ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" грудня 2019 р. Справа № 922/3014/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання: Джерелій В.В.

розглянувши клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (вх. № 29124 від 02.12.2019) про зупинення провадження у справі

за позовом Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський, Харківська обл.
до 1) Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків; 2) Фізичної особи-підприємця Томко Андрія Івановича, м. Красноград, Харківська обл.; 3) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", с. Петрівка, Красноградський р.-н, Харківська обл.
про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди землі
за участю представників сторін:

позивача - Маматов М.О. (службове посвідчення № 053711 від 03.09.2019);

1-го відповідача - Репета Г.В. (довіреність № 32-20-0.14,2-16/62-19 від 03.01.2019);

2-го відповідача - Винник А.В. (ордер № 1003718 від 25.11.2019);

3-го відповідача - Винник А.В. (ордер № 1003710 від 25.11.2019).

ВСТАНОВИВ:

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1) Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, 2) Фізичної особи-підприємця Томко Андрія Івановича, 3) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", в якій просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" № 1294-СГ від 18.06.2014;

2) визнати недійсним укладений 07.07.2014 між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та Томко Андрієм Івановичем договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства площею 27,1219 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області , скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 6461402 від 24.07.2014;

3) визнати недійсним укладений 01.06.2018 між фізичною особою-підприємцем Томко Андрієм Івановичем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" договір суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 27,1219 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 27161853 від 17.07.2018;

4) зобов`язати Фізичну особу-підприємця Томко Андрія Івановича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) повернути, а Головне управління Держгеокадастру у Харківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 39792822) прийняти земельну ділянку загальною площею 27,1219 га, що знаходиться за адресою: Кирилівська сільська рада Красноградського району Харківської області, кадастровий номер: :04:000:0095 вартістю 881607,47 грн. (вісімсот вісімдесят одна тисяча шістсот сім гривень 47 копійок).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.2019 у справі № 922/3014/19 позовну заяву Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області залишено без руху; визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви; надано останньому п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків.

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду з заявою про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 23372 від 30.09.2019).

Ухвалою господарського суду Харківської від 01.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.10.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської від 28.10.2019 розгляд справи відкладено на 18.11.2019.

У судовому засіданні 18.11.2019 оголошено перерву до 02.12.2019.

1-й відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 29124 від 02.12.2019), в якому просить суд зупинити провадження у справі № 922/3014/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

Зазначене клопотання обгрутоване з посиланням на те, що у даній судовій справі та судовому рішенні, прийнятому у справі № 912/2385/18, яке передано на перегляд Великої Палати Верховного Суду, існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави прокурором; що механіз реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, що може ставити порушення принципу юридичної визначеності. 1-й позивач вважає, що вирішення Великою Палатою Верховного суду справи в межах справи № 912/2385/18 правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність та дотримання принципу пропорційності, тобто розумного балансу між приватним та публічним інтересом.

Розглянувши вказані клопотання 1-го відповідача, суд зазначає наступне.

Ухвалою Великою Палати Верховного Суду від 07.11.2019 у справі 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019; призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24.03.2020.

Вказана ухвала мотивована тим, що за висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", рішеннями Конституційного Суду України від 01.04.2008 № 4-рп/2008, від 20.12.2017 №2-р/2017, від 05.06.2019 року №4-р(II)/2019, від 20.06.2019 №6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

З приводу зазначених обставин суд вказує наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Системний аналіз зазначеного положення закону свідчить, що у випадку наявності відповідних обставин зупинення провадження у справі є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В Рішенні Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2019 у справі № 3-234-2018 зокрема зазначено, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, в т.ч. представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що встановлені законом, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування. Наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Таким чином, виключно на прокурора покладено функцію представництва інтересів держави як одного з дієвих механізмів захисту від порушення її інтересів.

Разом із тим із наведених положень законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган.

Як свідчать матеріали справи, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області створено на підставі Постанови КМУ № 5 від 14.01.2015. При цьому, в даному випадку ГУ Держгеокадастру у Харківській області є правонаступником ГУ Держземагенства у Харківській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України та Положення про ГУ Держгеокадастру в Харківській області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, ГУ Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим державою здійснювати функції щодо розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення на території області.

У зв`язку з вищевикладеним, а також враховуючи те, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим державою на здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, у т.ч. законності укладення цивільно-правових угод з цих питань, і зазначений орган визначено прокурором як відповідача, даний позов заявлено прокурором самостійно.

Прокурор вказує, що Головне управління Держгеокадастру в Харківській області неналежним чином виконує покладені на нього функції.

Зокрем а, на думку прокурора, порушення інтересів держави полягає у тому, що Головним управлінням Держземагенства у Харківської області протиправно передано в довгострокову оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення Томку Андрію Івановичу, а згодом в суборенду Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія", без обов`язкової процедури проведення земельних торгів (аукціону). Прокурор вказує, що вводячи державу в оману, Томко А . І . фактично отримав від 1-го відповідача землю не для створення нового фермерського господарства, а для існування вже створеного, тобто іншої підприємницької діяльності, оскільки, він не має спеціальної аграрної освіти або досвіду роботи у сільському господарстві. Крім того, за Томком А . І . не зареєстровано жодної сільськогосподарської техніки, яка дозволяла б обробити 69,0671 га землі. Дії 2-го відповідача щодо укладення 07.07.2014 договору оренди землі та 01.06.2018 договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, на думку прокурора, слугують додатковим доказом вище вказаного.

У зв`язку з вищевикладеним, а також враховуючи те, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим державою на здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, у т.ч. законності укладення цивільно-правових угод з цих питань, і зазначений орган визначено прокурором як відповідача, даний позов заявлено прокурором самостійно.

Правомірність таких дій прокурора також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.05.2018 у справі № 389/29/17 та від 22.05.2019 у справі № 366/2648/16 від 22.05.2019, а також з висновками, викладеними в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 587/430/16-ц

Як свідчить зміст позовної заяви, прокурор виконав вимоги ст. 53 ГПК України та належним чином обгрунтував наявність підстав для звернення до суду з позовом в межах даної справи.

На підставі викладеного у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями ст. 20, 177, 228, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (вх. № 29124 від 02.12.2019) про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Байбак