ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Справа№ 910/16282/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 27.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл"

на рішення господарського суду міста Києва

від 13.03.2019

у справі №910/16282/18 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл"

про стягнення 471978,51 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" звернулась до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" про стягнення 471 978,51 грн недоотриманого доходу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач фактично використовує більшу площу орендованого майна, ніж розмір, визначений умовами укладеного між сторонами договору оренди №29/09/17а від 29.09.2017, у зв`язку з чим повинен сплатити позивачу суму недоотриманого доходу у вигляді орендної плати в розмірі 471 978,51 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.03.2019 позов Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" про стягнення 471978,51 грн недоотриманого доходу задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на користь Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" 471978,51 грн недоотриманого доходу та витрати по сплаті судового збору в сумі 7079,68 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/16282/18 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" в повному обсязі. Судовий збір покласти на позивача.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач наголошував на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, а також висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі відповідач стверджував, що висновки Державної аудиторської служби України взяті місцевим господарським судом за основу в якості підстав для визначення розміру недоотриманого позивачем доходу без будь-якого обґрунтування.

До того ж, як зазначив відповідач. судом першої інстанції не взято до уваги заперечення відповідача, які викладені у відзиві, згідно яких відповідачем було наголошено на тому, що позовна заява ґрунтується виключно на висновках, які містяться у довідці аудиторської служби № 04-21/17з від 27.04.2018, вимозі аудиторської служби від 20.06.2018 №04-14/648 та позовній заяві аудиторської служби від 17.10.2018 №25-17/512 без будь-якого наукового та правового обґрунтування доказової сили цих документів.

Також, відповідач зазначив, що рішення місцевого господарського суду суперечить діючій орендній платі за договором (з урахуванням даної площі) та орендній платі до періоду, яким охоплюється аудиторська перевірка, трьома незалежним оцінкам від 31.12.2017, 31.03.2018, 31.10.2018, а також, існуючими ринковим умовам, згідно яких плата за оренду 28,17 квадратних метрів даху будь-якої будівлі у місті Києві не може становити за два місяці - 471 978,51 грн.

Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/16282/18 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

25.04.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги для усунення недоліків апеляційної скарги, до яких додано копію ордеру серії ДП №213/003 від 07.06.2018 на надання правової допомоги ТОВ "Лайфселл" у судах всіх юрисдикцій адвокатом Курячим Андрієм Миколайовичем.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 у справі №910/16282/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/16282/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/16282/18; призначено до розгляду апеляційну скаргу на 29.05.2019.

В судовому засіданні 29.05.2019 оголошено перерву до 12.06.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 у справі №910/16282/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/16282/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/16282/18 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.; призначено справу до розгляду на 24.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 розгляд справи відкладено до 07.08.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 у справі №910/16282/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/16282/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/16282/18 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.; призначено справу до розгляду на 10.09.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі №910/16282/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/16282/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/16282/18 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В.; призначено справу до розгляду на 02.10.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №910/16282/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/16282/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі №910/16282/18 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.; розгляд справи ухвалено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

В судовому засіданні 02.10.2019 оголошено перерву до 27.11.2019.

В судове засідання, яке відбулося 27.11.2019, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції стосовно доводів викладених в апеляційній скарзі.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи

29.09.2017 між Державною установою "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" (далі - орендар) було укладено договір оренди № 29/09/17а від 29.09.2017, відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно загальною площею 6 кв.м (5 кв.м частина технічного поверху та 1 кв.м частина даху будівлі), розміщене за адресою: місто Київ, вулиця Амосова, 6, що перебуває на балансі орендодавця (пункт 1.1. договору).

Згідно з пунктом 1.2. договору, майно передається в оренду з метою розміщення технічних засобів та антен оператора телекомунікацій, який надає послуги з рухомого (мобільного) зв`язку.

За змістом пунктів 1.3. та 2.3. вказаного правочину, вартість майна відповідно до оцінки ринкової вартості станом на 31.03.2017 становить: для 5 кв.м 36 461,00 грн без ПДВ, для 1 кв.м. 417 442,00 грн без ПДВ. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про оцінку ринкової вартості станом на 31.03.2017.

Як визначено в пунктах 3.1., 3.3. договору, сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, і становить без ПДВ за перший базовий місяць оренди липень 2017 - 7 077,53 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається орендодавцем шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

При цьому, відповідно до пункту 3.4. договору розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін обставин, передбачених законодавством України.

Цей договір укладений строком на 2 роки 11 місяців та діє з 29.09.2017 по 28.08.2020. Не пізніше ніж за 40 календарних днів до закінчення дії даного договору орендар надсилає орендодавцю заяву про припинення, зміну умов або продовження дії даного договору оренди. У разі відсутності такої заяви договір оренди вважається розірваним. Продовження договору оренди оформляється додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. (пункт 10.1. договору).

29.09.2017 на виконання вказаного договору оренди, між Державною установою "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" складено та підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна за адресою: місто Київ, вулиця Амосова, 6, загальною площею 6 кв.м.

Зазначений акт підписаних та скріплений печатками усіма сторонами без зауважень та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 19.04.2018 по 25.04.2018 Державною аудиторською службою України було проведено зустрічну звірку у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" за період з 01.06.2013 по 01.03.2018, за наслідками якої складено довідку № 04-21/17з від 27.04.2018.

На підставі вказаної довідки Державною аудиторською службою України направлено позивачу вимогу №04-14/648 від 20.06.2018 щодо усунення виявлених ревізією порушень, відповідно до якої встановлено, що на порушення вимог частини 1 статті 2, частин 1, 4 статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Інститут надав у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" частину даху будівлі 28,17 кв.м без укладення договору оренди, без нарахування орендних платежів у період з 01.01.2018 по 01.03.2018 та відображення за даними бухгалтерського обліку заборгованості, через що Інститут недоотримав доходів у вигляді орендної плати на суму 471 978,51 грн, на підставі чого, Державна аудиторська служба України вимагає від позивача опрацювати матеріали ревізії, усунути зазначені порушення та забезпечити відшкодування (збитків матеріальної шкоди) в установленому законодавством порядку; розглянути питання про притягнення до встановленої законом відповідальності працівників Інституту, які допустили зазначені порушення.

З метою досудового врегулювання спору, на виконання вимоги Державної аудиторської служби України, позивач звертався до відповідача з вимогою № 04-34/3652 від 19.11.2018 про сплату недоотриманого доходу у вигляді орендної плати на суму 471 978,51 грн. Оскільки вказані вимоги позивача не виконані, грошові кошти на користь позивача не надходили, останній звернувся із даним позовом до суду, що і стало причиною виникнення спору.

Рішенням господарського суду міста Києва позов Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" про стягнення 471978,51 грн недоотриманого доходу задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" на користь Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" 471978,51 грн недоотриманого доходу та витрати по сплаті судового збору в сумі 7079,68 грн.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Позиція Північного апеляційного господарського суду

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України", а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом частини 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частинами 1, 2 статті 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції щодо наявності у спірних правовідносинах всіх необхідних складових збитків, а саме: протиправної поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" під час використання більшої площі нерухомого майна, ніж та, що була погоджена сторонами в договорі оренди № 29/09/17а від 29.09.2017; збитки у вигляді недоотриманого доходу позивачем; крім того наявність причинного зв`язку між діями відповідача та збитками, що підтверджується довідкою Державної аудиторської служби України.

При цьому, факт використання більшої площі орендованого майна, ніж та, що була погоджена договором, відповідачем не спростовано.

Водночас, відповідач заперечує проти заявленого до стягнення розміру недоотриманого доходу з орендної плати посилаючись на те, що при визначенні розміру орендної плати за січень-лютий 2018, слід було використовувати оцінку вартості нерухомого майна станом на 31.12.2017 відповідно до звіту від 10.08.2018.

Проте, вказані твердження колегія суддів вважає необґрунтованими та відхиляє з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір недоотриманого доходу у вигляді орендної плати за січень-лютий 2018 позивачем було визначено, враховуючи розрахунок, який було здійснено Державною аудиторською службою України на підставі звіту про оцінку майна станом на 31.03.2017 та Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995.

Крім того, відповідно до статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо застосування розміру вартості майна, зазначеного у звіті про оцінку ринкової вартості майна станом на 31.03.2017, при розрахунку вартості неодержаного доходу від орендної плати у період з 01.01.2018 по 01.03.2018 за користування відповідачем майном площею, що є більшою, ніж встановлено в договорі оренди № 29/09/17а від 29.09.2017.

При цьому, суд першої інстанції встановлено, що у спірний період, а саме з 01.01.2018 по 01.03.2018 між сторонами діяли договірні правовідносини на підставі договору оренди № 29/09/17а від 29.09.2017, предметом якого було нерухоме майно на розмішене за адресою: місто Київ, вулиця Амосова, 6, згідно з умовами якого Державна установа "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" погодили без зауважень та заперечень розмір та методику розрахунку вартості нерухомого майна, а також суму орендної плати.

Згідно з пунктом 3.4. зазначеного правочину, розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін обставин, передбачених законодавством України.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про внесення сторонами змін до укладеного між ними договору оренди чи незгоди, в тому числі, відповідача із встановленим розміром орендної плати.

Приймаючи до уваги, що факт недоотримання позивачем від відповідача доходів у вигляді орендної плати було встановлено Державною аудиторською службою України в ході зустрічної звірки в межах договору оренди № 29/09/17а від 29.09.2017, відповідно до якого відповідач повинен був використовувати нерухоме майно частини даху будівлі площею 1 кв.м., а фактично використовував 29.17 кв.м., суд вважає правомірним застосування під час розрахунку вартості орендної плати за різницю площі в 28.17 кв.м методику та звіт про оцінку майна, які були застосовані під час укладання сторонами вказаного вище договору оренди № 29/09/17а від 29.09.2017.

Враховуючи вищенаведене, сума недоотриманого позивачем доходу, яка складає в 471 978,51 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо оскарження сторонами дій та висновків Державної аудиторської служби України під час проведення зустрічної звірки у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" за період з 01.06.2013 по 01.03.2018.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав доведеними обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, та зробив вірний висновок, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню.

Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Судові витрати

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені позивачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16282/18 - без змін.

Матеріали справи №910/16282/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.12.2019.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна