ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. м. Київ Справа№ 910/10105/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 21.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 про відмову у прийнятті позовної заяви

у справі №910/10105/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум"

про зобов`язання вчинити дії

В судовому засіданні 21.11.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі №910/10105/19 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" у прийнятті позовної заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" та додані до неї документи у справі № 910/10105/19 повернуто без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" 23.09.2019 звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про прийняття позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" до спільного розгляду з первісним позовом, справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик", викладені в апеляційній скарзі:

- суд проігнорував ч. 1 ст. 49 ГПК України, відповідно до якої треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї чи декількох сторін;

- судом не застосовано ст. 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, якою встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового право та інтересу, а вимоги по визнання відсутнім права вимагати у ТОВ "Інвінтум" зняти арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк", які належать Державній корпорації "Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)", не є вимогами про встановлення юридичних фактів;

- судом проігноровано, що Апеляційним судом міста Києва розглядалась справа №796/165/2018 за заявою ТОВ «Еверест Істейт», ПП «Едельвейс - 2000», ПрАТ «Фортуна», ПрАТ «ЮБК - Інвест», ТОВ «Нива - Тур», ТОВ «ІММЕ», ПП «Планета», ТОВ «Крим Дівелопмент», ПрАТ «Аеробуд», ТОВ «Приватофіс», ТОВ «Дайрис», ТОВ «Ділайн ЛТД», ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», ТОВ «Приватленд», ТОВ з іноземними інвестиціями «Дан - панорама», ТОВ «Санаторій «Енергетик», ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий Капітал», ТОВ «Вектор», Дубілета О.В. про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) від 02.05.2018 у справі ПТС №2015-36, у якій прийнято ухвалу про забезпечення позову;

- рішення у даній справі може вплинути на права та інтереси третіх осіб, які є стягувачами у зведеному виконавчому провадженні №59036926 та мають законний інтерес у належному виконанні державним виконавцем рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) від 02.05.2018 у справі ПТС №2015-36.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу представник позивача заперечує проти її задоволення з підстав необґрунтованості, просить її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" 17.10.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 21.11.2019.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 21.11.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у поясненнях на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представники відповідача та апелянта в судове засідання апеляційної інстанції 21.11.2019 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників відповідача та скаржника обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, але ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" про зобов`язання вчинити дії, а саме:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" зняти обмеження (арешт), які накладені відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 щодо обігу цінних паперів Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк", які належать на праві власності Державній корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" (колишнє найменування - Державна корпорація "Банк розвитку і зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.09.2019.

11.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик", відповідно до якої заявник просить залучити його до участі у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та просить суд визнати відсутнім права у Державної корпорації "Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)" вимагати у ТОВ "Інвінтум" зняти арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк", які належать Державній корпорації "Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)".

В обґрунтування вищезазначеної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №59036926 про стягнення з Російської Федерації, в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, коштів, які було присуджено на користь 3-х осіб відповідно до рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) від 02 травня 2018 по справі ПТС №2015-36.

29.05.2019 державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої було описано та накладено арешт на прості бездокументарні іменні акції, номінальною вартістю 10 грн. у кількості штук, від загальної кількості 99,7726 %, міжнародний ідентифікаційний номер (А , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк", .

Постановою від 10.06.2019 з метою визначення вартості описаного та арештованого майна для участі у виконавчому провадженні державним виконавцем залучено суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ "Меркурій партнере".

На 28.08.2019 призначено аукціон на АТ "Фондова біржа ПФТС" з продажу цінних паперів ПАТ "Промінвестбанк", на які звернено стягнення.

Таким чином, за твердженням заявника, рішення у даній справі може вплинути на права та інтереси 3-х осіб, які є стягувачами у зведеному виконавчому провадженні № 59036926 та які мають законний інтерес у належному виконанні державним виконавцем рішення Арбітражного суду (м.Гаага, Королівство Нідерландів) від 02 травня 2018 по справі ПТС № 2015-36.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі №910/10105/19 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" у прийнятті позовної заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" та додані до неї документи у справі № 910/10105/19 повернуто без розгляду.

Ухвала обґрунтована неможливістю розгляду заявленої вимоги за правилами господарського судочинства, з огляду на те, що така вимога не призводить до поновлення порушених прав, не може самостійно розглядатися в окремій справі та підлягає розгляду лише під час розгляду спору про право щодо спірних цінних паперів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Вказуючи про неможливість розгляду заявленої вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" за правилами господарського судочинства, судом першої інстанції не зазначено, за правилами ж якого судочинства така вимога підлягає розгляду та до юрисдикції якого суду відноситься.

Разом з тим, за приписами ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч. 5 ст. 49, ч. 4 ст. 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі є вимога Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" зняти обмеження (арешт), які накладені відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 щодо обігу цінних паперів Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк", які належать на праві власності Державній корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" (колишнє найменування - Державна корпорація "Банк розвитку і зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)".

Водночас, у поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик", як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, просить суд визнати відсутнім право у Державної корпорації "Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)" вимагати у ТОВ "Інвінтум" зняття арешту на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк", які належать Державній корпорації "Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)".

При цьому, як в поданій позовній заяві, так і в апеляційній скарзі апелянт вказує про те, що рішення у справі може вплинути на права та інтереси третіх осіб, які зокрема, як і апелянт, подали до суду заяву про залучення їх до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (а.с. 181-188, т.1).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, перевіряючи наявність чи відсутність підстав для прийняття позову третьої особи з самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" для розгляду з позовом Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ", суд першої інстанції помилково послався на ст. 175 ГПК України, якою врегульовано підстави для відмови у відкритті провадження у справі, натомість мав повернути вказану заяву заявнику на підставі ч. 6 ст. 180 цього Кодексу.

Передбачене статтею 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо прийняття позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору до спільного розгляду з позовом Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначаючи у п. 2 резолютивної частини оскаржуваної ухвали про повернення без розгляду позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик", судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не зазначено жодних правових підстав для вчинення таких дій, враховуючи, що відповідно до п. 1 резолютивної частини ухвали суд відмовив у прийнятті вказаної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" з підстав, викладених у ній, не підлягає задоволенню, однак ухвала Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 про відмову у прийнятті позовної заяви у справі №910/10105/19 підлягає скасуванню з вищевикладених підстав, з прийняттям нового рішення про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/10105/19 Товариству з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 про відмову у прийнятті позовної заяви у справі №910/10105/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 про відмову у прийнятті позовної заяви у справі №910/10105/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/10105/19 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик".

4. Матеріали справи №910/10105/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 09.12.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко