РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/11876/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ», м. Київ

до 1) ОСОБА_1 , м. Київ,

2) ОСОБА_2 , м. Київ,

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія "АЛЬЯНС"», м. Київ

про стягнення 498 738,04 грн,

Представники:

від позивача: Мазаєв С.О.;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились;

від відповідача-3: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія "АЛЬЯНС"» про стягнення солідарно заборгованості за договором фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А від 05.07.2016 р. в розмірі 498 738,04 грн., в тому числі: 368 525, 77 грн. - заборгованості по сплаті лізингових платежів, 10 477,41 грн. - пені; 13 637,38 грн. - 45% річних, 106 097,48 грн. - штраф за неподання звітності про стан та адресу базування предмета лізингу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» зобов`язань за договором фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А від 05.07.2019. Так, відповідачем-3 не сплачено лізингові платежі за Графіком сплати лізингових платежів №2 (реструктуризовані (нараховані та не сплачені) лізингові платежі), а також не сплачено поточні лізингові платежі за 34 та 35 періоди лізингу згідно з Графіком сплати лізингових платежів № 1. Також, згідно з умовами договору за неналежне виконання своїх зобов`язань позивачем нараховано штрафні санкції. Враховуючи, що поручителями за виконання зобов`язань за цим договором виступають відповідачі-1 та -2, відповідно заборгованість підлягає стягненню з них солідарно.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.09.2019 на виконання вимог ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) звернувся до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

16.09.2019 до суду надійшла довідка від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, з якої вбачається, що згідно відомостей Реєстру територіальної громади міста Києва, громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в Солом`янському районі міста Києва.

25.09.2019 до суду надійшла довідка від Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації щодо місця реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.09.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, визначив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання у справі на 28.10.2019.

У судове засідання 28.10.2019 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд оголосив перерву в судовому засіданні до 18.11.2019.

У судове засідання 18.11.2019 з`явились представники позивача та відповідача-2, представники відповідачів -1 та -3 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Водночас, розглянувши усне клопотання представника відповідача Сороки В.В. про відкладення розгляду справи, суд оголосив у судовому засіданні перерву до 02.12.2019.

28.11.2019 через відділ діловодства суду від ТзОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» надійшли пояснення по справі.

У судове засідання 02.12.2019 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, при цьому, як вбачається з матеріалів провадження, відповідачі неодноразово були повідомлені належним чином про розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» (далі - лізингодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газова компанія "АЛЬЯНС"» (далі - лізингоодержувач/відповідач-3) був укладений договір фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-ЮА, відповідно до якого лізингодавець зобов`язався передати лізингоодержувачу у платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в Специфікації до договору лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти майно (предмет лізингу), своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки, передбачені договором лізингу.

Відповідно до п. 2.1.7.1. договору числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці, платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

Згідно з п. 2.1.8. договору період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту.

Пунктом 2.7. договору передбачено, що у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 45 процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 5.2. договору лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком «Довідка» до договору.

Згідно з п. 7.1.1. договору за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договору та/або чинним законодавством України лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Відповідно до п. 7.1.3. договору за ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилученні) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов пунктів 2.15., 2.16., 4.1.2., 5.2., 10.2. Загальних умов, лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 10 відсотків остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмету лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 10 відсотків від розміру остаточної загальної вартості предмета лізингу.

21.07.2016 між сторонами було підписано акт прийому-передачі Предмета лізингу в користування за договором № 160705-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 05.07.2016, відповідно до якого загальна вартість предмету лізингу становить 3 536 582,50 грн.

06.03.2019 між ТзОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» та ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» було укладено додаткову угоду до договору №160705-1/ФЛ-Ю-А, відповідно до якої лізингоодержувач визнає, що станом на 06.03.2019 лізингодержувач має перед лізингодавцем прострочену заборгованість за нарахованими та несплаченими лізинговими платежами за договором в розмірі 285 022,62 грн, що включає в себе: прострочену заборгованість по відшкодуванню (компенсації) частини вартості майна в розмірі 188 966,31 грн; прострочену винагороду (комісію) лізингодавцю за отримане в лізинг майно в розмірі 96 056,31 грн.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди лізингоодержувач визнає свою прострочену заборгованість з нарахованих та несплачених лізингових платежів за договором перед лізингодавцем в розмірі, зазначеному у п. 1 цієї додаткової угоди та зобов`язується сплачувати її відповідно до Графіку сплати лізингових платежів №2 (додаток 1 до цієї додаткової угоди).

Пунктом 3 додаткової угоди встановлено, що сторони домовились, що з 06.09.2019 лізингоодержувач сплачує поточні (непрострочені) лізингові платежі за договором згідно Графіку сплати лізингових платежів № 1 (додаток № 1 до цієї угоди).

Згідно з п. 6 додаткової угоди сторони домовились викласти п. 2.11. загальних умов договору в наступній редакції: «лізингоодержувач здійснює погашення заборгованості перед лізингодавцем у наступному порядку: сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення лізингоодержувачем обов`язків за даним договором; сплата комісії за адміністрування простроченої заборгованості; сплата простроченої заборгованості з нарахованої винагороди (комісії) лізингодавцю за отримане в лізинг майно; сплата суми поточної заборгованості з нарахованої винагороди (комісії) Лізингодавцю за отримане в лізинг майно; сплата простроченої заборгованості з відшкодування частини вартості майна згідно Графіку сплати лізингових платежів (Додаток № 1 до Договору); сплата поточної заборгованості з відшкодування частини вартості майна згідно Графіку сплати платежів (Додаток № 1 до Договору).

Сторони також погодили, що в разі наявності прострочки по сплаті лізингових платежів згідно Графіку сплати лізингових платежів № 1 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди) та Графіку сплати лізингових платежів № 2 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди) одночасно, в першу чергу погашається заборгованість за лізинговими платежами згідно Графіку сплати лізингових платежів № 2 (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди).

У випадку перерахування Лізингоодержувачем платежів за цим Договором (як чергових лізингових платежів, так і простроченої заборгованості) у порушення вищевказаної черговості, Лізингодавець має право самостійно перерозподілити отримані від Лізннгоодержувача кошти, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це, підписуючи цей договір.

Пунктом 7 додаткової угоди передбачено, що сторони погодили, що в разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату будь-якого нарахованого та несплаченого лізингового платежу згідно Графіку сплати лізингових платежів № 2 (додаток № 1 до цієї додаткової угоди) за цим договором на строк понад 30 календарних днів, лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача дострокової сплати всієї несплаченої загальної суми платежу згідно графіку сплати лізингових платежів № 2 (додаток № 1 до цієї додаткової угоди) на момент направлення відповідної письмової вимоги, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити її лізингодавцю протягом 10 робочих днів з моменту направлення йому лізингодавцем відповідної письмової вимоги. Сторони прийшли до згоди про те, що з моменту направлення лізингодавцем вище вказаної вимоги, строк погашення усієї несплаченої лізингоодержувачем загальної суми платежу згідно Графіку сплати лізингових платежів №2 (додаток № 1 до цієї додаткової угоди) договору вважається таким, що настав.

Відповідно до Додатку № 1 вказаної додаткової угоди «Графік сплати лізингових платежів №1» черговий лізинговий платіж № 34 становить 59 651,85 грн та черговий лізинговий платіж № 35 становить 58 453,53 грн.

Крім того, в цьому додатку № 1 сторонами погоджено «Графік сплати лізингових платежів № 2», відповідно до якого розмір нарахованих та несплачених лізингових платежів складає 285 022,62 грн.

12.03.2019 між ТзОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» (далі - кредитор), ТзОВ «АЛЬЯНС» (далі - боржник) та ОСОБА_1 (далі - поручитель/відповідач-1) було укладено договір поруки №190312-1/П, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за контрактом (договір фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А) в повному обсязі, а саме: сплату кредитору лізингових платежів у встановлені контрактом строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути змінений (збільшений); сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

Також, 12.03.2019 між ТзОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» (далі - кредитор), ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» (далі - боржник) та ОСОБА_2 ( далі - поручитель/відповідач-2) було укладено договір поруки №190312-2/П, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за контрактом (договір фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А) в повному обсязі, а саме: сплату кредитору лізингових платежів у встановлені контрактом строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути змінений (збільшений); сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-3 договору фінансового лізингу та додаткової угоди до нього, 23.05.2019 позивачем було направлено вимогу за вих. №1201 про сплату лізингових платежів згідно з Графіком сплати лізингових платежів №2, розмір яких складає 250 420,39 грн та штрафу згідно умов договору. Проте, вказана вимога залишена ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» без відповіді та задоволення.

Отже, на момент звернення позивача до суду з цим позовом у відповідача-3 існує заборгованість за договором фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А та додаткової угоди до нього, згідно Графіку сплати лізингових платежів № 1 за 34 період в сумі 59 651,85 грн, за 35 період у розмірі 58 453,53 грн, а також згідно Графіку сплати лізингових платежів № 2 в сумі 250 420,39 грн.

Крім того, за неналежне виконання зобов`язань за договором щодо погашення лізингових платежів, позивачем нараховано штрафні санкції, зокрема, пеню в розмірі 10 477,41 грн, 45% річних у сумі 13 637,38 грн та штраф за неподання звітності про стан та адресу базування предмета лізингу в розмірі 106 097,48 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 509 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-3 було укладено договір фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-ЮА, а також додаткову угоду до нього, відповідно до якого на підставі акту прийому-передачі позивачем було передано в платне користування, а відповідачем-3 прийнято предмет лізингу.

Так, відповідно до п. 2 додаткової угоди лізингоодержувач визнає свою прострочену заборгованість з нарахованих та несплачених лізингових платежів за договором перед лізингодавцем в розмірі, зазначеному у п. 1 цієї додаткової угоди та зобов`язується сплачувати її відповідно до Графіку сплати лізингових платежів №2 (додаток 1 до цієї додаткової угоди).

Пунктом 3 додаткової угоди встановлено, що сторони домовились, що з 06.09.2019 лізингоодержувач сплачує поточні (непрострочені) лізингові платежі за договором згідно Графіку сплати лізингових платежів № 1 (додаток № 1 до цієї угоди).

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, відповідно до п. 2.1.7.1. договору числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці, платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця. Згідно з п. 2.1.8. договору період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту.

Судом встановлено, що в порушення умов договору фінансового лізингу та додаткової угоди до нього, відповідачем-3 станом на 23.05.2019 було прострочено сплату лізингових платежів згідно Графіку сплати лізингових платежів № 2, внаслідок чого заборгованість ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» склала 250 420,39 грн.

Судом також встановлено, що відповідачем-3 не сплачено лізингові платежі за 34 та 35 періоди лізингу, відповідно у ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» виникла заборгованість в сумі 118 105,38 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Оскільки відповідачем-3 належним чином не виконувались зобов`язання за договором щодо погашення лізингових платежів, позивачем було нараховано штрафні санкції, передбачені договором, зокрема, пеню в розмірі 10 477,41 грн, 45% річних в розмірі 13 637,38 грн та штраф за неподання звітності про стан та адресу базування предмета лізингу в розмірі 106 097,48 грн.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Судом встановлено, що згідно з п. 7.1.1. договору за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договору та/або чинним законодавством України - сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Оскільки положення договору містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій відповідно здійснюється згідно умов договору.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 45 процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості (п. 2.7. договору фінансового лізингу).

Суд перевірив надані позивачем розрахунки та встановив, що заявлені до стягнення суми пені та 45 % річних у визначені позивачем періоди є арифметично правильними.

Крім того, відповідно до п. 7.1.3. договору за ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилученні) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов пунктів 2.15., 2.16., 4.1.2., 5.2., 10.2. Загальних умов, лізингоодержувач сплачує договірну санкцію (штраф) у розмірі 10 відсотків остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмету лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 10 відсотків від розміру остаточної загальної вартості предмета лізингу.

Разом із тим, як вбачається з позовної заяви, позивачем нараховано штраф у розмірі 1% від остаточної загальної вартості предмету лізингу за кожний період порушення п. 5.2. договору.

Так, позивач зазначає, що в порушення п. 5.2. договору фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-ЮА відповідачем-3 не надавались звіти за три квартали, у зв`язку з чим розмір штрафу складає 106 097,48 грн (3 536 582,50 грн (вартість майна) *1%*3).

Таким чином, ураховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, вказана вимога підлягає задоволенню у розмірі, заявленому позивачем.

Судом вище встановлено, що 12.03.2019 між ТзОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ», ТзОВ «АЛЬЯНС» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №190312-1/П, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за контрактом (договір фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А) в повному обсязі, а саме: сплату кредитору лізингових платежів у встановлені контрактом строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути змінений (збільшений); сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

Також, 12.03.2019 між ТзОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ», ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №190312-2/П, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за контрактом (договір фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А) в повному обсязі, а саме: сплату кредитору лізингових платежів у встановлені контрактом строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути змінений (збільшений); сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою-1, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є поручителями перед ТзОВ «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» за виконання зобов`язань ТзОВ «Газова компанія "АЛЬЯНС"» за договором фінансового лізингу №160705-1/ФЛ-Ю-А, суд дійшов висновку, що відповідачі -1, -2 та -3 зобов`язані солідарно відповідати перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного договору, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія "АЛЬЯНС"» (01103, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 10; ідентифікаційний код 34045531) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ» (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера «Б»; ідентифікаційний код 33880354) заборгованість по сплаті лізингових платежів в розмірі 368 525 (триста шістдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн 77 коп., пеню в розмірі 10 477 (десять тисяч чотириста сімдесят сім) грн 41 коп., 45% річних в розмірі 13 637 (тринадцять тисяч шістсот тридцять сім) грн 38 коп., штраф за неподання звітності про стан та адресу базування предмета лізингу в розмірі 106 097 (сто шість тисяч дев`яносто сім) грн 48 коп. та 7 481 (сім тисяч чотириста вісімдесят одну) грн 07 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 05.12.2019.

Суддя В.В. Бондарчук