ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Справа № 925/1332/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача представник не з`явився,

від відповідача представник не з`явився,

від третьої особи - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Сармат, м. Вінниця

до комунального підприємства Дирекція парків Черкаської міської

ради, м. Черкаси

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на

стороні відповідача:

Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради,

м. Черкаси

про стягнення 1 241 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю Сармат до комунального підприємства Дирекція парків Черкаської міської ради про стягнення 1 241 000 грн. 00 коп. заборгованості за договором поставки товару від 28 квітня 2017 року № 107.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05 грудня 2019 року.

Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання не з`явилися, третя особа про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце проведення судового засідання була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від сторін надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

Від відповідача у визначений судом строк надійшов відзив на позовну заяву в якому останній позов визнав повністю.

Згідно ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору поставки передав відповідачу товар на умовах визначених договором поставки товару №107 від 28 квітня 2017 року, проте свій обов`язок щодо оплати придбаного товару відповідач виконав частково, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 1 241 000 грн. 00 коп. боргу.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 28 квітня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (замовник), комунальним підприємством Дирекція парків Черкаської міської ради (платник) та товариством з обмеженою відповідальністю Сармат (постачальник) було укладено договір поставки за №107.

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов`язався поставити, а платник в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується прийняти й оплатити постачальнику вироби для парків розваг, настільних або кімнатних ігор, в асортименті, кількості та за ціною вказаними у специфікації товару, яка є невід`ємною частиною договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до специфікації товару, що є додатком до договору поставки під товаром розуміється: атракціон Колесо огляду (ТУ У 36.6-2-2003).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна товару включає його вартість, зберігання на складі постачальника, витрати по його доставці до місця монтажу (завантаження, транспортування та розвантаження), монтаж та здійснення пусконалагоджувальних робіт, випробування та введення товару в експлуатацію, оформлення необхідної документації на товар.

У відповідності до пункту 3.2. договору ціна товару становить: 7 996 000 грн. 00 коп. з ПДВ.

Пунктом 4.3 договору установлено, що за умови надання постачальником документів, що підтверджують тривалий (більше трьох місяців) цикл виробництва товару оплата за товар може здійснюватися наступним чином:

4.3.1. протягом одного місяця з моменту укладення сторонами договору

платник перераховує постачальнику аванс у розмірі 80% від ціни договору. Протягом трьох місяців з моменту отримання авансу постачальник зобов`язаний використати його на придбання складових частин товару та його виготовлення. По закінченню вищезазначеного терміну, протягом одного робочого дня, невикористана сума авансу має бути повернута платнику;

4.3.2. остаточний розрахунок за товар, здійснюється протягом 60 банківських днів з моменту і на підставі підписаних платником і постачальником актів введення товару в експлуатацію.

Відповідно до пункту 5.1. договору постачання товару здійснюється на протязі 6 місяців з моменту підписання сторонами договору, за умови виконання платником п. 4.3.1. щодо авансування (за наявності підтверджуючих документів з боку постачальника про тривалість циклу виробництва товару більше 3-х місяців), а також готовності фундаментів до виконання монтажу товару, на умовах DDР - м. Черкаси, вул. Дахнівська, 121 (Інкотермс, у редакції 2010 року).

Враховуючи умови викладені в пунктах 4.3., 4.3.1. договору, позивач листом від 14 червня 2017 року № 55 направив на адресу замовника та платника розрахунок циклу виробництва атракціону Колесо огляду, яким визначено, що цикл виробництва атракціону Колесо огляду складає 181 день, тобто 8,62 календарних місяців.

Відповідно до платіжного доручення від 15 червня 2017 року №24 відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача аванс за виготовлення атракціону Колесо огляду у розмірі 5 800 000 грн. 00 коп.

У свою чергу, позивач використав аванс у повному обсязі на виготовлення товару, що підтверджується підписаною сторонами копією видаткової накладної від 15 вересня 2017 року №-000000007 на загальну суму 5 800 000 грн. 00 коп.

В подальшому 27 жовтня 2017 року між замовником, постачальником та платником укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки товару від 28 квітня 2017 року № 107, якою пункт 5.1. договору змінено, а саме: протягом 6 місяців з моменту підписання сторонами договору замінено на: до 31 грудня 2017 року.

Відповідно до видаткової накладної від 06 грудня 2017 року № С-00000022 позивач поінформував відповідача про виконання робіт на загальну суму 955 000 грн. 00 коп.

Згідно платіжного доручення від 08 грудня 2017 року № 47 відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 955 000 грн. 00 коп.

Також 14 грудня 2017 року між замовником, постачальником та платником укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки, якою пункт 3.1. договору викладено в наступній редакції:

Ціна договору становить: 7 996 000 грн. 00 коп. з ПДВ. При цьому:

фінансування 2017 року 6 755 000 грн. 00 коп. з ПДВ;

фінансування 2018 року 1 241 000 грн. 00 коп. з ПДВ.

В пункті 5.1. договору слова та цифри: до 31 грудня 2017 року змінено на до 31 листопада 2018 року.

Інші умови договору залишились незмінними.

20 листопада 2018 року між замовником, постачальником та платником укладено додаткову угоду №3 до договору поставки, якою пункт 3.1. договору викладено в наступній редакції:

Ціна договору становить: 7 996 000 грн. 00 коп. з ПДВ. При цьому:

фінансування 2017 року 6 755 000 грн. 00 коп. з ПДВ;

фінансування 2018 року - 0,00 грн. ;

фінансування 2019 року 1 241 000 грн. 00 коп. з ПДВ.

В пункті 5.1. договору слова та цифри: до 30 листопада 2018 року змінено на до 30 листопада 2019 року.

Інші умови договору залишились незмінними.

Пунктом 10.2.2 Наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01 березня 2006 року № 110 Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки передбачено, що допуск до експлуатації після монтажу нових атракціонів, а також реконструйованих і капітально відремонтованих, здійснюється приймальною комісією, призначеною наказом суб`єкта господарювання, який їх експлуатує, до складу якої повинні входити такі представники: суб`єкта господарювання, у розпорядженні якого знаходиться експлуатація атракціону; організації, яка виконувала монтаж та налагоджування атракціону; територіального органу з нагляду за охороною праці; Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки МНС України. За результатами приймання складається акт про допуск атракціону до експлуатації (додаток 4) та робиться відповідний запис у паспорті атракціону.

Актом про допуск атракціону до експлуатації від 26 вересня 2019 року комісія провела перевірку та прийняла до експлуатації атракціон Колесо огляду з обертанням навколо горизонтальної осі, товариства з обмеженою відповідальністю Сармат, заводський № 11, 2018 рік, ТУ У 36.6-2-2003.

Листом від 30 вересня 2019 року № 43 позивач повідомив відповідача, що у зв`язку з завершенням робіт по поставці та монтажу атракціону Колесо огляду в м. Черкаси у повному обсязі, та на підставі рахунку № С-0000356 від 11 травня 2017 року, Акту про допуск атракціону до експлуатації від 26 вересня 2019 року та видаткової накладної за № 22 від 25 вересня 2019 року, згідно пункту 4.3.2. договору поставки товару від 28 квітня 2017 року №107, необхідно провести остаточний розрахунок за товар у розмірі 1 241 000 грн. 00 коп. з ПДВ. До зазначеного листа було долучено рахунок-фактуру № С-0000356 від 11 травня 2017 року, копія акту про допуск атракціону до експлуатації від 26 вересня 2019 року, копія видаткової накладної від 25 вересня 2019 року № 22.

Листом від 05 листопада 2019 року №497 відповідач поінформував позивача, що комунальне підприємство Дирекція парків Черкаської міської ради підтверджує виконання умов договору поставки товару від 28 квітня 2017 року № 107 зі сторони позивача у повному обсязі, що підтверджується Актом про допуск атракціону до експлуатації від 26 вересня 2019 року, однак, здійснити остаточний розрахунок не має змоги в силу Бюджетного кодексу України, а саме: відсутність реєстрації бюджетних зобов`язань за додатковими угодами від 27 жовтня 2017 року № 1, від 14 грудня 2017 року №2 та від 20 листопада 2018 року №3.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору поставки розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Крім того, як зазначалося вище, відповідач позов визнав повністю.

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відсутність коштів у боржника не є підставою для припинення зобов`язання, або для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Договір поставки та додаткові угоди є чинними та в установленому законом порядку не визнавалися недійсними.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 1 241 000 грн. 00 коп. заборгованості.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

В зв`язку з тим, що відповідачем було визнано позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір повертається лише за клопотанням особи.

Отже, повернення судового збору без відповідного клопотання не допускається.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства Дирекція парків Черкаської міської ради, вул, Смілянська, 132/3, м. Черкаси, ідентифікаційний код 21368856 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Сармат, Хмельницьке шосе, 82, м. Вінниця, ідентифікаційний код 13326217 1 241 000 грн. 00 коп. основного боргу та 9 307 грн. 50 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 05 грудня 2019 року.

Суддя А.В.Васянович