ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

03 грудня 2019 року Справа № 915/867/18

м.Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль C.М.,

за участі секретаря судового засідання Сьянової О.С.,

прокурора Григорян Е.Р.,

та представників сторін:

від позивача - не присутні;

від відповідача - Ем С.В.- керівник;

розглянувши у підготовчому засіданні справу № 915/867/18

за позовом заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури,

пров. Костенка, 2, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500,

в інтересах держави

в особі Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області, 56445, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївської області,

до селянського фермерського господарства "Ем",

с. Богданівка, Доманівський район, Миколаївська область, 56419,

про повернення земельних ділянок у розпорядження держави.,-

В С Т А Н О В И В:

Заступником керівника Вознесенської місцевої прокуратури (далі - прокурор) пред`явлено в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - ГУ Держгеокадастру) до селянського фермерського господарства (СФГ) "Ем" позов від 06.08.2018 за № (15-33)5329 вих-18, зареєстрований в Господарському суді Миколаївської області 10.08.2018 № 10063/18, з такими вимогами:

"1. Зобов`язати селянське (фермерське) господарство "Ем" повернути у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 22,13 га для ведення селянського (фермерського) господарства вартістю 527890,11 грн., розташовану у межах території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, яка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_1 на підставі державного акту про право постійного користування землею серії I-MK № 004109 від 23.02.1995.

2. Зобов`язати селянське (фермерське) господарство "Ем" повернути у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 28,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства вартістю 667913,39 грн., розташовану у межах території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, яка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_1 на підставі державного акту про право постійного користування землею серії I-MK № 004150 від 12.06.1996".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що СФГ "Ем" після смерті засновника товариства ОСОБА_1 , якому були надані в постійне користування вищевказані земельні ділянки, не повернуло ці ділянки в розпорядження держави та продовжує ними користування, чим порушує приписи ч. 1 ст. 31, 116, 118, 123 ЗК України, ст. 407, 413, 1225 ЦК України та права держави, як власника спірних земельних ділянок, на користування та розпорядження ними.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.03.2019 замінено позивача у справі №915/867/18 - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області на його процесуального правонаступника - Прибузьку сільську раду.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року провадження у справі зупинялось до отримання правового висновку Великої Палати Верховного Суду по справі №587/430/16-ц.

Ухвалою суду від 21.10.2019 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд даної справи по суті на 03.12.2019.

В судове засідання 03.12.2019 представники Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 16 жовтня 2019 року на підставі частини п`ятої статті 302 ГПК України передано справу №912/2385/18 разом з касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

При цьому в ухвалі вказано про наявність виключної правової проблеми, вирішення якої сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

За висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 ГПК України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", рішеннями Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017, від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019, від 20 червня 2019 року № 6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Також колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наводить питання щодо правових наслідків у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, не зазначив визначені законом підстави для звернення до суду, не дотримався процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"), які, на думку колегії суддів, потребують правового висновку Великої Палати Верховного Суду:

- чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності;

- які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2019 року прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24 березня 2020 року об 11 годині у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

В ухвалі судом зазначено, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами п.11 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки, як у справі №915/867/18, так і у справі № 912/2385/18 правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави є подібними, предметом дослідження є наявність правових підстав прокурора для звернення до суду з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №915/867/18 до закінчення перегляду справи № 912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись статтями 195, 228, 229, 232-235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №915/867/18 зупинити до отримання правового висновку Великої Палати Верховного Суду по справі №912/2385/19.

2. Зобов`язати сторін повідомити Господарський суд Миколаївської області про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та надати відповідні докази.

Ухвалу може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя С.М.Коваль.