ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

02.12.2019м. ХарківСправа № 922/3903/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ц-Л Україна", м. Львів
боржник Фізична особа-підприємець Іванов Євген Олександрович

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ц-Л Україна" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Іванова Євгена Олександровича заборгованості за договором поставки у розмірі 42658,33 грн., з яких 37126,00 грн. основна заборгованість, 4909,78 грн. пені, 439,00 грн. 3% річних та 183,43 грн. інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали вищенавденої заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Відповідно до приписів ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В даному випадку, в обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що 23.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ц-Л Україна" та Фізичною особою-підприємцем Іванововим Євгеном Олександровичем було укладено договір поставки № 6763, на виконання умов якого заявником було поставлено ФОП Іванову Є.О. товар на загальну суму 102126,12 грн. Як стверджує заявник, в подальшому ФОП Івановим Є.О. було частково оплачено товар на суму 65000,00 грн., у зв`язку з чим заборгованість останнього становить 37126,00 грн.

Проте всупереч вимогам ст. 150 ГПК України, заявником не було додано до заяви про видачу судового наказу документи, якими останній обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а саме не надано доказів часткових оплат здійснених ФОП Івановим Є.О.

Крім того, відповідно до частини 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Статтею 151 ГПК України встановлено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Разом з тим, матеріали судового наказу не містять доказів сплати заявником судового збору у визначеному законодавством розмірі.

Також, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

В даному випадку у поданій заяві, заявником не зазначено ідентифікаційного коду боржника, що не відповідає приписам п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене та те, що заявником було подано заяву з порушенням вимог ст. 150 ГПК України, а саме не подано інших документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150, 152 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу (вх. №3903/19 від 27.11.2019 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку в порядку ст.255 ГПК України.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу..

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу підписано 02.12.2019 року.

Суддя Н. С. Добреля
922/3903/19