ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" грудня 2019 р.м.ХарківСправа № 922/1832/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, м. Дергачі
до ОСОБА_1 , м. Харків (перший відповідач), Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків (другий відповідач), Сільськогосподарського фермерського господарства "Вертіївка", с. Вікторівка (третій відповідач)
про визнання наказу незаконним, договору оренди землі недійсним, скасування їх реєстрації та повернення земельних ділянок
за участю представників учасників справи:

позивача (прокурор) - Зливка К.О.

першого відповідача - Надьон О.В.

другого відповідача - не з`явився

третього відповідача - Надьон Р.А.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (перший відповідач), Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (другий відповідач) та Сільськогосподарського фермерського господарства "Вертіївка" (третій відповідач), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1432-СТ від 01.03.2016 "Про надання в оренду земельних ділянок" ОСОБА_1 ;

- визнати недійсними договір оренди землі від 27.04.2016 укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки площею 75,1487 га кадастровий номер :02:001:0759;

- визнати недійсним договір суборенди землі від 23.03.2017 укладений між ОСОБА_1 та ФГ "Вертіївка" щодо суборенди земельної ділянки площею 75,1487 га кадастровий номер :02:001:0759;

- скасувати рішення про державну реєстрацію від 14.05.2016 № 29599155, на підставі якого до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно внесено запис про право оренди № 14504941 від 14.05.2016 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0759) за ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію від 23.03.2017 № 34506153, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право суборенди № 19692776 від 23.03.2017 про реєстрацію права суборенди на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0759) за ФГ "Вертіївка";

- зобов`язати ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) повернути державі земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 75,1487 га кадастровий номер :02:001:0759.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 05.12.2019, суд за результатами дослідження наявних у матеріалах справи доказів дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на неправомірне отримання першим відповідачем - ОСОБА_1 земельної ділянки на території Богодухівського району Харківської області.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області видано наказ №1432-СТ від 01.03.2016 "Про надання в оренду земельних ділянок", відповідно до яких наказано ОСОБА_1 надати в оренду для ведення фермерського господарства, строком на 20 років, земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану за межами населених пунктів на території Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівської о району Харківської області, загальною площею 75,1487 га. у тому числі: земельна ділянка площею 75,1487 га. кадастровий номер :02:001:0759, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2016 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 08).

27.04.2016 між Павловською І.К. та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1432-СГ від 01.03.2016, був укладений договір оренди землі строком на 20 років, згідно якого ОСОБА_1 надано в оренду для ведення фермерського господарства земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 75,1487 га., розташовану за межами населених пунктів Сазоно-Баланівської сільської ради на території Богодухівського району Харківської області, а саме: земельна ділянка площею 75,1487 га., кадастровий номер :02:001:0759, сільськогосподарські угіддя (рілля).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 14.05.2016 зареєстроване право оренди спірної земельної ділянки за ОСОБА_1

26.08.2016 зареєстроване Фермерське господарство "Вертіївка".

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 23.03.2017 за ФГ "Вертіївка" зареєстроване право суборенди спірної земельної ділянки на підставі договору суборенди земельної ділянки від 23.03.2017.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) установлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відтак розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів відбувається залежно від їхнього предмета та суб`єктного складу учасників.

Таким чином земельні спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 ГПК України. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (стаття 45 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно із частиною третьою статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Після одержання засновником фермерського господарства державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України "Про фермерське господарство").

Відповідно до частини першої статті 31 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Аналогічні норми викладено у статті 12 Закону України "Про фермерське господарство".

Пунктом 5.1 статуту ФГ "Вертіївка" визначено, що землі господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності господарству як юридичній особі; б)земельних ділянок, що належать громадянам - членам господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовуються господарством на умовах оренди.

Отже, передача ОСОБА_1 в суборенду спірної земельної ділянки ФГ "Вертіївка" свідчить про те, що вона не є землею фермерського господарства в розумінні статті 12 Закону України "Про фермерське господарство", а також пункту 5.1 статуту ФГ "Вертіївка", а тому їх користувачем є ОСОБА_1 , як фізична особа, оскільки вони в установленому законом порядку в оренду ФГ "Вертіївка" не набуті.

У даній справі земельна ділянка площею 75,1487 га надана в оренду ОСОБА_1 як громадянину України. Саме із ОСОБА_1 , як фізичною особою укладено договір оренди. У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна орендарем спірної земельної ділянки являється ОСОБА_1 , а не фермерське господарство.

Тому, з огляду на суб`єктний склад сторін, характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства.

Дана правова позиція суду викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №468/972/17-ц.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Отже, закриття провадження у цій справі через встановлені судом обставини, що унеможливлюють розгляд цієї справи за правилами господарського судочинства не є свідченням позбавлення позивача права на розгляд його справи в суді. Але "судом, встановленим законом" у розумінні ст. 6 Конвенції є суд, до юрисдикції якого віднесено процесуальним законом вирішення цієї справи, отже таким судом буде вважатися відповідний місцевий загальний суд.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. На виконання наведених приписів суд приходить до висновку, що розглядуваний спір віднесено до розгляду за правилами цивільного судочинства та, відповідно, має розглядатися у відповідному місцевому загальному суді.

Керуючись ст. ст. 231 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №922/1832/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повна ухвала підписана 10 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова