СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа № 922/333/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Білецька А.М., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Мартинчук М.В.
за участю представників: від позивача: від відповідача-1: Тарасенко О.В., довіреність №1829 від 17.07.2018р., свідоцтво серія КС №6921/10 від 05.09.2018р. не з`явився
від відповідача-2: від відповідача-3: від третьої особи: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дожджанюк О.І., довіреність №212 від 29.01.2019р., свідоцтво №926 від 09.08.2012р. Данилів М.М., довіреність №225 від 28.02.2019р., свідоцтво серія ЛВ №000741 від 05.10.2017р. Савченко Б.Г., довіреність б/н від 20.09.2019р., свідоцтво №4797 від 13.12.2011р. Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків (вх.№2054 Х/3 від 04.09.2019р.)
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене 29.05.2019р. (повний текст підписано 10.06.2019р. у м.Харкові)
у справі№922/333/19 (суддя Шатерніков М.І.)
за позовомФізичної особи ОСОБА_2 , м.Харків
до відповідачів:1.Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", м.Харків; 2.Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків; 3.Фізичної особи ОСОБА_3 , м.Харків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів про Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія", м.Київ визнання недійсними рішень загальних зборів

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019р. ОСОБА_2 , м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", м.Харків, (далі - відповідач-1) Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків, (далі - відповідач-2) та Фізичної особи ОСОБА_3 , м.Харків, (далі - відповідач-3), про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (ідентифікаційний код 33122269), оформлених протоколом №30/11/18 від 30.11.2018р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.05.2019р. (повне рішення складено та підписано 10.06.2019р.) у справі №922/333/19 позов задоволено повністю.

ОСОБА_1 із рішенням господарського суду Харківської області від 29.05.2019р. не погодився, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає про хибність висновків суду першої інстанції щодо відсутності права відповідачів-2, 3 приймати рішення на Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" з причин відчуження ними своєї частки на користь іншої особи за відповідними договорами дарування. Нормативно обґрунтовуючи зазначене, апелянт вказує на складений характер корпоративних прав, що окрім права власності також характеризується наявністю немайнових прав у вигляді права на участь в управлінні товариством. З посиланням на аналогію закону вважає, що до спірних правовідносин мають застосовуватись норми ст.23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо моменту набуття спадкоємцем (за аналогією - новим власником) повного комплексу корпоративних прав. Додатково посилається на положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" щодо моменту переходу прав до нового учасника з моменту державної реєстрації відповідних змін. З огляду на вказане, вважає, що новий учасник, Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Ідалія", не набув корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" в повному обсязі, а отже відповідачі-2, 3 до моменту виходу з Товариства з обмеженою відповідальністю у зв`язку з набуттям цих прав новим учасником мали право приймати участь та голосувати відповідною часткою при прийнятті рішень Загальними зборами учасників відповідача-1.

Окремим пунктом скаржник звернув увагу на неправильну оцінку судом першої інстанції обставин щодо місця проведення загальних зборів, навівши аргументи щодо правомірності проведення зборів у центральному вестибюлі буд. 257 по проспекту Московському у місті Харкові, як юридичної адреси товариства. Також апелянтом зазначено про помилковість, на його думку, ототожнення місцевим господарським судом понять "рішення загальних зборів учасників ТОВ" та "протокол загальних зборів учасників ТОВ"; останній, за доводами апеляційної скарги, на відміну від першого, може бути підписаний в іншому місці, аніж місцезнаходження товариства, та підписи на ньому можуть бути нотаріально засвідчені після проведення відповідних загальних зборів.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2019р. у справі №922/333/19 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2019р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2019р. (повний текст підписано 10.06.2019р.) у справі №922/333/19 та зобов`язано учасників справи у строк до 24.07.2019р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.

На поштову адресу суду апеляційної інстанції 24.07.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Фізичної особи ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2019р. розгляд справи №922/333/19 призначено на 14.08.2019р.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Білецької А.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду, згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

У судовому засіданні 14.08.2019р. представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Представники відповідачів-1, 3, а також третьої особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача-2 в судове засідання також не з`явився, на електронну поштову адресу Східного апеляційного господарського суду надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи №922/333/19 відкладено на 25.09.2019р. об 11:30год., зобов`язано учасників справи надати суду копії договорів дарування часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія".

16.08.2019р. через канцелярію Східного апеляційного господарського суду ОСОБА_3 подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: оригіналу заяви свідка у справі №922/333/19 ОСОБА_4 від 31.07.2019р., а також інших документів на підтвердження обставин, що викладені у заяві свідка.

25.09.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) через канцелярію суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" надано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, надати які було зобов`язано учасників справи відповідною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.08.2019р. у справі №922/333/19.

Крім того, представником Фізичної особи ОСОБА_1 через канцелярію суду 25.09.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме висновку експерта у галузі права.

Представник відповідача-1 у судове засідання 25.09.2019р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 25.09.2019р. заслухано думку представників учасників справи щодо поданих відповідачами-2, 3 та третьою особою клопотань та залучення до матеріалів справи нових доказів.

Щодо долучення до матеріалів справи висновку експерта у галузі права, представник відповідача-3 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в клопотанні про приєднання доказів до матеріалів справи, та наполягав на його задоволенні. Представник позивача заперечив проти задоволення вищезазначеного клопотання представника відповідача-3. Представники відповідача-2 та третьої особи підтримали позицію, викладену представником відповідача-3, та наполягали на задоволенні клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Стосовно клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія", яким третя особа просить долучити до матеріалів справи документи, які апеляційний суд зобов`язував учасників справи надати ухвалою від 14.08.2019р. у справі №922/333/19, представник позивача зазначив, що копії наданих документів ним отримані не були.

Крім того, у судовому засіданні 25.09.2019р. представник відповідача-2 наполягав на задоволенні клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема, висновку експерта у галузі права, з підстав, наведених у клопотанні. Представник позивача заперечив проти задоволення зазначеного клопотання, вважаючи що підстави для його задоволення відсутні. Представники відповідача-3 та третьої особи наполягали на задоволенні клопотання представника відповідача-2 про приєднання доказів до матеріалів справи, зазначивши, що наданий висновок має допоміжний, консультативний характер.

З метою надання можливості для ознайомлення представнику позивача з матеріалами справи та викладення останнім аргументів та міркувань з приводу їх залучення, колегія суддів оголосила перерву в судовому засіданні до 25.09.2019р. о 16:30 год.

Після перерви колегія суддів, дослідивши заявлені клопотання учасників справи, дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання представника Фізичної особи ОСОБА_3 про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: заяви свідка, копії листа щодо бронювання номеру готелю та витягу з ЄДРПОУ щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", та про задоволення клопотання представника Фізичної особи ОСОБА_1 про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема, висновку експерта в галузі права, враховуючи положення статті 109 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо допоміжного (консультативного) характеру такого висновку, який не є доказом у справі і не є обов`язковим для суду.

Разом з тим, представник позивача заявив клопотання про перенесення судового засідання з метою надання часу для викладення міркувань стосовно долучених документів.

Заслухавши та врахувавши думку представника позивача щодо часу, необхідного йому для ознайомлення з щойно долученими до матеріалів справи документами та для підготовки відповідних пояснень щодо них, з огляду на необхідність дотримання встановлених чинним процесуальним законодавством строків апеляційного розгляду скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання представника позивача та оголошення перерви в судовому засіданні до 26.09.2019р. о 14:00 год.

Через канцелярію суду апеляційної інстанції 26.09.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від представника Фізичної особи ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: судді-доповідача Зубченко І.В., судді Радіонової О.О., судді Черноти Л.Ф.

У судовому засіданні 26.09.2019р. представник позивача підтримав доводи, викладені в заяві про відвід колегії суддів, та наполягав на її задоволенні. Представники інших учасників судової справи проти задоволення зазначеної заяви представника позивача заперечили, зазначивши про зловживання зі сторони представника позивача своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи шляхом подання завідомо безпідставного відводу, та звернулися до суду з проханням застосувати заходи процесуального примусу по відношенню до представника позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2019р. у справі №922/333/19 визнано необґрунтованим заявлений представником позивача відвід колегії суддів, зупинено апеляційне провадження у справі №922/333/19 та передано справу для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому ст.39 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду (суддя Пелипенко Н.М.) від 30.09.2019р. відмовлено в задоволенні заяви представника позивача - Фізичної особи ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Зубченко І.В., судді Радіонової О.О., судді Черноти Л.Ф. у справі №922/333/19. Справу повернуто для подальшого розгляду раніше визначеному складу суду.

У зв`язку зі знаходженням на лікарняному судді - члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 10.10.2019р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою суду від 10.10.2019р. поновлено провадження у справі №922/333/19 та призначено до розгляду на 24.10.2019р. о 14:00 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Гребенюк Н.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 24.10.2019р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Чернота Л.Ф.

Через канцелярію Східного апеляційного господарського суду 24.10.2019р. від позивача надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 24.10.2019р. представник відповідача-2 підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі. Представники відповідача-3 та третьої особи підтримали позицію, викладену представником відповідача-2, та наполягали на задоволенні вимог апеляційної скарги. Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін. Крім того, представник позивача наполягав на врахуванні під час розгляду справи поданих через канцелярію суду письмових пояснень, а також просив не брати до уваги додаткову угоду до договору дарування, укладеного між відповідачем-2 та третьою особою. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв`язку зі зміною складу судової колегії згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019р., з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія оголосила в судовому засіданні у справі №922/333/19 перерву до 07.11.2019р. о 14:00 год.

05.11.2019р. через канцелярію суду від представника позивача - адвоката Александрової Т.В. надійшли письмові пояснення.

06.11.2019р. на електронну поштову адресу суду надійшло клопотання від представника третьої особи з проханням здійснити розгляд справи №922/333/19 у судовому засіданні 07.11.2019р. за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова-Ідалія».

У судовому засіданні 07.11.2019р. представник позивача заявив про зловживання процесуальними правами апелянтом, відповідачем-3, третьою особою, а також їх представниками, яке на думку заявника полягає у введені суду в оману (шляхом подання підроблених документів), у затягуванні апелянтом розгляду справи (шляхом подання клопотання про відкладення судового засідання з неправдивих причин) та у створенні перешкод позивачу (шляхом ненадсилання останньому документів, що надаються іншими учасниками до матеріалів справи).

Крім цього, представник позивача заявив клопотання про витребування матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» в Департаменті державної реєстрації Харківської міської ради.

Колегія суддів відмовила позивачу у задоволенні вказаних клопотань, з огляду, зокрема, на приписи ст.81 ГПК України. Своєю чергою, приписи ч.2 ст.43 вказаного Кодексу визначають, що визначення певних дій учасників справи у якості зловживання процесуальними правами відноситься до дискреційних повноважень суду, тоді як лише визнання (встановлення наявності) означених зловживань зумовлює настання обов`язків, визначених ч.4 вказаної норми.

07.11.2019р. в ході судового засідання позивачем заявлено відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Зубченко І.В., судді Білецької А. М., судді Черноти Л.Ф. В обґрунтування поданої заяви представник позивача посилався на п.5 ч.1 ст.35 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2019р. у справі №922/333/19 визнано необґрунтованим заявлений представником позивача відвід, зупинено апеляційне провадження у справі №922/333/19 та передано справу для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому ст.39 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду (суддя Істоміна О.А.) від 13.11.2019р. відмовлено в задоволенні заяви представника позивача - Фізичної особи ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Зубченко І.В., судді Білецької А.М., судді Черноти Л.Ф., у справі №922/333/19. Справу повернуто для подальшого розгляду раніше визначеному складу суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019р. поновлено провадження у справі №922/333/19 та призначено до розгляду на 28.11.2019р. о 14:00год.

26.11.2019р. через канцелярію Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника позивача про долучення до матеріалів справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо відкриття провадження №0002702 від 07.11.2019р. за фактом підроблення додаткових угод до договорів дарування від 25.10.2018р.

У судовому засіданні 27.11.2019р. представник позивача заявив клопотання про призначення судової технічної експертизи документів. Апеляційний суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на визнання сторонами договору та додаткових угод до них факту їх укладення. Крім того, представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив оскаржуване рішення залишити без змін; представники відповідачів-2, 3 та третьої особи підтримали доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , представник якого наполягав на задоволенні скарги. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Згідно з положеннями ст.269 ГПК України дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст. 222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 28.11.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу та відзив позивача на неї, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в сукупності представлені докази, що стосуються фактів, на які посилаються скаржник в апеляційній скарзі та позивач у відзиві на неї, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами даного спору, відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» (у редакції, затвердженій Загальними зборами ТОВ ФІРМА "ІДАЛІЯ" відповідно до протоколу №1 від 10.02.2011р.) засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" є ОСОБА_3 (з часткою у статутному капіталі у розмірі 8500,00грн., що дорівнює 34% статутного капіталу товариства), ОСОБА_2 (з часткою у статутному капіталі у розмірі 8250,00грн., що дорівнює 33% статутного капіталу товариства) та ОСОБА_1 (з часткою у статутному капіталі у розмірі 8250,00грн., що дорівнює 33% статутного капіталу товариства).

25.10.2018р. між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" укладено Договір дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ІДАЛІЯ", відповідно до якого ОСОБА_3 (Дарувальник) зобов`язалась безоплатно передати у власність (подарувати) Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" (Обдаровуваний), а останнє зобов`язалось прийняти у дарунок належну Дарувальнику на праві власності частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" у розмірі 34% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 8500,00грн.

На виконання вказаного Договору дарування між сторонами договору 25.10.2018р. складено Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія», за яким ОСОБА_3 передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" прийняло частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" у розмірі 34% від загального розміру статутного капіталу товариства номінальною вартістю 8500,00грн.

У той же час, 25.10.2018р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" укладено Договір дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ІДАЛІЯ", відповідно до якого ОСОБА_1 (Дарувальник) зобов`язався безоплатно передати у власність (подарувати) Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" (Обдаровуваний), а останнє зобов`язалось прийняти у дарунок належну Дарувальнику на праві власності частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" у розмірі 32% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 8000,00грн.

На виконання вказаного вище Договору дарування ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" 25.10.2018р. склали Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія», за яким ОСОБА_1 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" прийняло частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" у розмірі 32% від загального розміру статутного капіталу товариства номінальною вартістю 8000,00грн.

29.10.2018р. ОСОБА_1 ініціював проведення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (ідентифікаційний код за ), у зв`язку з чим направив іншим учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", відповідно до якого повідомив про час та місце проведення ініційованих загальних зборів (30.11.2018р. о 10год. 00хв. За адресою: Харківська обл., м.Харків, проспект Московський, будинок 257), з визначенням питань порядку денного. До повідомлення додано проект статуту Товариства у новій редакції.

30.11.2018р. за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (в особі представника за довіреністю - Даниліва Мирослава Михайловича) проведено загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", оформлені протоколом №30/11/18 від 30.11.2018р., на яких були прийняти рішення з наступних питань:

- Про обрання голови зборів;

- Про звіт директора Товариства щодо діяльності;

- Про звіт Директора товариства щодо діяльності товариства та притягнення його до відповідальності (цивільної та кримінальної);

- Про звернення до суду з позовом щодо захисту прав Товариства та уповноваження особи на подання такого позову;

- Про зміну складу учасників Товариства;

- Про розподіл часток в статутному капіталі Товариства;

- Про звільнення директора Товариства;

- Про обрання нового директора Товариства;

- Про звернення до органів прокуратури та суду щодо зловживань, вчинених директором Товариства ОСОБА_7 ;

- Про зміну місцезнаходження Товариства;

- Про уповноваження особи на проведення державної реєстрації змін до установчих документів Товариства.

Позивач вважає, що прийнятими рішеннями загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" порушено його право на участь в управлінні товариством. Наголошує на тому, що відповідачі-2, 3 не мали права приймати участь у загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" від 30.11.2019р., оскільки відчужили свої частки на користь третьої особи, та зауважує, що у вказані дату та час загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" не відбулись.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, виходить з наступного.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з того, що правовідносини сторін у даній справі, з огляду на їх предмет, є корпоративними, які регулюються відповідними приписами чинного законодавства України.

Згідно зі ст.167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників визначає Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який набрав чинності 17.06.2018 р.

Відповідно до ст.116 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі - Закон про товариства) учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом; отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість; учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Відповідно до ст.97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст.98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги у сукупності з доводами та поясненнями позивача, викладеними ним у відзиві на апеляційну скаргу та наданими у судових засіданнях поясненнями, апеляційний суд вважає за необхідне в першу чергу дослідити питання щодо правомочності відповідачів-2, 3 приймати участь у загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", на яких прийнято спірне рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Вказане також кореспондується з положеннями ч.1 ст.21 Закону про товариства, відповідно до якої учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Аналогічного змісту положення містяться також у п. 5.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (далі - Товариство).

Відповідно до укладених між відповідачами-2,3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" договорів дарування від 25.10.2018р., які є ідентичними за змістом, Дарувальник зобов`язаний передати Дарунок (як це поняття визначено у відповідному договорі дарування) в порядку і на умовах, визначених цим Договором (п.9 Договорів дарування).

Згідно з умовами п.10 Договорів дарування, право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (дарунок) виникає з моменту її прийняття, яким вважається підписання Обдаровуваним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства. З моменту прийняття Дарунка до Обдаровуваного переходять в сукупності усі права та обов`язки як учасника Товариства, які належали Дарувальнику до переходу права власності на частку.

Пунктом 11 Договорів встановлено, що Дарувальник втрачає право власності на частку з моменту підписання Обдаровуваним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія".

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги укладення 25.10.2018р. ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" додаткової угоди №1 до Договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", за змістом якої сторони договору врегулювали окремі питання правовідносин між собою.

Статтею 3 названої Додаткової угоди її сторони дійшли згоди, що дарунок вважається прийнятим обдаровуваним (право власності переходить) після вчинення останньої з наступних дій:

- підписання між Дарувальником та Обдаровуваним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства;

- подання Дарувальником державному реєстратору заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про склад учасників, а також інших необхідних документів, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників;

- прийняття Загальними зборами учасників Товариства рішення, яким буде затверджено зміну складу учасників Товариства у зв`язку з укладенням відповідних договорів дарування часток. Зокрема, але не виключно, таке затвердження може відбутись шляхом прийняття рішення про затвердження розміру часток учасника чи учасників Товариства, або ж іншого відповідного рішення.

У випадку, якщо між Дарувальником та Обдаровуваним до 31.12.2018р. буде підписаний акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства, проте обдаровуваний (і) не здійснить дій щодо подачі обумовлених в цьому пункті документів державному реєстратору, а також (іі) не заявить про відмову від прийняття дарунку, та/або (ііі) загальні збори учасників товариства не приймуть необхідних рішень щодо затвердження змін складу учасників - Частина вважається прийнятою обдаровуваним 31.12.2018р.

Додатково сторони Договору дарування від 25.10.2018р. погодили у п.3 ст.4 додаткової угоди, що у випадку протиріч (невідповідностей) між положеннями додаткової угоди та положеннями договору дарування, а також іншими документами, укладеними на виконання договору дарування, положення додаткової угоди мають переважну силу та підлягають застосуванню, що може, зокрема, виражатися в невиконанні Сторонами будь-яких положень, що суперечать додатковій угоді, та переважному застосуванні положень додаткової угоди у разі розбіжностей з положеннями договору дарування, а також іншими документами, укладеними на виконання договору дарування.

Пунктом 4 статті 4 додаткової угоди №1 до договору дарування від 25.10.2018р. сторони договору підтвердили, що ця додаткова угоди не носить характеру уявного та/або удаваного правочину.

Між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" укладено додаткову угоду №1 до Договору дарування від 25.10.2018р. ідентичного змісту.

Системно аналізуючи норми чинного законодавства, статут Товариства та положення укладених відповідачами-2, 3 з третьою особою договорів з урахуванням укладених додаткових угод №1, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За змістом статей 626 - 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За приписами статей 718, 719 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі; дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому; договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі.

Частиною 1 ст.722 ЦК України визначено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

При цьому, судова колегія зауважує, що однією з засад цивільного законодавства згідно приписів статті 3 ЦК України є свобода договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства (ч.1 ст.6 ЦК України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (ч.2 ст.6 ЦК України).

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч.3 ст.6 ЦК України).

Окремо колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на висновки Верховного Суду, зроблені ним у постанові №911/1936/18 від 16.07.2019р.: "…право власності на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. При цьому, набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до товариства з обмеженою відповідальністю.

Право участі у товаристві з обмеженою відповідальністю є особистим немайновим правом, яке третя особа набуває лише з моменту вступу до товариства, що відбувається одночасно з прийняттям відповідного рішення загальними зборами товариства".

З наведеного вбачається, що набуття повного комплексу прав на частку з моменту вступу до товариства, що відбувається одночасно з прийняттям відповідного рішення загальними зборами товариства, є усталеною практикою та відповідає вимогам діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, при укладенні договору дарування з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Ідалія" ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали право погодити між собою власні умови щодо моменту набуття новим власником повного комплексу прав власності на дарунок - частку у статутному капіталі Товариства.

Аналіз вищенаведених положень договорів у сукупності з нормами чинного законодавства свідчить про те, що погоджуючи такі умови, сторони визначили, коли дарунок вважається прийнятим обдаровуваним і правові наслідки, які настають, у зв`язку із неприйняттям загальними зборами товариства відповідних рішень щодо включення обдаровуваного до складу учасників Товариства.

Таким чином, з наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що урегульований сторонами договору дарування (з урахуванням додаткової угоди №1 від 25.10.2018 р.) момент набуття третьою особою права власності на дарунок - частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", у спірних правовідносинах відкладений сторонами до прийняття загальними зборами учасників товариства рішення, яким буде затверджено зміну складу учасників Товариства у зв`язку з укладенням відповідних договорів дарування часток або до 31.12.2018р. в разі відсутності такого рішення, - у залежності від того, що настане раніше. Таке оформлення факту прийняття дарунку узгоджується із приписами ч.4 ст.722 ЦК України.

Відтак, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів учасників товариства дарувальниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не було виконано всіх дій, передбачених умовами дарування, які є необхідними для передання часток у статутному капіталі (припинення права власності дарувальників на такі частки) обдаровуваному. Наразі, прийняття загальними зборами учасників відповідного рішення спрямоване саме на забезпечення виконання однієї із визначених умов договорів дарування (з урахуванням додаткових угод).

Виходячи з викладеного, судова колегія погоджується с доводами апелянта про наявність у нього та ОСОБА_3 на момент прийняття спірних рішень повноважень щодо участі в загальних зборах товариства, як власників відповідних часток та корпоративних прав на них ( ОСОБА_1 був власником частки розміром 33% статутного капіталу, а ОСОБА_3 була власником 34% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» станом на 30.11.2018р.).

За змістом ст.5 Закону про товариства, який набув чинності на час розглядуваних правовідносин, учасники товариства, серед іншого, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим законом та статутом товариства. До предмету дослідження в цій справі також відноситься обставина наявності (відсутності) у учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідних (корпоративних) прав, питання про що у розрізі аргументів сторін з цього приводу має самостійне значення незалежно від оцінки обставин переходу права власності на частки в межах правовідносин дарування.

Виходячи зі змісту позиції місцевого суду, останній в своєму висновку про відсутність у вказаних осіб права на голосування на загальних зборах (втрата корпоративних прав на управління діяльністю товариства), фактично ототожнив момент передання права власності на частку та момент втрати відповідного корпоративного права.

Між тим, чинним законодавством чітко не визначений момент втрати та набуття корпоративних прав учасником товариства з обмеженою відповідальністю, що за змістом ч.11 ст.11 ГПК України не може бути підставою для уникнення вирішення цього аспекту розглядуваного спору. Надаючи оцінку позиції сторін з цього приводу, колегія апеляційного суду виходить з того, що до набрання чинності Законом про товариства право участі у господарському товаристві визнавалося особистим немайновим правом, яке набувалося особою після рішення вищого органу управління товариства. Своєю чергою, ст.23 Закону про товариства передбачено розділення моментів отримання особою права власності на частку в статутному капіталі та набуття таким власником права на вступ до товариства, а отже - і корпоративних прав щодо нього. Право на вступ до товариства може бути реалізоване шляхом подання відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» таким власником державному реєстратору відповідного пакету документів та заяви про вступ до товариства. У цьому випадку набуття особою корпоративних прав пов`язується з державною реєстрацією вступу особи до товариства.

Згідно з ч.5 ст.24 Закону про товариства учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу - тобто закон передбачає в такому випадку втрату корпоративних прав учасника товариства саме з моменту державної реєстрації його виходу.

Зважаючи на означену регламентацію моменту набуття (втрати) корпоративних прав, судова колегія, застосовуючи аналогію закону в порядку ч.10 ст.11 ГПК України та ч.1 ст.8 ЦК України, вважає, що за обставин проведення 24.12.2018р. державної реєстрації змін у складі учасників товариства, на момент прийняття оскаржуваних рішень загальними зборами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мали необхідні права на управління діяльністю товариства (голосування на зборах).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доведеними та обґрунтованими належними доказами твердження заявника апеляційної скарги про те, що висновки місцевого господарського суду про відсутність у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повноважень на проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" 30.11.2018р., прийняття будь-яких рішень на цих зборах, та визнання у зв`язку з цим зборів такими, що не відбулись, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються зібраними доказами.

Щодо доводів апелянта про хибність висновків суду першої інстанції про непроведення зборів за місцезнаходженням Товариства у зв`язку з відсутністю на посвідчувальному написі нотаріусу та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій запису про місце вчинення нотаріальної дії поза приміщенням нотаріуса, судова колегія зазначає наступне.

За приписами ч.4 ст.33 Закону про товариства на загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол.

З наведеного вбачається, що чинне законодавство не встановлює обов`язкової форми для протоколу загальних зборів учасників товариства, а містить лише вказівку про необхідність його ведення.

Щодо вимоги Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" про необхідність нотаріального засвідчення справжності підписів учасників в деяких випадках (у тому числі у рішенні загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників), суд зазначає, що Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відповідно до його преамбули регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб. Відповідно до ч.1 статті 3 цього ж Закону встановлено, що його дія поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

При цьому, пунктом 6 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 (далі - Порядок) встановлено, що нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

Системно аналізуючи викладені норми чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до чинного законодавства, що регулює порядок діяльності товариств з обмеженою відповідальністю, а також статуту Товариства не встановлено жодних вимог щодо форми протоколу, яким лише фіксується перебіг загальних зборів, та не встановлено обов`язку щодо перебування на відповідних зборах нотаріуса, який би засвідчував факти проведення зборів.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції з наведеного питання нівелюються можливістю та правом учасників загальних зборів підписати протокол за місцем проведення зборів без нотаріального засвідчення справжності відповідних підписів учасників, та здійснити таке нотаріальне засвідчення справжності підписів за робочим місцем нотаріуса після фактичного проведення загальних зборів.

Вирішуючи питання по суті спору щодо дійсності рішень загальних зборів, місцевим господарським судом не враховано наступне.

Згідно з п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» №13 від 24.10.2008р. суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

У спорі про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства вирішальним є встановлення факту порушення відповідним рішенням прав та законних інтересів позивача як учасника товариства, тобто його корпоративних прав.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Згідно з ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Одним із основних прав учасника товариства є право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників (ст.ст.5, 29 Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що апелянтом з дотриманням положень статуту Товариства було скликано загальні збори та повідомлено учасників про час і місце проведення зборів. З урахуванням положень п.4.6 Статуту, відповідно до якого час та місце проведення зборів зазначається в письмовому повідомленні, доводи місцевого господарського суду щодо недоведення ОСОБА_1 проведення зборів за місцезнаходженням товариства є передчасними, адже відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, місцезнаходження Товариства зареєстровано за адресою: м.Харків, просп.Московський, буд.257. З огляду на викладене, позивачу була надана об`єктивна можливість прийняти участь у загальних зборах учасників Товариства, між тим, уповноважені ним представники не здійснили жодних дій, спрямованих на реалізацію права участі в загальних зборах, залишаючись присутніми в єдиному приміщенні, адреса якого між тим не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню Товариства.

Апеляційний суд також враховує, що перебрання позивачем на себе повноважень ініціюючого загальні збори щодо організації проведення скликаних учасником зборів (оренда приміщення для проведення зборів, відсутність доказів завчасного (до 30.11.2018р) отримання (а не лише надсилання) відповідних повідомлень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) суперечить приписам ч.9 ст.31 Закону. Наразі, докази відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у визначеному позивачем без належним підстав для цього кабінеті не може ототожнюватися із встановленням відсутності означених осіб на загальних зборах за місцем знаходження товариства.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає порушень прав позивача під час скликання та проведення загальних зборів Товариства.

Щодо доводів позивача, що оскаржуваними рішеннями порушено його права у зв`язку з прийняттям рішення про новий розподіл часток у статутному капіталі Товариства всупереч ч.3 ст.34 Закону про товариства, як таке що не прийнято одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань, суд зауважує, що за положеннями статуту Товариства, який до 17.06.2019р. діяв у чинній редакції відповідно до Перехідних положень Закону про товариства, за вказаним питанням рішення приймається звичайною більшістю голосів (п.4.3.1. Статуту Товариства).

Враховуючи викладене вище за текстом цієї постанови, апеляційний суд зауважує, що для прийняття відповідних рішень загальними зборами було дотримано необхідну кількість голосів, належних ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Інші доводи сторін не приймаються судовою колегією до уваги як такі, що спростовані викладеними вище висновками суду апеляційної інстанції, і як такі, що не відповідають матеріалам справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладені вище норми чинного законодавства та наведені висновки суду апеляційної інстанції, Східний апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, при їх недоведеності, що у підсумку призвело до ухвалення помилкового по суті рішення. Вказане за правилами ст.277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, з огляду на що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню. При цьому, доводи позивача, викладені ним у позові та за текстом відзиву на апеляційну скаргу, не спростовують наведених вище висновків апеляційного суду.

За змістом ст.129 ГПК України такий результат має наслідком покладення судових витрат на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2019р. (повний текст підписано 10.06.2019р.) у справі №922/333/19 - задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2019р. (повний текст підписано 10.06.2019р.) у справі №922/333/19 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Фізичної особи ОСОБА_2 , м.Харків - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2881,50грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 28.11.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано після виходу з лікарняного судді-члена колегії Білецької А.М. 05.12.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя А.М. Білецька

Суддя Л.Ф. Чернота