ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/2110/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Дочірнього підприємства "ШРБУ-100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 474 581,30 грн.

Без виклику представників сторін.

Суддя Карпечкін Т.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області 20.08.2019 року надійшла позовна заява № 01-24/873 від 15.08.2019 року Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Дочірнього підприємства "ШРБУ-100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 474 581,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи, що ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак справа є незначної складності, вимог про розгляд такої справи лише за правилами загального позовного провадження Господарським процесуальним кодексом не передбачено, ціна даного позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, а відтак суд вважає, що дана справа є малозначною, а тому підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2019 року відкрито провадження у справі № 911/2110/19, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, станом на 16.11.2019 року відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016 року між Дочірнім підприємством "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - позивач, Сторона-1) та Дочірнім підприємством "ШРБУ-100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач, Сторона-2) було укладено Договір № 1 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Сторона-1 зобов`язується передати безвідсоткову фінансову допомогу в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Сторони-2. Грошові кошти можуть перераховуватися одноразовим платежем або частинами.

Сторони домовились, що перерахування коштів може відбуватись на розрахунковий рахунок Філій ДП «ШРБУ № 100» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», які не є окремими юридичними особою, а мають статус відокремлених структурних підрозділів Сторони-2.

Безвідсоткова фінансова допомога вважається переданою в момент зарахування коштів на поточний рахунок Сторони-2 або її філій (п. 2.1.1 Договору).

Сторона-1 має право отримати повернення грошових коштів, переданих Стороні-2 відповідно до п. 2.1.1. Договору в строк, передбачений п. 2.3 цього Договору (п. 2.2.1 Договору).

Сторона-2 зобов`язується повернути Стороні-1 безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі, передбаченому п. 1.1 цього Договору до 31 грудня 2017 року (п. 2.3.1 Договору).

Повернення безвідсоткової фінансової допомоги здійснюється одноразовими платежами або частинами в строки, визначені п. 2.3.1 Договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Сторони-1.

Безвідсоткова фінансова допомога вважається повернутою в момент зарахування всієї грошової суми, визначеної в п. 1.1. Договору, на поточний рахунок Сторони-1 (п. 2.3.2 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту передання Стороні-2 безвідсоткової фінансової допомоги в порядку, передбаченому цим Договором та діє до 31.12.2017 р., а по фінансовим зобов`язанням до повного виконання зобов`язань (п. 4.1 Договору).

Цей Договір вважається повністю виконаним внаслідок повернення безвідсоткової фінансової допомоги Стороною-2 в строки, визначені п. 2.3.1 Договору, або дострокового повернення (п. 4.2 Договору).

На виконання п. 1.1 Договору, позивач 29.12.2016 року перерахував на рахунок відповідача безвідсоткову фінансову допомогу в сумі 400 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1823 від 29.12.2016 року.

Граничний термін користування фінансовою допомогою і її повернення відповідно до п. 2.3.1 Договору - 31.12.2017 року, однак, відповідач станом на день подання позову до суду так і не розрахувався з позивачем, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в сумі 400 000,00 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 400 000,00 грн. заборгованості згідно спірного Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений Договір за правовою природою є договором позики, за яким, згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як передбачено ст. 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача в сумі 400 000,00 грн., яка відповідачем не заперечена і не спростована.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з повернення позики, позивач просить стягнути з відповідача 19 463,01 грн. 3% річних та 55 118,29 грн. інфляційних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 01.01.2018 року по 15.08.2019 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та факту прострочення платежу, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних.

Однак, судом було виявлено арифметичну помилку в наданому позивачем розрахунку інфляційних. Судом було здійснено правильний розрахунок інфляційних за заявлений позивачем період. Відтак, з відповідача підлягає стягненню 52 387,58 грн. інфляційних, 3% річних підлягають задоволенню в заявленому розмірі в сумі 19 463,01 грн.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 471 850,59 грн. з яких 400 000,00 грн. основного боргу, 19 463,01 грн. 3% річних та 52 387,58 грн. інфляційних. В решті позов задоволенню не підлягає.

Відтак, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача судом покладається відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 7 077,76 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Дочірнього підприємства "ШРБУ-100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 474 581,30 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "ШРБУ-100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (07335, Київська обл., Вишгородський район, с. Демидів, код 05423018) на користь Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (85307, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 2, код 32001618) 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 19 463 (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 01 коп. 3% річних, 52 387 (п`ятдесят дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 58 коп. інфляційних та 7 077 (сім тисяч сімдесят сім) грн. 76 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В задоволенні решти позову Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Дочірнього підприємства "ШРБУ-100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 2 730,71 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.11.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін