ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3421/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Т.в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури №1 (61072, м. Харків, вул. Тобольська, 55А) , в інтересах держави в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
до Фізичної особи-підприємця Чернова Сергія Валентиновича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 370.407,42грн.
за участю :

ВСТАНОВИВ:

22.10.2019 Т.в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП Чернова С.В.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ПРОКУРОРА

В позовній заяві прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 370.407,42грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є власником нежитлової будівлі літ. "С-1" загальною площею 319,6 кв. м по АДРЕСА_2, а земельна ділянка за цією адресою використовується відповідачем для експлуатації та обслуговування зазначеної нежитлової будівлі за відсутності належно оформлених і зареєстрованих речових прав на землю, без внесення плати за цю землю. В якості правових підстав вказує на статті 1212-1214 Цивільного кодексу України, статтю 206 Земельного кодексу, статті 14.1.72, 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2019 у справі №922/3421/19 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлова будівля літ. «С-1» загальною площею 319,6 кв. м по АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності Чернову С.В. на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2000, посвідченого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою, р/№2671 та договору купівлі-продажу від 06.12.2002, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д., р/№1-4497. Право власності на вказану будівлю 24.03.2004 зареєстровано за відповідачем в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою від 21.10.2019 №185435592 (т. I, а.с. 39-54).

На підставі рішення 14 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 04.07.2007 №139/07 (т. I, а.с. 55) ФОП Чернову С.В. надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею, орієнтовно 0,1045 га по вул. Великій Панасівській (колишня Котлова), 185 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (літ. «С-1»).

Вказана будівля літ. "С-1" знаходиться на земельній ділянці площею 0,1012 га по АДРЕСА_2 . Земельна ділянка використовується відповідачем ФОП Черновим С.В. для обслуговування й експлуатації зазначеної будівлі, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 20.08.2019 за адресою: АДРЕСА_2 (т. I, а.с. 31-34).

Право користування (оренди) чи інші речові права відповідача на земельну ділянку по АДРЕСА_2, на якій розташована вказана нежитлова будівля літ. "С-1" не зареєстровані за відповідачем ФОП Черновим С.В.. Не зареєстровані вони і за іншими особами. Це підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.10.2019 №185435592 та листом відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.04.2018 №19-20-0.23,08-1162/116-18 (т. I, а.с. 39-54, 57-58).

Тобто, у відповідності до положень п.«а» ч.2 ст.83 ЗК України земельна ділянка по АДРЕСА_2 належить територіальній громаді м. Харкова на праві комунальної власності. Перебуває ця земельна ділянка, як свідчать матеріали справи у фактичному володінні і користуванні відповідача ФОП Чернова С.В.

Договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 між позивачем Харківської міською радою та відповідачем ФОП Черновим С.В. не укладено. Відповідно, орендна плата за володіння і користування вказаною земельною ділянкою відповідачем на користь позивача не сплачується.

Згідно наявних у справі уточнених розрахунків (т. I, а.с. 26-30) розмір орендної плати нарахованої за володіння і користування цією земельною ділянкою в період з 01.09.2016 по 31.08.2019 складає 370.407,42грн.

Правові підстави для одержання відповідачем ФОП Черновим С.В. земельної ділянки по АДРЕСА_2 безоплатно відсутні. Підстави для звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати орендної плати і збереження (заощадження) її відповідачем також відсутні.

Такі обставини на думку прокурора свідчать про порушення інтересів держави в особі Харківської міської ради і є підставою для їх захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості належного позивачеві майна збереженого (заощадженого) відповідачем без достатніх правових підстав.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗКУкраїни).

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Нормами ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Приписами ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України встановлено формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН І ВИСНОВОК СУДУ

Ураховуючи положення чинного законодавства, а також правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, ФОП Чернов С.В. як фактичний користувач земельної ділянки, на якій розташовано належне відповідачу нерухоме майно, без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власникові земельної ділянки (позивачеві) на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Разом з цим суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що для вирішення спору про стягнення безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за земельну ділянку, необхідно з`ясувати, зокрема, чи є земельна ділянка об`єктом цивільних прав, а також установити обґрунтованість порядку та підстав нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_2, про яку зазначає прокурор, не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, а отже ця земельна ділянка не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав у розумінні положень статті 79-1 ЗК України.

Враховуючи вищевикладене, застосування норми статті 1212 ЦК України в даному випадку є неможливим внаслідок відсутності майна в розумінні статті 190 ЦК України, яке зберіг відповідач (право користування сформованою земельною ділянкою)

Крім того, такі обставини виключають можливість обчислення суми безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав.

Водночас за змістом п. 289.1 ст. 289 ПК України і ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

У матеріалах справи відсутні докази проведення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, відповідні витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_2 за 2016-2019 роки також відсутні. Інформації щодо джерел застосування Харківською міською радою показників в наданих розрахунках матеріали справи не містять.

Надані прокурором розрахунки (т. I, а.с. 26-30) на підтвердження заявленої до стягнення суми не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-77 ГПК України. Оскільки, крім іншого, вони містять даних щодо технічної документації земельної ділянки та Витягу з нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, з розрахунку неможливо встановити, чи правильними є застосовані Харківською міською радою коефіцієнти, функціональне призначення, площа та нормативна грошова оцінка землі, які зазначені в якості вихідних даних для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення прокурором.

Беручи до уваги встановлені судом обставини щодо відсутності будь-яких доказів виділення земельної ділянки, її кадастрового номеру та площі, тобто доказів формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, а також відсутність доказів проведення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, Витягу з нормативної грошової оцінки землі, що в свою чергу виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 922/955/18 та від 06.08.2019 у справі № 922/3560/18.

ЩОДО ПІДСТАВ ЗВЕРНЕННЯ ПРОКУРОРА З ДАНИМ ПОЗОВ

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру Україна покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно статей 10, 265 ПК України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до п. 19 ч. 1 статті 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

Матеріали справи свідчать, що позивач Харківська міська рада не зверталась до суду з позовом до ФОП Чернова С.В. про стягнення безпідставно збережених коштів, що підтверджується листом Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 02.09.2019 №13519/0/226-19 (т. I, а.с. 25).

Недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення у виді відповідних асигнувань.

Місцева рада не вчинила дій на захист інтересів територіальної громади, що стало підставою для звернення прокуратури з позовом у даній справі з метою захисту таких інтересів.

Зважаючи на вищевикладене та з урахуванням правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, судом встановлена наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви залишаються за прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за прокурором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "03" грудня 2019 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/3421/19/