ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 грудня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/152/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТЕК» про роз`яснення судового рішення, подану у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТЕК»

про виселення з приміщень,

за участю:

- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «НКЕМЗ»,

- секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

- представників сторін:

від позивача Крижановського М.М.,

від відповідача Зінкевича Д.С.,

у с т а н о в и в:

21.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТЕК» звернулося до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, прийнятого у справі 29.07.2019, зокрема, просить роз`яснити:

1) які перешкоди у здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод» права користування та розпорядження майном слід усунути?

2) якими нормами діючого законодавства передбачено виселення юридичної особи зі спірних приміщень?

3) чи є акти приймання-передачі за договорами суборенди підставами для вселення?

4) чи є його виселення підставою для зняття з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»?

У якості обґрунтування поданої заяви Відповідач вказав, що:

- за нормами діючого законодавства поняття «вселення» та «виселення» застосовуються виключно до фізичних осіб, а не до юридичних,

- незрозумілість для нього слова «виселення» пов`язана із виконанням судового рішення та необхідністю при цьому застосовувати положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

- у рішенні не зазначено у чому полягають перешкоди, які вчиняються по відношенню до Позивача.

Ухвалою від 29.11.2019 заява прийнята до розгляду у судовому засіданні, призначеному на 06.12.2019.

У судовому засіданні представник Заявника підтримав подану заяву, а представник Позивача просив у її задоволенні відмовити.

Поряд з викладеним судом установлено, що 29.07.2019 у справі прийняте рішення, яким позовні вимоги задоволені, а саме серед іншого вирішено: «Усунути перешкоди у здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод» права користування та розпорядження майном шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТЕК» із займаних приміщень, а саме з:

- нежилих приміщень комплексу транспортного цеху, який знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вулиця Першотравнева, будинок 35-Ж; та складається з: Літера «А» - адмінбуділя, загальною площею 1610,6 кв. м; Літера «а» - диспетчерська; Літера «а1» - ганок; Літера «В» - гараж, загальною площею 270,2 кв. м; Літера «Г» - гараж, загальною площею 224,9 кв. м; Літера «Д» - цех, загальною площею 1536,8 кв. м; Літера "д" - перехід; літера «Е» - мийка, загальною площею 577,9 кв. м; Літера «Л» - гараж, загальною площею 689,0 кв. м; Літера «М» - гараж, загальною площею 180,4 кв. м; Літера «Б» навіс; Літера «Ж» сарай, Літера «над Ж» - сторожка; Літера «З» - гараж; Літера «И» - склад ; Літера «К» - склад; літера «І» - мощення: № 1-9 - огорожі та споруди; загальною площею 5089,80 кв. м;

- частини нежитлової будівлі, площею 1978 кв. м, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вулиця Фабрична, будинок 11».

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 рішення суду в цій частині залишене без змін, у зв`язку з чим з метою його примусового виконання Позивачу 02.12.2019 виданий відповідний наказ.

Вирішуючи подану заяву про роз`яснення названого рішення, суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 245 Господарського процесуального кодексу України суд вправі роз`яснити судове рішення, не змінюючи його змісту.

Ця правова норма сприймається судом як можливість викладення рішення більш повно та зрозуміло в тих частинах, які викликають труднощі у сприйнятті і розумінні.

Так, відповідаючи на питання наявності підстав для захисту права власності Позивача, суд у рішенні зазначив, що:

- за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном,

- цією статтею урегульовані правовідносин застосування негаторного позову,

- негаторним є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння,

- для подання такого позову достатньо, щоб дії особи хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними,

- між Позивачем та Відповідачем відсутні безпосередні договірні відносини щодо спірного майна, а тому слід вважати відсутність правових підстав для користування Відповідачем спірним майном на час розгляду справи в суді, оскільки він за наслідками припинення договірних відносин не повернув його Третій особі, а також вчиняє перешкоди Позивачу у здійсненні права користування та розпорядження ним,

- Позивачем доведена наявність протиправної поведінки Відповідача відносно спірного майна, оскільки воно перебуває у нього без достатніх на те правових підстав,

- позовні вимоги стосуються виселення Відповідача із займаних нежитлових приміщень, але вони не відтворюють законодавчої «формули» належного способу захисту, яким є «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майно».

У контексті поданої заяви про роз`яснення рішення, суд доповнює рішення наступним.

Обов`язком власника при вирішенні спору за негаторним позовом не є доказування неправомірності дій відповідача, вони припускаються такими, доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки.

Водночас, у даному випадку суд прийшов до висновку, що Позивачем доведена наявність протиправної поведінки Відповідача відносно спірного майна, оскільки воно перебуває у нього без достатніх на те правових підстав, тобто поза межами договірних відносин, а саме після їх закінчення.

За змістом Академічного тлумачного словника Української мови (в 11 томах том 6, 1975. - стор. 321) «перешкода», «перепона», «завада» це те, що перепиняє рух, заступає шлях, закриває доступ куди-небудь, заважає здійсненню чого-небудь.

Отже, суд приходить до висновку, що під словом «перешкоди», у контексті наявного між сторонами спору, слід розуміти перебування Відповідача у спірних приміщеннях, не звільнення їх з моменту закінчення договірних суборендних правовідносин, а тому саме такі дії якраз і являються тією перешкодою, яка вчиняється Позивачу Відповідачем по відношенню до предмета спору.

Відносно застосованого судом у рішенні слова «виселення» суд зазначає наступне.

Так, за змістом Академічного тлумачного словника Української мови (в 11 томах том 1, 1975. - стор. 481) «виселяти», «виселити» означає примушувати кого-небудь залишити своє місце проживання (житло, населений пункт, певну місцевість), а слова «видворити» та «видворяти» означають виселяти кого-небудь, примушувати залишити місце проживання (том 1, 1975. - стор. 384).

Таким чином, слово «виселяти» є фактично синонімом слова «видворити» та вони означають примушування до залишення місця проживання.

Натомість синонімами цих слів є слова: «виганяти», «спроваджувати», «виставляти», «гнати», «проганяти» тощо, які означають змушувати когось іти, виходити геть, залишати приміщення, місце, місцевість і т. ін.

Підсумовуючи наведене, слово «виселення» у прийнятому судом рішенні означає змушення Відповідача залишити спірні приміщення.

Стосовно роз`яснення того, чи є акти приймання-передачі за договорами суборенди підставами для вселення суд зазначає, що у рішенні ці акти не аналізувалися, а тому підстави для його роз`яснення в цій частині відсутні.

Щодо необхідності застосування положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при виселенні Відповідача суд стверджує, що положення цього Закону у відповідності до його статті 1 поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, у зв`язку з чим вони не стосуються юридичних осіб, а більш того вони не стосуються предмету судового розгляду у справі.

За таких обставин подана заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232, 245 ГПК України,

у х в а л и в:

1. Заяву про роз`яснення рішення задовольнити частково.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ІТЕК» рішення від 29.07.2019, за яким:

- під словом «перешкоди», у контексті наявного між сторонами спору, слід розуміти перебування Відповідача у спірних приміщеннях, не звільнення їх з моменту закінчення договірних суборендних правовідносин,

- слово «виселення» у прийнятому судом рішенні означає змушення Відповідача залишити спірні приміщення.

3. В іншій частині заяви у роз`ясненні рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 20 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя М.К. Закурін