Справа № 909/1075/17
У Х В А Л А

про розгляд заяви

04.12.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву арбітражного керуючого Сидорака О. О. (вх. № 20056/19 від 18.11.2019) про стягнення з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області грошових коштів у розмірі 7 344, 84 гривень та грошової винагороди у розмірі 97 254, 46 гривень у справі

за заявою: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до: Фізичної особи - підприємця Городнюка Тараса Івановича

про банкрутство,

за участі:

від ініціюючого кредитора: ОСОБА_2 ,

арбітражного керуючого (ліквідатора): Сидорака Олексія Олексійовича,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2019 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Сидорака О. О. (вх. № 20056/19 від 18.11.2019) про стягнення з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області грошових коштів у розмірі 7 344, 84 гривень та грошової винагороди у розмірі 97 254, 46 гривень.

18.11.2019 вказану вище заяву призначено до розгляду в засіданні суду на 04.12.2019.

Арбітражний керуючий Сидорак О. О. в судовому засіданні подану заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник ініціюючого кредитора не заперечує проти задоволення заяви.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено таке.

09.10.2019 затверджено звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Сидорака О. О. про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі 97 254, 46 гривень та понесених витрат за підсумками процедури ліквідації Фізичної особи - підприємця Городнюка Тараса Івановича на суму 7 344, 84 гривень (за період з 13.07.2018 по 09.10.2019); затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Фізичної особи - підприємця Городнюка Тараса Івановича; провадження у справі - закрито.

Однак, арбітражному керуючому Сидораку О. О. не виплачено вказані вище кошти.

03.10.2019 арбітражний керуючий Сидорак О. О. звернувся до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з листом № 11 щодо оплати вказаних вище грошових сум.

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області відповіді арбітражному керуючому не надало, кошти не сплатило.

30.10.2019 арбітражний керуючий Сидорак О. О. повторно звернувся до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з листом № 13 щодо оплати вказаних вище сум.

08.11.2019 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області надало арбітражному керуючому лист - відповідь вих. № 401/10/09-19-05, в якому повідомляє, що видатків для виплати грошової винагороди на листопад 2019 року в управлінні відсутні та посилається на те, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції та відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, а саме: на підставі виконавчих документів та виконуються виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.

Як наслідок, 18.11.2019 арбітражний керуючий Сидорак О. О. звернувся до суду із заявою про стягнення з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області грошових коштів у розмірі 7 344, 84 гривень та грошової винагороди у розмірі 97 254, 46 гривень.

Норми права якими керувався суд при постановленні ухвали.

В силу приписів частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; суддя здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права. Верховенством права є панування права в усіх сферах життя суспільства, у правотворчій та правозастосовчій діяльності державних інституцій, зокрема судів.

Отже, одним із принципів правозастосування судами норм чинного законодавства про банкрутство є використання своїх повноважень таким чином, щоб було дотримано у справах необхідний баланс загального (суспільного) інтересу та вимог щодо захисту майнових прав та інтересів учасників справи про банкрутство.

Суд зазначає, що виконання арбітражним керуючим повноважень передбачене насамперед на умовах оплатності його праці.

Так, 09.10.2019 судом постановлено ухвалу, якою затверджено звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Сидорака О. О. про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі 97 254, 46 гривень та понесених витрат за підсумками процедури ліквідації Фізичної особи - підприємця Городнюка Тараса Івановича на суму 7 344, 84 гривень (за період з 13.07.2018 по 09.10.2019).

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Так, вказана вище ухвала набрала законної сили 09.10.2019.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Суд зазначає, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність: ні від джерел фінансування, ні від майнового стану кредитора, ні від правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), ні від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство, тощо.

Така правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі № 5010/1864/2011-Б-13/56.

Таким чином, відсутність фінансування не може бути підставою для відмови в оплаті послуг арбітражного керуючого.

Більше того, 07.10.2019 відбулись збори кредиторів боржника, на яких були присутні два представники ініціюючого кредитора - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (Воришко М. В. та Твердохліб О. В.), на яких вирішено погодити звіти ліквідатора Сидорака О. О. про оплату послуг арбітражного керуючого за час виконання повноважень ліквідатора по справі, а саме: про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі 97 254, 46 гривень та понесених витрат за підсумками процедури ліквідації боржника в сумі 7 344, 84 гривень (за період з 13.07.2018 по 09.10.2019). Даний факт підтверджується протоколом зборів кредиторів № 05 від 07.10.2019, який досліджувався та розглядався судом в засіданні 09.10.2019, в якому брав участь представник ініціюючого кредитора - ОСОБА_2 .

Згідно частин 1, 4, 7 статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у цій справі як джерело права.

При цьому, відсутність джерел для покриття витрат на виплату грошових коштів арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Аналізуючи наведені вище норми права суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви арбітражного керуючого.

Керуючись статтями 2, 9, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву арбітражного керуючого Сидорака О. О. (вх. № 20056/19 від 18.11.2019) про стягнення з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області грошових коштів у розмірі 7 344, 84 гривень та грошової винагороди у розмірі 97 254, 46 гривень - задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018; ідентифікаційний код: 39394463) на користь арбітражного керуючого Сидорака Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ):

- суму заборгованості з грошової винагороди арбітражного керуючого Сидорака Олексія Олексійовича у справі № 909/1075/17 про банкрутство Фізичної особи - підприємця Городнюка Тараса Івановича в розмірі 97 254, 46 гривень (за період з 13.07.2018 по 09.10.2019);

- суму заборгованості з понесених витрат арбітражним керуючим Сидораком Олексєм Олексійовичем за підсумками процедури ліквідації Фізичної особи - підприємця Городнюка Тараса Івановича у справі № 909/1075/17 на суму 7 344, 84 гривень (за період з 13.07.2018 по 09.10.2019).

3. На виконання ухвали видати наказ.

4. Дану ухвалу направити:

- ініціюючому кредитору: Головному управлінню ДФС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018);

- арбітражному керуючому Сидораку Олексію Олексійовичу ( АДРЕСА_1 ).

5. Ухвала набирає законної сили 04.12.2019 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст ухвали складено - 05.12.2019.

Суддя В. В. Михайлишин