ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1205/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

за участі секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

позивача (ПАТ "Державний ощадний банк України"): Кур`ята В. В.

відповідача (ДП "Уманський консервний комбінат"): не з`явився,

третіх осіб (ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", арбітражний керуючий Кудляк Євген Васильович): не з`явились

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019

у складі колегії суддів: Отрюха Б. В. - головуючого, Сотнікова С. В., Остапенка О. М.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Дочірнього підприємства "Уманський консервний комбінат"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай"

2. Арбітражний керуючий Кудляк Євген Васильович

про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки, визнання права власності на майно та права продажу майна

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у позові вимог

1. У провадженні Господарського суду Черкаської області перебувала справа № 924/1205/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк", позивач) до Дочірнього підприємства "Уманський консервний комбінат" (далі - ДП "Уманський консервний комбінат", відповідач) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (далі - ТОВ "ТК "Урожай") та арбітражний керуючий ДП "Уманський консервний комбінат" Кудляк Євген Васильович (далі - арбітражний керуючий Кудляк Є. В.) про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки, визнання права власності на майно та права продажу майна.

2. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ТОВ "ТК "Урожай" своїх зобов`язань за договором кредитної лінії від 05.08.2011 № 26-15-09/11 (зі змінами та доповненнями) щодо повернення кредитних коштів у зв`язку з чим, у АТ "Ощадбанк" виникло право на стягнення заборгованості з відповідача ДП "Уманський консервний комбінат" як заставодавця згідно іпотечного договору від 26.11.2012 № 60 та договору застави від 26.11.2012 № 61 за виконання зобов`язань, що виникли за вказаним кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.

3. Розгляд цієї справи здійснювався судами неодноразово.

4. 30.11.2019 позивачем подано до суду заяву від 29.11.2017 № 55/02-04/1837 про зміну предмету позову, в якій АТ "Ощадбанк" просить в рахунок часткового погашення заборгованості позичальника перед позивачем по процентам у гривні в сумі 12 774 437,13 грн за період з 01.02.2017 по 31.03.2017 за договором кредитної лінії звернути стягнення лише на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26.11.2012 № 60 із застосуванням процедури продажу предмета іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України "Про іпотеку" шляхом надання позивачу права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві за ціною не нижчою, ніж буде визначна судовим експертом на підставі судової експертизи.

5. 31.10.2018 АТ "Ощадбанк" до Господарського суду Черкаської області подано клопотання від 30.10.2018 № 55/2-18/1574 про проведення повторної експертизи нерухомого майна ДП "Уманський консервний комбінат", призначивши експертну установу, якій доручити проведення цієї експертизи - Приватне підприємство "Консалтингова група Агро-Експерт".

6. 28.12.2018 арбітражним керуючим Кудляк Є. В. до Господарського суду Черкаської області подано клопотання від 26.12.2018 № 01-20/25 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

7. 20.02.2019 на адресу Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання ТОВ "ТК "Урожай" від 20.02.2019 про передачу справи на розгляд іншому суду для розгляду по суті в межах справи № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат".

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

8. 05.08.2011 між АТ "Ощадбанк" (далі - банк, кредитор) та ТОВ "ТК "Урожай" (далі - позичальник) укладено договір кредитної лінії № 26-15-09/11, зі змінами та доповненнями (далі - Кредитний договір).

9. За умовами Кредитного договору банк зобов`язується надати кредит у вигляді мультивалютної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 700 000 000,00 грн, а позичальник отримати, належним чином використовувати та повернути кредит не пізніше 19.10.2015 (включно), а також сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

10. Відповідно до пунктів 2.7.1.1, 2.7.1.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі наступної процентної ставки: за користування кредитними коштами в гривнях: що надаються в рамках 1-го, 2-го, 5-го траншів: 18 % річних; що надаються в рамках 3-го та 4-го траншів: 14,25 %, за користування кредитними коштами в доларах США - 11 % річних.

11. Згідно з пунктом 2.7.2 Кредитного договору проценти нараховуються методом факт/360 на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як один повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається.

12. З метою забезпечення належного виконання ТОВ "ТК "Урожай" своїх зобов`язань за Кредитним договором, між АТ "Ощадбанк" та ДП "Уманський консервний комбінат" були укладені:

- іпотечний договір № 60 від 26.11.2012 (далі - Іпотечний договір), предметом якого є комплекс виробничих будівель та споруд за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Дерев`янка, 3, загальною вартістю 42 660 000,00 грн;

- договір застави № 61 від 26.11.2012 (далі - Договір застави), предметом якого є основні засоби: обладнання, устаткування, малоцінні необоротні матеріальні активи та інші основні засоби (всього 1048 найменувань), які знаходяться за адресою: Черкаській області м. Умань, вул. Дерев`янка, 3, загальною вартістю 9 171 545,00 грн.

13. У зв`язку з несвоєчасним виконанням умов Кредитного договору, АТ "Ощадбанк" звернулося з даним позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому просило суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "ТК "Урожай" по процентам у гривневому еквіваленті в сумі 12 774 437,13 грн, нарахованих за період з 01.02.2017 по 31.03.2017, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 60 від 26.11.2012 (переданий ДП "Уманський консервний комбінат", як майновим поручителем) із застосуванням процедури продажу предмета іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України "Про іпотеку" шляхом надання позивачу права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві за ціною не нижчою, ніж буде визначна судовим експертом на підставі судової експертизи.

14. Крім того, судами встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 порушено провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат".

15. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.05.2017 у справі № 925/308/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду від 06.11.2017, затверджено реєстр кредиторів боржника, до якого, зокрема, включено вимоги АТ "Ощадбанк" на суму 2 077 529 244,62 грн, які внесено окремо до реєстру вимог кредиторів як забезпечені іпотечним договором та договором застави.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

16. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 у справі № 925/1205/15 у задоволенні клопотання арбітражного керуючого ДП "Уманський консервний комбінат" Кудляка Є. В. про закриття провадження у справі та у задоволенні клопотання представника ТОВ "ТК "Урожай" про передачу справи на розгляд іншому суду - відмовлено. Клопотання представника АТ "Ощадбанк" про призначення повторної будівельно-технічної експертизи у справі - задоволено. Призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу у справі № 925/1205/15, проведення якої доручено Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі № 925/1205/15 зупинено до завершення призначеної експертизи.

17. Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що вимоги позивача є поточними (стягнення заборгованості зі сплати нарахованих після порушення провадження у справі про банкрутство відсотків за користування кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки) та можуть бути розглянуті у позовному провадженні окремо поза межами справи про банкрутство. Окрім того вимоги щодо передачі справи на розгляд іншому суду для розгляду по суті в межах справи № 925/308/16 про банкрутство ДП ДП "Уманський консервний комбінат" суперечать приписам Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України).

18. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 у справі № 925/1205/15 скасовано. Провадження у справі № 925/1205/15 закрито. Матеріали справи № 925/1205/15 повернуто до суду першої інстанції. Стягнуто з позивача на користь розпорядника майна ДП "Уманський консервний комбінат" арбітражного керуючого Кудляка Є. В. та ТОВ "ТК "Урожай" судові витрати за подання апеляційних скарг.

19. Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що вимоги іпотекодержателя мають розглядатись виключно в межах справи про банкрутство іпотекодавця і не можуть бути розглянуті по суті у позовному провадженні за наявності порушеної справи про банкрутство. Тому, із урахуванням визнання господарським судом забезпечених вимог АТ "Ощадбанк" в межах справи про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат", суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі № 925/1205/15 на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України. При цьому, судом зазначено, що застосування частини 4 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) щодо закриття провадження у справі про банкрутство, як спеціальної норми права, є переважним по відношенню до загальних норм ГПК України. На підтвердження своїх висновків апеляційний господарський суд послався на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 04.12.2018 у справі № 916/2611/14.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20. Не погоджуючись із наведеним судовим рішенням апеляційного господарського суду АТ "Ощадбанк" звернулося через апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою його скасувати та направити справу для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. АТ "Ощадбанк" 26.06.2019 поштовим відправленням через Північний апеляційний господарський суд звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 925/1205/15 та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.

22. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/1205/15 визначено склад колегії суддів: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2019.

23. Ухвалою від 05.08.2019 клопотання АТ "Ощадбанк" про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено скаржнику пропущений строк на подання касаційної скарги, відкрито касаційне провадження у справі № 925/1205/15 за касаційною скаргою АТ "Ощадбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019; призначено розгляд касаційної скарги на 22.08.2019.

24. 20.08.2019 до Верховного Суду надійшов відзив арбітражного керуючого-розпорядника майна ДП "Уманський консервний комбінат" в якому останній просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 925/1205/15 залишити без змін, а касаційну скаргу АТ "Ощадбанк" без задоволення з мотивів наведених у відзиві.

25. Ухвалою Верховного Суду від 22.08.2019 зупинено провадження у справі № 925/1205/15 за вищевказаною касаційною скаргою до закінчення перегляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/9535/18.

26. Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2019 касаційне провадження у справі № 925/1205/15 поновлено та призначено розгляд касаційної скарги на 21.11.2019

27. У судове засідання 21.11.2019 з`явилася представник позивача, яка надала пояснення у справі.

28. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників решти учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

( АТ "Ощадбанк")

29. АТ "Ощадбанк" в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права зазначаючи, зокрема, таке:

- апеляційним господарським судом по суті розглянуто лише одну апеляційну скаргу щодо скасування ухвали місцевого суду в частині підстав для закриття провадження у справі та не розглянуто доводи зазначені в двох інших апеляційних скаргах про скасування ухвали суду першої інстанції в частині призначення судової експертизи та в частині відмови у передачі справи іншому суду. При цьому серед переліку ухвал наведеного у частині 1 статті 255 ГПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутні ухвали про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду;

- судом апеляційної інстанції неправильно застосовано пункт 3 частини 1 статті 231 ГПК України, оскільки відсутнє судове рішення, в тому числі в межах справи № 925/3085/16 про банкрутство боржника про той же предмет і з тих самих підстав;

- за змістом статі 19 Закону про банкрутство дія мораторію в жодному випадку не поширюється на вимоги забезпечених кредиторів про звернення стягнення на заставне майно;

- згідно із частиною 8 статті 23 Закону по банкрутство до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішується шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи розпорядника майна ДП "Уманський консервний комбінат"

30. У відзиві на касаційну скаргу розпорядника майна ДП "Уманський консервний комбінат" просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 925/1205/15 залишити без змін, а касаційну скаргу АТ "Ощадбанк" без задоволення, вказуючи таке:

- відсутність у визначеному частиною 1 статті 255 ГПК України переліку ухвали не позбавляє права її оскаржити в апеляційному та касаційному порядках;

- вимоги позивача, які є предметом розгляду у справі № 925/1205/15 можуть бути ним заявлені у справі № 925/308/16 про банкрутство відповідача як поточні, після визнання боржника банкрутом.

Доводи інших учасників справи

31. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

32. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

33. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

34. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

35. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

Щодо предмета заявлених вимог, змісту правовідносин та розгляду вимог

36. Згідно зі статтею 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

37. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

38. Частиною першою статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

39. Предметом судового розгляду у цій справі є майнова вимога АТ "Ощадбанк" про стягнення заборгованості зі сплати нарахованих після порушення провадження у справі про банкрутство відсотків за користування кредитом в сумі 12 774 437,13 грн за період з 01.02.2017 по 31.03.2017 за договором кредитної лінії шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26.11.2012 № 60.

40. Судами попередніх інстанцій встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на укладеному між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТК "Урожай" договору кредитної лінії від 05.08.2011 № 26-15-09/11 (зі змінами та доповненнями) у забезпечення зобов`язань позичальника за яким між АТ "Ощадбанк" та ДП "Уманський консервний комбінат" укладено, зокрема, іпотечний договір від 26.11.2012 № 60.

41. Крім того, судами встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 порушено провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат".

42. Провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат" на момент ухвалення рішень судів попередніх інстанцій перебувало на стадії розпорядження майном боржника.

43. Отже, враховуючи предмет заявлених вимог, зміст правовідносин, що склалися між учасниками справи, та доводи касаційної скарги, необхідним є з`ясування питання порядку розгляду майнових спорів з вимогами до боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство та здійснюється процедура розпорядження майном (в окремому позовному проваджені поза межами справи про банкрутство чи у позовному провадженні в межах справи про банкрутство).

Щодо юрисдикційності заявлених вимог

44. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

45. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

46. Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

47. Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

48. Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

49. Як уже зазначалося, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 щодо ДП "Уманський консервний комбінат", яке є відповідачем у цій справі, порушено провадження у справі про банкрутство № 925/308/16 та введено процедуру розпорядження майном боржника.

50. Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону про банкрутство (в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

51. Зазначена норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, яким визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

52. Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина 9 статті 30 ГПК України).

53. Справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (стаття 9 Закону про банкрутство в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами).

54. Абзацом четвертим частини восьмої статті 23 Закону про банкрутство (в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами) передбачено окремий порядок пред`явлення поточних вимог кредиторів до боржника, згідно з яким поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

55. Таким чином, законодавець вказує, що пред`являтися такі вимоги можуть у справі про банкрутство після відкриття ліквідаційної процедури. Разом з тим, до визнання боржника банкрутом для таких грошових зобов`язань передбачений порядок їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

56. При цьому законодавство з питань банкрутства не розрізняє кредиторські вимоги за суб`єктом їх пред`явлення (кредитором - особою публічного права чи кредитором - особою приватного права), винятком є лише спори, пов`язані з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України (аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 826/1866/17).

57. Ураховуючи суть спірних правовідносин, порушення Господарським судом Черкаської області щодо відповідача провадження у справі про банкрутство зумовлює у силу приписів зазначених норм розгляд даного позову АТ "Ощадбанк" як кредитора цим же судом.

58. Отже, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, законодавцем віднесено до територіальної юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Щодо розгляду заявлених вимог в окремому позовному провадженні чи в межах справи про банкрутство

59. Розглядаючи доводи скаржника та надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій щодо порядку розгляду заявлених позивачем вимог, суд зазначає, що останні ґрунтуються на різному розумінні порядку розгляду поточних майнових вимог, пред`явлених кредитором до боржника, щодо якого введено судову процедуру розпорядження майном.

60. Зокрема, суд першої інстанції, дійшов висновку щодо розгляду заявлених позивачем вимог в позовному провадженні господарським судом, враховуючи, що заборгованість відповідача є поточною, на яку не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, тоді як згідно з висновком апеляційного суду ці вимоги мають розглядатися та вирішуватися у межах справи про банкрутство.

61. Як вказувалось вище, ухвалою Верховного Суду від 22.08.2019 зупинено провадження у справі № 925/1205/15 за вищевказаною касаційною скаргою позивача до закінчення перегляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/9535/18, в якій розглядалося питання формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування частини 8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

62. У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18 сформовано правову позицію згідно якої аналіз норми викладеної в другому реченні абзацу четвертого частини восьмої статті 23 Закону про банкрутство із застосуванням комплексного підходу його інтерпретації дозволяє зробити висновок, що наведений у цій нормі порядок розгляду поточних майнових кредиторських вимог слід розуміти як здійснення розгляду цих вимог у межах провадження у справі про банкрутство за правилами позовного провадження.

63. Тому в цьому випадку апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку щодо необхідності розгляду заявлених АТ "Ощадбанк" вимог у межах провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат".

Щодо суті заявлених вимог

64. Як зазначалося вище, предметом розгляду в цій справі є майнова вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості позичальника перед позикодавцем по процентам в сумі 12 774 437,13 грн за період з 01.02.2017 по 31.03.2017 за договором кредитної лінії.

65. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону про банкрутство (в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами), грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб`єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

66. Крім того, цією ж статтею Закону про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

67. Згідно із частиною п`ятнадцятою статті 16 Закону про банкрутство (в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами) з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство: пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом.

68. Відповідно до статті 23 Закону про банкрутство (в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами) забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є не забезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

69. Згідно з частиною другою статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

70. Сукупний аналіз положень Закону про банкрутство (в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами), а також положень частини другої статті 33 Закону України "Про іпотеку" дають підстави вважати, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство права забезпеченого кредитора можуть вважатися порушеними, оскільки після порушення провадження у справі про банкрутство пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом про банкрутство та в межах провадження у справі про банкрутство, тому забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 904/6950/17, від 13.06.2018 у справі № 914/355/17 та від 16.08.2018 у справі № 916/1950/16).

71. Отже, АТ "Ощадбанк" є учасником провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат", а саме кредитором, вимоги якого забезпечені іпотечним майном боржника з моменту порушення провадження у зазначеній справі.

72. Частиною другою статті 19 Закону про банкрутство (в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами) передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження.

73. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо (частини перша, третя статті 19 Закону про банкрутство в редакції чинній, на момент розгляду цієї справи судами).

74. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не поширюється на вимоги поточних кредиторів (частина п`ята статті 19 Закону про банкрутство).

75. Відповідно до встановлених судами обставин справи позов АТ "Ощадбанк" у цій справі подано 22.07.2015; вимоги позивача, з урахуванням зміни предмету позову, заявлено за період з 01.02.2017 по 31.03.2017.

76. У свою чергу, провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат" порушено 31.05.2016.

77. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.05.2017 у справі № 925/308/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду від 06.11.2017, затверджено реєстр кредиторів боржника, до якого, зокрема, включено вимоги АТ "Ощадбанк" на суму 2 077 529 244,62 грн, які внесено окремо до реєстру вимог кредиторів як забезпечені іпотечним договором та договором застави.

78. Зважаючи на зазначене, під час розгляду заявлених позивачем вимог про стягнення штрафу необхідним є з`ясування правової природи цих вимог, за наслідком чого встановлення наявності (відсутності) в АТ "Ощадбанк" підстав для їх задоволення у межах справи про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат".

Щодо вимог та доводів касаційної скарги

79. Доводи скаржника щодо необхідності розгляду заявлених ним вимог в окремому позовному провадженні поза межами справи про банкрутство відповідача є безпідставними та такими, що не узгоджуються з наведеними вище висновками суду.

80. З огляду на викладене апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів порушення порядку розгляду заявлених позивачем вимог.

81. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

82. Ураховуючи викладене, касаційна скарга АТ "Ощадбанк" з наведених у ній доводів (підстав) та вимог задоволенню судом не підлягає.

83. Доводи АТ "Ощадбанк" щодо порушення апеляційним господарським судом порядку розгляду апеляційної скарги щодо оскарження ухвали в частині призначення судової експертизи та в частині відмови у передачі справи іншому суду касаційним судом не береться до уваги та не є підставою для задоволення скарги з огляду на приписи частини 2 статті 311 ГПК України, оскільки відповідне порушеня процесуальних норм не мало наслідком ухвалення правильного по суті рішення апеляційною інстанцією щодо розгляду заявлених АТ "Ощадбанк" вимог в межах справи про банкрутство відповідача, тоді як розгляд цих вимог в окремому провадженні може мати наслідком порушення прав та інтересі решти кредиторів у справі про банкрутство.

84. Відповідно до статті 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

85. З урахуванням положень статей 308, 311 ГПК України висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі є безпідставним та таким, що не обґрунтований жодною із норм процесуального законодавства. Визначений у статті 231 ГПК України перелік підстав для закриття провадження у справі є вичерпним та не містить такої підстави для закриття як порушення порядку звернення до господарського суду із поточними кредиторськими вимогами до боржника, щодо якого здійснюється провадження у справі про банкрутство.

86. Верховний Суд зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

87. Отже, закриття провадження у справі без наведення відповідних правових підстав не узгоджується з вимогами процесуального законодавства та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу позивача до суду та захисту його майнових прав.

88. Тому постанова апеляційного господарського суду відповідно до приписів статті 311 ГПК України підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови та викладення резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції в новій редакції із вказівкою про направлення справи для продовження розгляду в межах провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат" до Господарського суду Черкаської області (аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18).

89. Посилання апеляційного господарського суду у даному разі в якості підстав для закриття провадження у справі на висновки Верховного Суду наведені у постанові від 04.12.2018 у справі № 916/2611/14 є не релевантним, оскільки у наведеній судом апеляційної інстанції справі заявлені позовні вимоги за своєю правовою природою є конкурсними вимогами, тоді як у цій справі правова природа та наявність підстав для їх задоволення підлягає з`ясуванню судом під час розгляду цих вимог в межах провадження у справі № 925/1205/18 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат".

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

90. З огляду на викладене Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду дійшов висновку, що касаційна скарга АТ "Ощадбанк" із наведених у ній підстав та вимог задоволенню не підлягає.

91. Водночас з урахуванням допущених судом апеляційної інстанції порушень процесуального права суд дійшов висновку про зміну постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 925/1205/15 шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови та резолютивної частини в новій редакції.

92. Під час нового розгляду цієї справи в межах провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат" суду слід визначити правову природу заявлених позивачем вимог (конкурсні чи поточні вимоги) та встановити наявність (відсутність) у АТ "Ощадбанк" підстав для їх задоволення тощо.

Щодо судових витрат

93. У зв`язку зі зміною мотивувальної та резолютивної частини постанови і направленням справи для розгляду в межах провадження у справі про банкрутство питання розподілу витрат зі сплати судового збору за подання і розгляд касаційної скарги Верховним Судом відповідно до статті 129 ГПК України не здійснюється.

Висновки щодо застосування норм права

94. Аналіз норми викладеної в другому реченні абзацу четвертого частини восьмої статті 23 Закону про банкрутство із застосуванням комплексного підходу його інтерпретації дозволяє зробити висновок, що наведений у цій нормі порядок розгляду поточних майнових кредиторських вимог слід розуміти як здійснення розгляду цих вимог у межах провадження у справі про банкрутство за правилами позовного провадження (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18).

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 925/1205/15 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови та резолютивну частину в такій редакції:

"1. Апеляційні скарги арбітражного керуючого Кудляка Євгена Васильовича задовольнити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" задовольнити частково.

3. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 у справі № 925/1205/15 скасувати.

4. Справу № 925/1205/15 направити на новий розгляд в межах провадження у справі про банкрутство № 925/308/16 до Господарського суду Черкаської області.".

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Г. Пєсков