ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/556/16
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Голоденко І.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" (Промплощадка, м. Теплодар, Одеська обл., 65490)

про стягнення 98008,77 грн, -

за участю представників учасників справи:

від позивача: Пронюк В.Я.;

від відповідачів: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго", в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь 98008,77 грн, з яких 91276,55 грн інфляційних нарахувань та 6732,22 грн 3% річних.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу природного газу №13/3113-БО-23 від 28.12.2012 в частині повної та своєчасної оплати за отриманий природний газ, у зв`язку із чим позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні нарахування в період прострочення виконання зобов`язання з 06.08.2014 по 05.03.2015 за фактично поставлений газ у січні-грудні 2013 року. В позовній заяві позивач зазначив, що сума заборгованості, на яку нараховані 3% річних та інфляційні нарахування, була стягнута рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2015 у справі №916/3897/14 та вказаним рішенням також було стягнуто з відповідача на користь позивача санкції за прострочення виконання зобов`язань за період з 14.02.2013 по 05.08.2014.

25.03.2016 від відповідача до канцелярії суду за вх. №7535/16 надійшов відзив на позов з додатковими доказами (а.с.52-58, т.1), в якому відповідач повідомив суд, що вищевказане судове рішення постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016 було скасовано та справу передано на новий розгляд.

18.04.2016 до канцелярії суду від відповідача за вх. № 9946/16 повторно надійшов відзив на позов з додатковими доказами (а.с.68-82, т.1), в якому відповідач наголосив на відсутності у нього заборгованості перед позивачем за період з січня 2013 року по грудень 2013 року.

Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач, який про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, в судові засідання не з`являвся, нових доказів або пояснень суду не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2016 було порушено провадження у справі №916/556/16 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго", розгляд справи призначено на « 30» березня 2016 о 14год.30хв.

Ухвалою суду від 30.03.2016 розгляд справи було відкладено на «18» квітня 2016 о 15год.40хв. Ухвалою від 18.04.2016 суд зупинив провадження у справі № 916/556/16 до вирішення спору у справі Господарського суду Одеської області № 916/3897/14.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області №388 від 06.04.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/556/16, у зв`язку із закінченням повноважень судді Бездолі Д.О. з 13.03.2017, за результатами якого справу було передано на розгляд судді Оборотовій О.Ю.

Ухвалою суду від 10.04.2017 суддею Господарського суду Одеської області Оборотовою О.Ю. справу №916/556/16 прийнято до свого провадження.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області № 337 від 30.07.2019 призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/556/16 у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді Оборотової О.Ю. у розгляді даної справи. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 справу №916/556/16 передано на розгляд судді Бездолі Д.О.

Ухвалою суду від 05.08.2019 провадження у справі №916/556/16 було поновлено, справу прийнято до провадження судді Бездолі Д.О.; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; зобов`язано сторін повідомити суд про стадію розгляду справи Господарського суду Одеської області № 916/3897/14; провадження у справі №916/556/16 зупинено до усунення обставин, що зумовили її зупинення ухвалою суду від 18.04.2016 у даній справі.

Ухвалою суду від 30.09.2019 провадження у справі №916/556/16 було поновлено та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "21" жовтня 2019 о 12год.30хв. 21.10.2019 судом протокольно було ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до "11" листопада 2019 о 11год. 00хв. 11.11.2019 судом протокольно було ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до "27" листопада 2019 о 09год. 30хв.

У судовому засіданні 27.11.2019 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.146-151, т.1) видами діяльності відповідача є: виробництво електроенергії; розподілення електроенергії; торгівля електроенергією; постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

28.12.2012 року між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" (покупець) було укладено договір купівлі - продажу природного газу №13/3113-БО-23 (а.с.10-15, т.1), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

За умовами п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами, організаціями та іншими споживачами.

Згідно з п. 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Згідно з п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він у безпосередньому порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

У п. 9.3. договору сторони погодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю 5 (п`ять) років.

За умовами п.11.1. договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

30.09.2013 та 24.10.2014 сторони укладали до договору додаткові угоди №№ 1, 2 (а.с. 16-17, т. 1).

На підставі договору постачання природного газу №13/3113-БО-23 від 28.12.2012 відповідач отримав за період з січня 2013 року по грудень 2013 року включно природний газ на загальну суму 4527778,58 грн, що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу: від 28.10.13 на суму 895920,40 грн (за січень 2013), від 28.10.13 на суму 873357,60 грн (за лютий 2013), від 28.10.13 на суму 785642,37 грн (за березень 2013), від 28.10.13 на суму 337146,07 грн (за квітень 2013), від 31.10.12 на суму 282965,83 грн (за жовтень 2013), від 30.11.12 на суму 414542,11 грн (за листопад 2013) та від 31.12.13 на суму 938204,20 грн (за грудень 2013).

Господарським судом Одеської області у справі №916/3897/14 було розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором у спірний період з січня 2013 року по грудень 2013 року.

Як вбачається з рішення суду у справі №916/3897/14 за результатами розгляду справи при новому розгляді (а.с.152-158, т.1), суд закрив провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 524752,99 грн, а також стягнув з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 80538,65 грн, інфляційні втрати у розмірі 17439,24 грн та 3% річних в сумі 17597,16 грн.

Звертаючись до господарського суду Одеської області з позовом, що розглядається в межах даної справи, позивач зазначив, що у справі №916/3897/14 ним були розраховані, зокрема, суми інфляційних нарахувань та 3% річних, за період з 14.02.2013 по 05.08.2014, а в цій справі позивач розрахунки здійснив з 06.08.2014 по 05.03.2015 (по дату остаточного розрахунку).

Обставина щодо остаточного погашення відповідачем 05.03.2015 заборгованості, яка рахувалась по зобов`язанням у спірний період з січня 2013 року по грудень 2013 року, підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по підприємству ТОВ «Теплодаренерго» (а.с.33-34, т.1). Вказане також підтверджується поясненнями сторін.

Згідно з реєстром теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (а.с. 159, т. 1) відповідачу списані інфляційні та відсотки річних, що утворилась в період до 1 липня 2016 року.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-VIII, який набрав чинності 30.11.2016 (далі - Закон), визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 1 Закону визначено терміни, які вживаються в Законі у такому значенні:

- постачальник природного газу - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та її дочірня компанія "Газ України";

- процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016р.

Позиція суду

Позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, в якій просив суд стягнути з останнього суми інфляційних нарахувань та 3% річних, розрахованих за період з 06.08.2014 по 05.03.2015 на основний борг, що виник у спірний період січень-грудень 2013 року.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що основна заборгованість, яка виникла у спірний період, відповідачем була в повному обсязі погашена 05.03.2015, тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

За цих обставин, враховуючи, що поставлений відповідачу природний газ за укладеним між сторонами договором був прийнятий останнім саме для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами, організаціями та іншими споживачами, враховуючи, що основна заборгованість була погашена до набрання чинності Законом та відповідача було включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних нарахувань, про стягнення яких позивачем заявлено в цій справі, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов позивача не підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір за подання позову покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 грудня 2019 р.

Суддя Д.О. Бездоля