ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.12.2019 р. Справа№ 914/2502/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., розглянувши заяву

Фізичної особи-підприємця Гурської Олени Миколаївни

про: забезпечення позову вх. № 3327/19 від 03.12.2019 року

у справі № 914/2502/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Гурської Олени Миколаївни, м. Новий Розділ, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджинат», м. Львів

про: стягнення заборгованості 21 885,48 грн

ВСТАНОВИВ

Фізична особа-підприємець Гурська Олена Миколаївна звернулося у Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджинат» про стягнення заборгованості 21 885,48 грн.

03.12.2019 р. від позивача Фізичної особи-підприємця Гурської Олени Миколаївни через канцелярію суду за вх.№ 3327/19 надійшла заява про забезпечення позову з доданими до неї документами згідно додатків, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке знаходиться на балансі ТОВ «Енерджинат».

Відповідно до ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статтею 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4)захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що, йому відомо що на банківських рахунках Відповідача не має коштів, для здійснення боргових виплат по Договору, є істотний ризик, що рішення суду у даній справі ухвалене на її користь, не буде виконане відповідачем. Зважаючи на реальну загрозу вчинення відповідачем дій, які можуть унеможливити виконання рішення суду прийнятого за результатами розгляду даної справи, а також додані до позовної заяви беззаперечні докази наявності заборгованості відповідача перед позивачем, заявник вважає недоцільним застосування заходів щодо зустрічного позову.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Частиною третьою статті 141 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином, застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен, з урахуванням обставин справи, оцінити ймовірність завдання збитків відповідачу.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

Як вже зазначено вище, згідно п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Таке положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Отже, на заявника (позивача) покладено обов`язок надати пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, суд вважає, що твердження заявника (позивача) про те, що застосування обраного ним заходу забезпечення позову, а саме арешту на майно відповідача, не може завдати збитків чи негативних наслідків відповідачу є необгрунтованим та передчасним.

Крім цього, суд звертає увагу заявника на те, що згідно із п. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову та доданих матеріалів у справі, позивач (заявник) вказує що йому відомо, що на банківських рахунках Відповідача не має коштів, для здійснення боргових виплат по Договору. Однак, позивачем не додано таких доказів до заяви.

Таким чином, за наведених вище обставин та з метою уникнення можливих потенційних збитків та інших ризиків, у зв`язку з накладенням арешту на майно, про яке зазначено вище, вимога п.6 ч.1 ст. 139 ГПК України, стосовно надання пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, є у даному випадку обов`язковою у заяві про забезпечення позову, що розглядається. Однак заява вх. № 3327/19 від 03.12.2019 року у справі № 914/2502/19 подана з порушенням вимог п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 139, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути Фізичній особі-підприємцю Гурській Олені Миколаївні заяву про забезпечення позову (вх.№3327/19 від 03.12.2019 р.) у справі № 914/2502/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Додатки: - заява про забезпечення позову з додатками на 3 аркушах для заявника (для позивача).

Суддя Долінська О.З.