ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" грудня 2019 р. Справа№ 920/251/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2019

у справі №920/251/19 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Фінком"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

про стягнення 4005966,37 грн. заборгованості по кредитному договору № 012/06-11/2094 від 28.07.2006,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.11.2019 поновлено провадження у справі № 920/251/19.

Матеріали справи №920/251/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Фінком" до відповідача Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" про стягнення 4005966,37 грн. заборгованості по кредитному договору № 012/06-11/2094 від 28.07.2006, передано для розгляду в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром", яка розглядається Господарським судом Сумської області.

Не погодившись з вказаною ухвалою, 22.11.2019 Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром" (згідно відтиску поштового штемпеля на конверті) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.11.2019 та направити справу для продовження розгляду до осподарського суду Сумської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019 справу № 920/251/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Демидова А.М., Владимиренко С.В..

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.11.2019 у справі № 920/251/19, колегія суддів зазначає наступне.

За прохальною частиною апеляційної скарги скаржник просить «скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.11.2019 та направити справу для продовження розгляду до осподарського суду Сумської області».

Проте, за змістом апеляційної скарги в цілому, скаржник посилається на порушення місцевим судом вимог ч.1 ст. 230 ГПК України, вказуючи, що судом неправомірно поновлено провадження у справі, що відповідно до ст. 280 ГПК України є підставою для її скасування.

Тобто, відповідач оскаржує ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.11.2019, однак не в частині передачі справи на розгляд в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром (п.2 резолютивної частини оскарженої ухвали), а зазначає про неправильне застосування норм права в частині поновлення провадження у справі на підставі ч.1 ст.230 ГПК України. (п. 1 резолютивної частини оскарженої ухвали).

Щодо оскарження ухвали суду в частині поновлення провадження у справі у відповідності до ч.1 ст. 230 ГПК України (п.1 резолютивної частини ухвали), суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення містяться у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, а реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Поряд з цим, попри визначені основні засади судочинства, що полягають у забезпеченні права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Крім того, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним.

Системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи. (Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 №910/7026/18)

Відтак, частиною 1 ст. 255 ГПК України передбачено перелік ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду першої інстанції.

Поряд з цим, не охоплюється переліком, наведеним в статті 255 ГПК України, ухвала про поновлення провадження у справі.

Крім цього, жодною іншою нормою ГПК України не передбачено права на оскарження ухвали суду першої інстанції про поновлення провадження у справі.

Зокрема, норми статті 230 ГПК України ("Поновлення провадження у справі") не містять вказівки щодо права оскарження ухвали, постановленої за результатами поновлення провадження у справі, окремо від рішення суду.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині про поновлення провадження у справі № 920/251/19 (п. 1 резолютивної частини оскарженої ухвали) оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, оскільки не передбачена переліком, наведеним у статті 255 ГПК України.

Цей висновок також узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19.06.2018 у справі № 18/1544-10 (пункт 6.14), згідно з яким відсутність у переліку частини першої статті 255 ГПК України ухвали, що може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, не позбавляє особу права оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку у разі, якщо право оскарження вказаної ухвали передбачено іншою процесуальною нормою, зокрема в іншій статті ГПК України.

Приписами пункту 4 частини 5 ст. 260 ГПК України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Проте, колегією суддів враховано те, що за прохальною частиною скарги Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром" просить «скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.11.2019 та направити справу для продовження розгляду до осподарського суду Сумської області.»

Втім, хоча зазначену ухвалу оскаржено повністю, відповідачем не наведено його правової позиції з посиланням на норми закону, щодо оскарження ухвали в частині передачі матеріалів справи №920/251/19 для розгляду в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром", яка розглядається Господарським судом Сумської області (п.2 резолютивної частини оскарженої ухвали), яка відповідно до п.8 ч.1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Отже, позивачем при зверненні з апеляційною скаргою не дотримано вимог щодо її оформлення, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Таким чином, подана Публічним акціонерним товариством "Сумихімпром" апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з підстави не наведення скаржником жодних обставин, з якими він пов`язує незаконність або ж необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в частині передачі матеріалів справи №920/251/19 для розгляду в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром", яка розглядається Господарським судом Сумської області (п.2 резолютивної частини оскарженої ухвали), та які приписи матеріального чи процесуального права порушено судом (п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України).

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику усунути зазначені недоліки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо скаржник не усунув вищезазначені недоліки у строк встановлений судом, питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено колегією судів протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 6 ст. 260 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.11.2019 у справі №920/251/19 залишити без руху.

2. Роз`яснити скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду відповідної заяви та доказів.

3. Попередити скаржника, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги.

4. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова