УХВАЛА

м. Київ

04.12.2019Справа № 910/14452/19

За заявою Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив автолюбителів "Дніпровський"

про забезпечення позову

у справі № 910/14452/19

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив автолюбителів "Дніпровський"

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

про визнання договору укладеним

Суддя Удалова О.Г.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Обслуговуючий кооператив "Гаражний кооператив автолюбителів "Дніпровський" (далі - заявник, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (далі - відповідач) про визнання договору укладеним.

Одночасно з поданням вищевказаної позовної заяви позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій останній просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме застосовувати правові наслідки розірвання договору № ДНП-2017-12/100 від 15.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 вищевказана заява була повернута заявнику без розгляду на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

01.11.2019 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив повторно подану заяву про забезпечення позову аналогічного змісту, усунувши при цьому недоліки, які зумовили повернення вказаної заяви без розгляду при першому її поданні. Повторно подана заява про вжиття заходів забезпечення позову не була зареєстрована у автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» як окремий документ.

В обґрунтування поданої ним заяви позивач зазначив, що на його думку договір № ДНП-2017-12/100 від 15.12.2017 не є та не може вважатися розірваним з 16.10.2019 року, у зв`язку з чим у позивача відсутні підстави для звільнення паркувального майданчика за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 2 (напроти), переданого в користування позивачу на підставі вказаного договору.

Застосування наслідків розірвання договору № ДНП-2017-12/100 від 15.12.2017 може спричинити порушення прав позивача, завдання шкоди його майну та спричинити позивачу майнові втрати, а також призвести до укладення договору про право на експлуатацію паркувальних місць за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 2 (напроти) між відповідачем та іншими особами, що значно ускладнить виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог про визнання укладеним договору від 14.06.2019 про внесення змін до Договору ДНП-2017-12/100 від 15.12.2017 та визнання вказаного договору дійсним до 31.12.2020, які є предметом даного спору.

Враховуючи викладене, позивач вважав, що існують обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову та просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме застосовувати правові наслідки розірвання договору № ДНП-2017-12/100 від 15.12.2017.

Розглянувши вищевказану заяву позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, в порушення наведених вимог закону позивачем в обґрунтування поданої ним заяви не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив автолюбителів "Дніпровський" про забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 04.12.2019. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Суддя О.Г. Удалова