ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі

03.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4644/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: Гелашвілі О.О.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" (м. Кам`янське, Дніпропетровської області)

до Державного підприємства "Смоли" (м. Кам`янське, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 480135 від 30.08.2016 у загальному розмірі 526 642 грн. 01 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Смоли" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю № 480135 від 30.08.2016 у загальному розмірі 526 642 грн. 01 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 203 000 грн. 08 коп. - основний борг;

- 161 770 грн. 69 коп. - пеня;

- 131 576 грн. 24 коп. - інфляційні втрати;

- 30 295 грн. 00 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 480135 від 30.08.2016 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем за період з серпня 2016 року по червень 2017 року товару та, відповідно, наявністю боргу у сумі 203 000 грн. 08 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 8.3. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 31.10.2016 по 12.02.2018 в сумі 161 770 грн. 69 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 31.10.2016 по 19.09.2019 у сумі 131 576 грн. 24 коп. та 3% річних за загальний період прострочення з 31.10.2016 по 12.09.2019 в сумі 30 295 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 15.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 31.10.2019.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду №49236/19 від 29.10.2019), в якому він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із необхідністю надання сторонам часу для укладення мирової угоди.

У судове засідання 31.10.2019 з`явився представник позивача; представник відповідача у вказане судове засідання не з`явився, але судом враховано наявність його клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд дійшов висновку про необхідність оголошення перерви у судовому засіданні, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності.

Так, ухвалою суду від 31.10.2019 було оголошено перерву до 03.12.2019.

Від позивача та відповідача надійшла спільна заява (вх. суду № 53830/19 від 22.11.2019), в якій вони просили суд затвердити мирову угоду, укладену між сторонами по справі № 904/4644/19, та закрити провадження у справі; вказали про те, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені пунктом 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, роз`яснені і зрозумілі. До клопотання було додано мирову угоду від 20.11.2019.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду №54215/19 від 25.11.2019), у якому він просив суд здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами та затвердити мирову угоду, у зв`язку із врегулюванням спору між сторонами по справі.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 55825/19 від 03.12.2019), у якому він просив суд винести ухвалу про повернення 50 відсотків сплаченого судового збору у сумі 3 949 грн. 82 коп., на підставі частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 03.12.2019 з`явився представник позивача. Представник відповідача у вказане судове засідання не з`явився, при цьому, судом враховане та задоволене клопотання відповідача про розгляду справи без участі його представника.

У судовому засіданні 03.12.2019 представником позивача було підтверджено, що між сторонами 20.11.2019 укладено мирову угоду по справі.

Так, мирова угода підписана:

- зі сторони позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" мирова угода підписана директором Бурханом А.Ю., повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.10.2019 (а.с.76-78);

- зі сторони відповідача - Державного підприємства "Смоли" мирова угода підписана керівником - Євсєєвим О.В., повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.10.2019 (а.с.72-75).

Представник позивача у судовому засіданні 03.12.2019 підтвердив наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, розглянувши подану спільну заяву про затвердження мирової угоди, перевіривши повноваження представників сторін на вчинення дій щодо її підписання, заслухавши представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 30.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Квартал" (далі - постачальник, позивач) та Державним підприємством "Смоли" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір про закупівлю № 480135 (далі - договір, а.с.24-28), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2016 році поставити товар - ДК 016:2010 - Елементи хімічні, н. в. і. у.; кислоти та сполуки неорганічні 20.13.2; СРV за ДК 021:2015 - Хімічні елементи, неорганічні кислоти та сполуки 24311000-7 (Натр їдкий технічний рідкий), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах договору (пункт 1.1. договору).

У пунктах 12.1. та 12.2. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків сторін - до їх повного завершення. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час його дії.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

У відповідності до вказаних вимог, у розділі 3 договору сторони визначили ціну договору, в розділі 4 договору сторони узгодили порядок здійснення оплати та в розділі 5 вказаного договору сторони погодили умови поставки товару.

При цьому, стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вказує позивач у позовній заяві, на виконання умов договору, позивачем у період з серпня 2016 року по червень 2017 року було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 219 344 грн. 00 коп. відповідно до видаткових накладних, які наявні в матеріалах справи.

Однак, в порушення своїх зобов`язань за договором відповідачем поставлений товар було оплачено лише частково - в сумі 1 016 343 грн. 92 коп.

Отже, станом на момент звернення із позовом до суду, заборгованість відповідача за договором складає 203 000 грн. 08 коп. (1 219 344,00 - 1 016 343,92).

Наявність вказаної заборгованості, яку відповідач не погасив у добровільному порядку, і стала причиною звернення позивача із позовом до суду. Крім того, за прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 8.3. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 31.10.2016 по 12.02.2018 в сумі 161 770 грн. 69 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 31.10.2016 по 19.09.2019 у сумі 131 576 грн. 24 коп. та 3% річних за загальний період прострочення з 31.10.2016 по 12.09.2019 в сумі 30 295 грн. 00 коп.

В той же час, відповідачем наявність заборгованості за договором у розмірі 203 000 грн. 08 коп. під час розгляду справи судом не заперечувалась.

В процесі розгляду справи від позивача та відповідача надійшла сумісна заява, в якій вони просили суд затвердити мирову угоду від 20.11.2019, укладену між сторонами по справі № 904/4644/19. До клопотання було додано мирову угоду від 20.11.2019.

Так, частиною 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1 та 2 статті 192 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до положень вказаної статті, між позивачем та відповідачем 20.11.2019 було укладено мирову угоду по справі, яку позивач та відповідач просять суд затвердити та закрити провадження у справі.

При цьому, частиною 3 статті 192 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок господарського суду до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди роз`яснити сторонам наслідки такого рішення, та перевірити, чи не обмежені представники сторін у правовій можливості вчинення відповідних дій.

Так, судом встановлено, що умови укладеної між сторонами мирової угоди від 20.11.2019 не суперечать чинному законодавству України, не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є виконуваними, а також стосуються лише прав та обов`язків сторін щодо предмета спору.

Обставини, визначені частиною 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України, щодо наявності підстав для відмови у затвердженні мирової угоди, відсутні.

Мирова угода від 20.11.2019 укладена у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством, а тому підлягає прийняттю та затвердженню господарським судом.

Судом встановлено, що мирова угода підписана:

- зі сторони позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" мирова угода підписана директором Бурханом А.Ю., повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.10.2019 (а.с.76-78);

- зі сторони відповідача - Державного підприємства "Смоли" мирова угода підписана керівником - Євсєєвим О.В., повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.10.2019 (а.с.72-75).

Представник позивача у судовому засіданні 03.12.2019 підтвердив наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, про що і було роз`яснено представнику позивача у судовому засіданні 03.12.2019; про обізнаність із вказаними наслідками також позивач та відповідач вказали у заяві про затвердження мирової угоди (а.с.92-93).

Відповідно до статті 193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (на підставі статей 3, 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне затвердити укладену сторонами мирову угоду від 20.11.2019, а провадження у справі закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1 921 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становила 526 642 грн. 01 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 7 899 грн. 63 коп. (1,5 відсотка ціни позову). Під час звернення із позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 7 899 грн. 64 коп., відповідно до платіжного доручення № 52649 від 07.10.2019.

В той же час, відповідно до частин 1, 4 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 55825/19 від 03.12.2019), у якому він просив суд розглянути питання щодо винесення ухвали про повернення 50 відсотків сплаченого ним судового збору у сумі 3 949 грн. 82 коп., на підставі частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із укладенням мирової угоди.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до вказаних вимог, у заяві позивач просив суд повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору (вх. суду № 55825/19 від 03.12.2019).

Враховуючи викладене, а також надходження клопотання щодо повернення 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, суд вважає за можливе в порядку, визначеному частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору у розмірі 3 949 грн. 82 коп., оскільки до прийняття рішення у справі між сторонами укладено мирову угоду.

В іншій частині витрати по сплаті судового збору за умовами мирової угоди віднесені на позивача, якому вони відшкодовуються в порядку, визначеному пунктом 6 мирової угоди відповідачем (не пізніше 31.12.2019), що відповідає волі сторін та не суперечить вимогам законодавства.

На підставі викладеного, керуючись 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 192-193, 231-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" та Державного підприємства "Смоли" про затвердження мирової угоди.

2. Затвердити мирову угоду у справі № 904/4644/19 від 20.11.2019, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Квартал" та Державним підприємством "Смоли", у наступній редакції:

"МИРОВА УГОДА

м. Кам`янське 20 листопада 2019 року

Ми, Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал" (51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ковалевича, буд. 3, кв. 102) в особі директора Бурхана Андрія Юрійовича, який діє на підставі Статуту (далі - позивач), і Державне підприємство "Смоли" (51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр, Аношкіна, 179) в особі директора Євсєєва Олександра Вікторовича, який діє на підставі Статуту (далі - відповідач), що є Сторонами у справі № 904/4644/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" до Державного підприємства "Смоли" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 480135 від 30.08.2016 в загальному розмірі 526 642, 01 грн. (203 000, 08 грн. -основний борг, 161 770, 69 грн. - пеня, 131 576, 24 грн. - інфляційні витрати, 30 295,00 грн. - 3% річних), домовились про укладання Мирової угоди на наступних умовах.

1. Сторони домовились врегулювати спір по справі № 904/4644/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" до Державного підприємства "Смоли" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 480135 від 30.08.2016 в загальному розмірі 526 642, 01 грн., що знаходиться у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області шляхом підписання Мирової угоди.

2. Відповідач визнає свої зобов`язання перед Позивачем щодо сплати заборгованості за поставлений по договору про закупівлю № 480135 від 30.08.2016 товар на суму 203 000,08 грн. (двісті три тисячі гривень 08 копійок) і зобов`язується перерахувати її на рахунок Позивача за наступним графіком:

Дата перерахування Сума боргу, грн.
не пізніше 30 листопада 2019 року25 375,01
не пізніше 31 грудня 2019 року25 375,01
не пізніше 31 січня 2020 року25 375,01
не пізніше 29 лютого 2020 року25 375,01
не пізніше 31 березня 2020 року25 375,01
не пізніше 30 квітня 2020 року25 375,01
не пізніше 31 травня 2020року25 375,01
не пізніше 30 червня 2020 року25 375,01
ВСЬОГО:203 000,08

3. Сторони вирішили, що позивач погоджується на зменшення розміру штрафних санкцій (пені, інфляційних втрат і 3% річних) до загальної суми 161 820 грн. 96 коп., з них пеня - 80 885 грн. 34 коп., інфляційні втрати - 65 788 грн. 12 коп. і 3% річних - 15 147 грн. 50 коп., що і є погашенням штрафних санкцій.

4. Відповідач зобов`язується перерахувати на рахунок позивача зазначену у пункті 3 суму штрафних санкцій за наступним графіком:

Дата перерахуванняСума штрафних санкцій, грн.
не пізніше 30 листопада 2019 року20 227,62
не пізніше 31 грудня 2019 року20 227,62
не пізніше 31 січня 2020 року20 227,62
не пізніше 29 лютого 2020 року20 227,62
не пізніше 31 березня 2020 року20 227,62
не пізніше 30 квітня 2020 року20 227,62
не пізніше 31 травня 2020року20 227,62
не пізніше 30 червня 2020 року20 227,62
ВСЬОГО:161 820,96

5. Перерахування суми заборгованості здійснюється відповідачем за наступними реквізитами позивача: розрахунковий рахунок ІВАN № НОМЕР_1 в АТ "Сбербанк" м. Київ, МФО 320627.

6. Відповідач зобов`язується відшкодувати позивачу 50 відсотків судового збору по даній справі, що становить 3 949 грн. 82 коп., які зобов`язується перерахувати на зазначений в пункті 5 мирової угоди рахунок позивача у строк не пізніше 31 грудня 2019 року.

7. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам, а також породжують появу наслідків, зазначених в тексті цієї мирової угоди. Сторонам відомо, що наслідком укладення цієї мирової угоди є закриття провадження у справі № 904/4644/19, а отже, повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

8. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені сторін цю мирову угоду, мають всі необхідні для підписання цієї мирової угоди повноваження і не мають будь-яких обмежень їх повноважень та/або правоздатності, та/або дієздатності.

9. Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою.

10. Ця мирова угода складена українською мовою у трьох оригінальних примірниках, по одному для позивача, відповідача та Господарського суду Дніпропетровської області.

11. Найменування, підписи та реквізити сторін:

Позивач ТОВ "Квартал" р/р НОМЕР_1 в ПАТ "Сбербанк" МФО 320627, Адреса: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Ковалевича, 3-102 т. (0569)533443, e-mail: (підпис та печатка) Бурхан А.Ю. Відповідач ДП "Смоли" р/р НОМЕР_2 в АТ "УкрСиббанк" м. Київ, МФО 351005 Адреса: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Аношкіна, 179 (підпис та печатка) О.В. Євсєєв

3. У разі затримки перерахування грошових коштів, згідно з визначеними у пунктах 2, 4 Мирової угоди терміном та розміром, у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", ухвала господарського суду про затвердження цієї Мирової угоди вважатиметься виконавчим документом та у розумінні пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону підлягатиме виконанню державним/приватним виконавцем по стягненню заборгованості з Державного підприємства "Смоли" в примусовому порядку.

4. Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" та частини 2 статті 193 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала є виконавчим документом та може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал" (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Ковалевича, будинок 3, квартира 102; ідентифікаційний код 31197479).

Боржником за цією ухвалою є Державне підприємство "Смоли" (51917, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, будинок 179; ідентифікаційний код 30168850).

5. Закрити провадження у справі № 904/4644/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" до Державного підприємства "Смоли" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 480135 від 30.08.2016 у загальному розмірі 526 642 грн. 01 коп.

6. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал" (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Ковалевича, будинок 3, квартира 102; ідентифікаційний код 31197479) частину сплаченого судового збору у сумі 3 949 (три тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 82 коп., перерахованого згідно з платіжним дорученням № 52649 від 07.10.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, тобто з 03.12.2019.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили, тобто до 04.12.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03.12.2019.

Суддя Ю.В. Фещенко