номер провадження справи 34/98/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 Справа № 908/2705/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Махно О.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/2705/19

за позовом Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія, ідентифікаційний код юридичної особи 40413159 (69098, м. Запоріжжя, вул. Полякова, 13-В)

про стягнення 35159,79грн,

за участю уповноважених представників:

від позивача: Сарібекян Н.А., довіреність № 316 від 02.05.2019;

від відповідача: Тюленєва О.С., довіреність № 019-02/846-01 від 12.08.2019

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою № 260 від 26.09.2019 (вх. № 2894/08/07/19 від 30.09.2019) до Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія про стягнення 22581,90 грн пені, 3494,56 грн 3% річних, 9083,33 грн інфляційних нарахувань.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2019 справу № 908/2705/19 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.10.2019 у справі № 908/2705/19 позовна заява прийнята судом до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 28.10.2019 об 11 год. 00 хв., запропоновано відповідачеві надати відзив до 25.10.2019, включно.

В судовому засіданні 28.10.2019 суд повідомив про неотримання відзиву від відповідача. Представник відповідача повідомила про направлення відзиву та надала для долучення до матеріалів справи правовстановлюючі документи.

За наслідками судового засідання, враховуючи необхідність отримання відзиву відповідача та надання позивачеві часу для подання відповіді на відзив, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 12.11.2019 об 11 год. 30 хв., про що присутні представники сторін повідомлені під розписку та звукозапис. Сторонам направлено ухвалу суду.

Після судового засідання 28.10.2019 до канцелярії суду надійшов поштою відзив відповідача з доказами надіслання його позивачу.

12.11.2019 до канцелярії суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив без доказів направлення іншій стороні.

Також 12.11.2019 від позивача у справі надійшло клопотання вих. № 312/33 від 11.11.2019 про приєднання до матеріалів справи доказів: копій рахунку за спожиту активну електричну енергію від 30.04.2018 за № 1441454а, банківської виписки від 15.01.2019 за рахунком № 14415/4а та акту про спожиту активну електричну енергію за квітень 2018.

В судовому засіданні 12.11.2019 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Суд оголосив про надходження відзиву на позовну заяву та прийняття відзиву до розгляду.

Представник позивача підтримала відповідь на відзив та клопотання.

Клопотання позивача вих. № 312/33 від 11.11.2019 про приєднання до матеріалів справи доказів: копій рахунку за спожиту активну електричну енергію від 30.04.2018 за № 1441454а, банківської виписки від 15.01.2019 за рахунком № 14415/4а та акту про спожиту активну електричну енергію за квітень 2018 судом задоволено.

За наслідками судового засідання, враховуючи необхідність направлення позивачем відповідачу відповіді на відзив, суд відклав розгляд справи на 03.12.2019 об 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні 03.12.2019 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Акорд.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії від 01.11.2017 № 14415 щодо своєчасної оплати електричної енергії, спожитої у квітні серпні, листопаді - грудні 2018 року.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати електричної енергії, спожитої в травні-серпні 2018 року, та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині; відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 640,41 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 1858,39 грн, нарахованих по рахунку №14415/4а, як недоведеного та некоректно нарахованого. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на те, що позивач у листопаді 2018 року звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, пені, 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати електричної енергії, спожитої в період з лютого по серпень 2018 року. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.03.2019 у справі №908/2405/18 даний позов було задоволено в повному обсязі. Відповідач вважає, що позивач неправомірно нарахував пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати електричної енергії, спожитої в травні-серпні 2018 року, в позові у справі №908/2705/19, що наразі розглядається судом, оскільки позивач дізнався про порушення свого права з моменту прострочення відповідачем оплати за спірними рахунками, а тому річний строк позовної давності для нарахування пені за цими рахунками на момент подання позову сплив. Також відповідач не погодився з тим, що позивач включив до суми заборгованості, на яку нараховано інфляційні втрати та 3% річних, суму заборгованості за рахунком №14415/4а, яка не є предметом спору в даній справі. У зв`язку з цим вважає, що заявлені до стягнення інфляційні втрати та 3% річних мають бути зменшені.

В судовому засіданні 03.12.2019 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

УСТАНОВИВ:

01.11.2017 Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (постачальник електричної енергії, позивачу спарві) та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія (споживач, відповідач у справі) укладено договір про постачання електричної енергії № 14415 (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з додатком №5 з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 2.3.4 договору споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатка №4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію та додатка №5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до п. 3.1.1 договору постачальник має право отримати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором.

Пунктом 1 додатку №4 до договору встановлено, що розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на рахунок постачальника, вказаний у п.10 договору.

За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника.

Згідно з п. 4 додатку № 4 до договору споживач не пізніше 14-00 годин 3-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до постачальника для подання у двох примірниках підписаних уповноваженою особою споживача та скріплених його печаткою:

- Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за формою додатка № 5.1;

- Акта звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної Постачальником за тарифами, диференційованими за періодами часу за формою додатка № 5.4 (у випадку розрахунку за спожиту електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу).

Постачальник електричної енергії підписує подані акти та один примірник повертає споживачу.

Відповідно до п. 6 додатку №4 до договору, за підсумками розрахункового періоду постачальник виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

У п. 9 додатку № 4 до договору сторони узгодили, що рахунки направляються постачальником споживачу поштою рекомендованим листом, нарочно або віддаються представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника журналі.

За умовами п. 10 додатку № 4 до договору споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка, здійснити оплату рахунка, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Датою отримання рахунка вважається:

- при направлені рекомендованим листом - дата зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів);

- у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику споживача під розпис у журналі, дата зазначена в журналі;

- при направлені нарочним - дата вручення споживачу.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України.

Пунктом 9.5 договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати електричної енергії, спожитої у квітні серпні, листопаді - грудні 2018 року, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж 22581,90 грн пені, 3494,56 грн 3% річних та 9083,33 грн інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату отриманої електроенергії було предметом судового розгляду в даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором про постачання електричної енергії № 14415 від 01.11.2017.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з п. 6 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 2.3.4 договору та п. 10 додатка №4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка, здійснити оплату рахунка, датою отримання якого вважається: при направлені рекомендованим листом - дата зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів); у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі, дата зазначена в журналі; при направлені нарочним - дата вручення споживачу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок за спожиту активну електричну енергію у квітні 2018 року відповідно до отриманого акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію від відповідача, що надійшов на електронну адресу позивача, спожито 132 512 кВт.год. На оплату виставлений рахунок від 30.04.2018 року за № 14415/4а на суму у розмірі 222 620,16 грн. Рахунок направлений відповідачу поштою рекомендованим листом 11.05.2018, що підтверджується копією реєстру рекомендованих листів. Рахунок відповідачем своєчасно не сплачений.

Рахунок за спожиту активну електричну енергію у травні 2018 року №14415/5а від 31.05.2018 на суму 240685,20 грн позивач надіслав відповідачу 08.06.2018 рекомендованим листом. Останнім днем оплати цього рахунку (враховуючи 5 операційних днів та 3 поштового пробігу) є 18.06.2018. Відповідач здійснив оплату цього рахунка з простроченням 28.01.2019 на суму 162832,32 грн, а решту суми в розмірі 77852,88 грн оплатив 11.02.2019.

Рахунок за спожиту активну електричну енергію в червні 2018 року №14415/6а від 30.06.2018 на суму 153083,28 грн позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом 06.07.2018. Останнім днем оплати цього рахунку (враховуючи 5 операційних днів та 3 поштового пробігу) є 16.07.2018. Відповідач здійснив оплату цього рахунка з простроченням 28.01.2019 на суму 137642,40 грн., решта суми в розмірі 15440,88 грн. оплачена 11.02.2019.

Рахунок за спожиту активну електричну енергію в липні 2018 року №14415/7а від 31.07.2018 на суму 107200,80 грн позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом 06.08.2018. Останнім днем оплати цього рахунку (враховуючи 5 операційних днів та 3 поштового пробігу) є 16.08.2018. Відповідач здійснив оплату цього рахунка з простроченням 28.01.2019 на суму 91151,76 грн., решта суми в розмірі 16049,04 грн. оплачена 11.02.2019.

Рахунок за спожиту активну електричну енергію в серпні 2018 року №14415/8а від 31.08.2018 на суму 152619,60 грн позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом 07.09.2018. Останнім днем оплати цього рахунку (враховуючи 5 операційних днів та 3 поштового пробігу) є 18.09.2018. Відповідач здійснив оплату цього рахунка з простроченням 28.01.2019 на суму 119029,68 грн., решта суми в розмірі 33589,92 грн. оплачена 11.02.2019.

Рахунок за спожиту активну електричну енергію в листопаді 2018 року №14415/11а від 30.11.2018 на суму 143443,44 грн позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом 07.12.2018. Останнім днем оплати цього рахунку (враховуючи 5 операційних днів та 3 поштового пробігу) є 18.12.2018. Відповідач здійснив оплату цього рахунка з простроченням 22.12.2018.

Рахунок за спожиту активну електричну енергію в грудні 2018 року №14415/12а від 31.12.2018 на суму 112813,68 грн позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом 09.01.2019. Останнім днем оплати цього рахунку (враховуючи 5 операційних днів та 3 поштового пробігу) є 21.01.2019. Відповідач здійснив оплату цього рахунка з простроченням 24.01.2019 на суму 88374,72 грн, решта суми в розмірі 24438,96 грн оплачена 11.02.2019.

Вищезазначені оплати підтверджуються наданими позивачем банківськими виписками по рахунку позивача.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2.1 договору передбачена відповідальність споживача за недотримання термінів сплати рахунків за активну електричну енергію (п.10 додатка №4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію) у вигляді сплати позивачу пені за весь період часу, протягом якого не виконане зобов`язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Таким чином, сторони в договорі погодили нарахування пені за весь період прострочення оплати.

За прострочення оплати рахунків за травень серпень, листопад, грудень 2018 року позивач на підставі п. 4.2.1 договору нарахував відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.12.2018 по 10.02.2019 в сумі 22581,90 грн.

Суд перевірив розрахунок пені за допомогою ІПС «Законодавтсво» та визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 22581,90 грн обґрунтованими.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати електричної енергії, спожитої в травні-серпні 2018 року, та відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

У ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

В договорі про постачання електричної енергії від 01.11.2017 № 14415 умови про строк позовної давності відсутні. Отже, до спірних правовідносин застосовується встановлений законодавством спеціальний строк позовної давності для стягнення пені в один рік.

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернувся до суду з позовом 26.09.2019 (згідно з календарним штемпелем поштової установи на конверті, в якому надійшла позовна заява).

Отже, в межах позовної давності може бути стягнута пеня, нарахована за період з 26.09.2018 по 26.09.2019.

Позивач пред`явив до стягнення пеню, нараховану за період з 11.12.2018 по 10.02.2019, тобто в межах позовної давності.

Щодо заперечень відповідача про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту прострочення оплати рахунків суд зазначає, що прострочення оплати рахунків є триваючим порушенням, а пеня відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як було встановлено судом, за умовами 4.2.1 договору позивач вправі нараховувати пеню за весь період прострочення по день фактичної оплати. У зв`язку з цим приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо припинення нарахування пені через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, до спірних правовідносин не застосовуються. А тому позивач правомірно нарахував та пред`явив до стягнення пеню за період з 11.12.2018 по 10.02.2019 в сумі 22581,90 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України за прострочення оплати рахунків за квітень - серпень 2018 року позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 9083,33 грн, а за прострочення оплати рахунків за квітень серпень, листопад, грудень 2018 року нарахував 3% річних за період з 11.12.2018 по 10.02.2019 в сумі 3494,56 грн.

Суд перевірив розрахунки інфляційних втрат та 3% річних за допомогою ІПС «Законодавство», та визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 9083,33 грн та 3% річних у сумі 3494,56 грн обґрунтованими.

Щодо нарахування інфляційних втрат суд зазначає, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, нарахування інфляційних втрат за наступний період обґрунтовано здійснено позивачем з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.07.2018 у справі № 904/10242/17 та від 04.12.2018 у справах № 913/63/18).

Доводи відповідача про неправомірність нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості за рахунком №14415/4а за квітень 2018 року, яка не є предметом спору в даній справі, судом відхилені, оскільки позивачем був заявлений вказаний період до позовних вимог і клопотання про долучення відповідних доказів щодо даного періоду було задоволено, докази прийняті до розгляду.

При цьому, суд враховує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.03.2019 у справі №908/2405/18, яке набрало законної сили, встановлено факт прострочення відповідачем оплати за рахунками за квітень серпень 2018, а тому дані факти не підлягають доведенню знову при розгляді даної справи в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до наданих позивачем розрахунків позовних вимог зі справи № 908/2405/18, судом встановлено, що позивачем нараховані відповідні суми за періоди, що не охоплюються судовим рішенням у справі № 908/2405/18. У зв`язку з цим суд визнав безпідставними доводи відповідача про необхідність перерахунку заявлених до стягнення сум.

Таким чином, суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в даній справі в сумі 1921,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія, ідентифікаційний код юридичної особи 40413159 (69098, м. Запоріжжя, вул. Полякова, 13-В) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25) 22581 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят одна) грн 90 коп. пені, 3494 (три тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн 56 коп. 3% річних, 9083 (дев`ять тисяч вісімдесят три) грн 33 коп. інфляційних втрат та 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.12.2019.

Суддя А.О. Науменко