 Цивільного кодексу України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Отже, суб`єктом права комунальної власності є відповідна територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 вказаного Закону).

Частиною третьою статті 78 Господарського кодексу України, визначено, що майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

З аналізу вищевказаних норм в їх сукупності вбачається, що власниками майна комунальних унітарних підприємств є відповідні територіальні громади сіл, селищ, міст, районів, областей, представниками яких є відповідні ради на які покладаються функції з управління цим майном, а не безпосередньо комунальні унітарні підприємства.

Однак, відповідач всупереч вищевказаним нормам чинного на той час законодавства здійснив реєстрацію права власності, зазначивши власником себе, замість територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, чим порушив право власності зазначених громад на спірне майно.

З огляду на вказане та визнання позову відповідачем, вимога позивача про визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради права власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 область, смт. Біловодськ, вул АДРЕСА_2 Леніна, буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відносно вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 область, смт. Біловодськ, вул АДРЕСА_2 Леніна, буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м., запис в реєстровій книзі №2/89, суд зазначає таке.

Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 затверджено Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за № 157/6445.

Пунктом 1 вказаного наказу встановлено, що до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об`єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав (далі Закон № 1952).

Згідно зі ст. 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, органами місцевого самоврядування. Підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити бюро технічної інвентаризації (за змістом пунктів 6.1, 6.2 зазначеного Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.10.2019 №185305012 зазначено про те, що у реєстрі власності на нерухоме майно приміщення 3/100, що розташоване за адресою: Луганська область, Біловодський район, АДРЕСА_5 Біловодськ, вул АДРЕСА_1 , відомості відсутні.

Проте, в матеріалах справи є договір купівлі-продажу частини будівлі колишнього будинку побуту від 21.03.2002, який було укладено між Біловодською районною радою, як Продавцем, та Луганським обласним комунальним виробничим підприємством «Фармація», як Покупцем, згідно з умовами п. 1 цього Договору Продавець продала, а Покупець купила шляхом викупу 3/100 частини будівлі колишнього будинку побуту А-2-цегляні, який знаходиться в селище АДРЕСА_4 Луганська область АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розмір якої буде визначено після одержання державного акту на землю і ці 3/100 частини будівлі складаються з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м. Цей Договір посвідчений приватним нотаріусом по Біловодському районному нотаріальному округу Варнавською Г.О. від 21.03.2002 реєстровий номер 455.

Порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування регулюється ст. 26 цього Закону. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно з п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 84 «Деякі питання функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав вносяться до Державного реєстру прав виключно на підставі рішення державного реєстратора.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про скасування державної реєстрації за відповідачем права власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 область, смт АДРЕСА_2 Біловодськ, вул АДРЕСА_2 Леніна АДРЕСА_3 буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м., запис в реєстровій книзі №2/89.

Позивач при поданні позову за платіжним дорученням від 17.10.2019 №172 сплатив до Державного бюджету України судовий збір в сумі 3842,00 грн.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Решта судових витрат позивача зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 129, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 191, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_3 смт АДРЕСА_4 Леніна АДРЕСА_3 буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м., запис в реєстровій книзі №2/89.

3. Визнати за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради (код 24046449) право власності на нерухоме майно 3/100 частини будівлі колишнього будинку, що розташоване за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ, вул АДРЕСА_2 Леніна, буд. 178 та складається з кімнат 1-15 площею 5,3 кв.м., 1-16 площею 11,8 кв.м., частини підвалу площею 1,5 кв.м., загальною площею 22,2 кв.м.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація», 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, офіс 2, ідентифікаційний код 01975442, на користь Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Центральний, 59, ідентифікаційний код 40194452, судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (проспект Центральний, б.59, м. Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 40194452) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1921,00 грн, сплачений за платіжним дорученням від 24.09.2019 №158.

Повернення судового збору здійснюється на підставі даного рішення, підписаного та засвідченого гербовою печаткою господарського суду.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 05.12.2019.

Суддя О.С. Фонова