ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4433/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про стягнення 67118,94 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів

Представники: справу розглянуто без виклику представниківучасників справи

І. ПРОЦЕДУРА ПРОВАДЖЕННЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 67118,94 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00грн. покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

У період з 01.07.2019 по 12.07.2019 залізницею на адресу позивача здійснювалося перевезення порожніх власних вагонів.

Вказані перевезення оформлено такими залізничними накладними №40047557, №40047581, №40048480, №40048498, №40048530, №40048548, №40048555, №40183717, №40209553, №40226722, №40230351, №40230369, №40230377, №40230385, №40230393, №40232050, №40232076, №40232084, №40232092, №40232100, №40236127, №40236135, №40236143, №40239576, №40239584, №40239592, №40239600, №40239618, №40239626, №40239634, №40239642, №40239659, №40240707, №40242554, №40243172, №40243222, №40243313, №40243461, №40243511, №40243545, №40248536, №40248551, №40248569, №40248577, №40248585, №40248619, №40248627, №40248635, №40248650, №40248668, №40248676, №40248684, №40248692, №40261323, №40261331, №40261349, №40265977, №40265993, №40266009, №40266017, №40266025, №40266033, №40266041, №40266058, №40267536, №40267544, №40267551, №40267569, №40267577, №43072727, №43076322, №43077312, №43077429, №43134733, №43146455, №47181383, №47507710, №47508478, №47508486, №47510268, №47510284, №47510318, №47511886, №47511902, №47511910, №47511936, №47511944, №47511951, №47511977, №47511993, №47512009, №47512017, №47512033, №47512058, №47512108, №47512561, №47512603, №47512611, №47512629, №47512660, №47512678, №47512686, №47517784, №47545611, №47604699, №47728043, №47728050, №47728068, №47728076, №47728084, №47728092, №47728100, №47738893, №47738901, №47738919, №47738927, №47738935, №47738950, №47738968, №47738976.

Позивач стверджує, що як вбачається з накладних наданих до позовної заяви, порожні власні вагони доставлені на адресу позивача із простроченням.

Відтак, штраф за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів у період з 01.07.2019 по 12.07.2019 складає 67118,94грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4433/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2019.

Ухвалою від 07.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 06.11.2019.

28.10.2019 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 25.10.2019 за вих.№б/н в якому просить суд продовжити строк на подачу відзиву, у зв`язку зі значною поточною завантаженістю. Ухвалою від 29.10.2019 клопотання від 25.10.2019 за вих.№б/н про продовження строку, встановленого судом відповідачу для подання відзиву на позов задоволено; продовжено строк для подачі відзиву до 11.11.2019.

12.11.2019 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 11.11.2019 за вих.№б/н в якому останній повідомив суд про незгоду із заявленими позовними вимогами. Відзив прийнято до розгляду.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач зазначає, що за залізничними накладними №40243172, №40243222, №40243313, №40266041, №40266058, №40267551, №40267577, №47604699 термін доставки визначено без врахування актів загальної форми в частині збільшення терміну доставки на термін затримки в процесі перевезення не з вини залізниці, у зв`язку з чим неправомірно завищено штраф на 2690,81грн.

Крім того, відповідач наголошує, що за залізничною накладною №43134733 неправильно здійснено розрахунок терміну доставки, що призвело до неправомірного завищення штрафу на 418,88грн.

Щодо строку для подачі відповіді на відзив.

Відзив на позов позивач отримав 22.11.2019, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Позивачу в ухвалі від 07.10.2019 роз`яснено, що відповідно до статті 184 Господарського процесуального кодексу України він має право надати відповідь на відзив, яка має відповідати вимогам статті 166 Господарського процесуального кодексу України.

В ухвалі від 07.10.2019 встановлено строк для подачі відповіді на відзив, а саме протягом трьох днів від дати отримання відзиву.

Відтак, позивач мав можливість подати суду відповідь на відзив в строк по 25.11.2019 (з урахуванням вихідних).

Станом на 06.12.2019 відповідь на відзив позивачем суду не надано.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, шістдесятиденний строк з дня відкриття провадження у справі спливає 06.12.2019.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

06.12.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Таким чином, предмет доказування - це коло фактів матеріально-правового значення, які підлягають встановленню для вирішення господарської справи по суті.

Можна виділити два основних підходи до визначення предмету доказування, які відповідають його розумінню у вузькому і широкому сенсі.

Предмет доказування у вузькому розумінні визначається як сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, тобто фактів, з якими закон пов`язує виникнення, зміну і припинення правовідносин між сторонами і на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Даний склад фактів визначається нормою права, яка регулює спірні правовідношення.

В широкому розумінні предмет доказування вміщує не тільки юридичні факти, які обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, але і інші обставини, без встановлення яких неможливо правильне вирішення справи і виконання судом інших задач господарського судочинства.

До предмету доказування у широкому розумінні можна віднести наступні групи фактів:

1. юридичні факти матеріально-правового характеру;

2. доказові факти;

3. юридичні факти процесуально-правового характеру (які визначають наявність у особи права на пред`явлення позову і здійснення інших процесуальних дій );

4. факти, які сприяють правильній оцінці доказів (наприклад, факт підробки письмового доказу );

5. факти, встановлення яких необхідно суду для виконання попереджувальних і виховних задач господарського судочинства.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі:

1. Обставини здійснення перевезення вагонів залізничних.

2. Правомірність розрахунку позивача.

1. Обставини здійснення перевезення вагонів залізничних.

У період з 01.07.2019 по 12.07.2019 залізницею на адресу позивача здійснювалося перевезення порожніх власних вагонів, які оформлено такими залізничними накладними №40047557, №40047581, №40048480, №40048498, №40048530, №40048548, №40048555, №40183717, №40209553, №40226722, №40230351, №40230369, №40230377, №40230385, №40230393, №40232050, №40232076, №40232084, №40232092, №40232100, №40236127, №40236135, №40236143, №40239576, №40239584, №40239592, №40239600, №40239618, №40239626, №40239634, №40239642, №40239659, №40240707, №40242554, №40243172, №40243222, №40243313, №40243461, №40243511, №40243545, №40248536, №40248551, №40248569, №40248577, №40248585, №40248619, №40248627, №40248635, №40248650, №40248668, №40248676, №40248684, №40248692, №40261323, №40261331, №40261349, №40265977, №40265993, №40266009, №40266017, №40266025, №40266033, №40266041, №40266058, №40267536, №40267544, №40267551, №40267569, №40267577, №43072727, №43076322, №43077312, №43077429, №43134733, №43146455, №47181383, №47507710, №47508478, №47508486, №47510268, №47510284, №47510318, №47511886, №47511902, №47511910, №47511936, №47511944, №47511951, №47511977, №47511993, №47512009, №47512017, №47512033, №47512058, №47512108, №47512561, №47512603, №47512611, №47512629, №47512660, №47512678, №47512686, №47517784, №47545611, №47604699, №47728043, №47728050, №47728068, №47728076, №47728084, №47728092, №47728100, №47738893, №47738901, №47738919, №47738927, №47738935, №47738950, №47738968, №47738976.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (пункт 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (пункт 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503, а також пунктом 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з пунктом 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до пункту 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

2. Правомірність розрахунку позивача.

Перевіривши розрахунок позивача та врахувавши позицію відповідача господарський суд дійшов висновку, що за залізничними накладними №40047557, №40047581, №40048480, №40048498, №40048530, №40048548, №40048555, №40183717, №40209553, №40226722, №40230351, №40230369, №40230377, №40230385, №40230393, №40232050, №40232076, №40232084, №40232092, №40232100, №40236127, №40236135, №40236143, №40239576, №40239584, №40239592, №40239600, №40239618, №40239626, №40239634, №40239642, №40239659, №40240707, №40242554, №40243461, №40243511, №40243545, №40248536, №40248551, №40248569, №40248577, №40248585, №40248619, №40248627, №40248635, №40248650, №40248668, №40248676, №40248684, №40248692, №40261323, №40261331, №40261349, №40265977, №40265993, №40266009, №40266017, №40266025, №40266033, №40267536, №40267544, №40267569, №43072727, №43076322, №43077312, №43077429, №43146455, №47181383, №47507710, №47508478, №47508486, №47510268, №47510284, №47510318, №47511886, №47511902, №47511910, №47511936, №47511944, №47511951, №47511977, №47511993, №47512009, №47512017, №47512033, №47512058, №47512108, №47512561, №47512603, №47512611, №47512629, №47512660, №47512678, №47512686, №47517784, №47545611, №47728043, №47728050, №47728068, №47728076, №47728084, №47728092, №47728100, №47738893, №47738901, №47738919, №47738927, №47738935, №47738950, №47738968, №47738976 вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, а тому позовні вимоги про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів саме за вказаними залізничними накладними у період з 01.07.2019 по 12.07.2019 у розмірі 64013,25грн., слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача в частині того, що за залізничними накладними №40243172, №40243222, №40243313, №40266041, №40266058, №40267551, №40267577, №47604699 термін доставки визначено без врахування актів загальної форми в частині збільшення терміну доставки на термін затримки в процесі перевезення не з вини залізниці та в частині того, що за залізничною накладною №43134733 неправильно здійснено розрахунок терміну доставки господарський суд визнав обґрунтованими.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення штрафу на суму 2690,81грн., який неправомірно завищено за залізничними накладними №40243172, №40243222, №40243313, №40266041, №40266058, №40267551, №40267577, №47604699 задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги, що за залізничною накладною №43134733 неправильно здійснено розрахунок терміну доставки штраф на суму 418,88грн. задоволенню не підлягає.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

ІІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1921,00грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням № від 23.08.2019 на суму 1921,00грн.

Розмір сплаченого позивачем судового збору відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

За змістом 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1832,06грн., з урахуванням того, що 95,37% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

IV. ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50064, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛ.РУДНА, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00190905) до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, місто Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) про стягнення 67118,94грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, місто Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50064, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛ.РУДНА, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00190905) 64013,25грн. (шістдесят чотири тисячі тринадцять грн. 25 коп.) штрафу за несвоєчасну доставку вантажів; 1832,06грн. (одна тисяча вісімсот тридцять дві грн. 06 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, місто Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50064, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛ.РУДНА, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00190905) 3105,69грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 06.12.2019.

Суддя І.В. Петренко