ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3161/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДІНГ" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А)
до Фізичної особи-підприємця Литвиненко Жанни Андріївни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДІНГ" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Литвиненко Жанни Андріївни, в якому просить стягнути відповідача на його користь заборгованість за відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за Договором № ДГ-0000004 оренди нежитлового приміщення від 22.01.2018 р. (з усіма змінами та доповненнями) у загальному розмірі 61728,99 грн., з яких: 55637,00 грн. з ПДВ - заборгованість з відшкодування витрат на сплату комунальних послуг, 5599,67 грн. пені та 491,61 грн. 3% річних. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 22.10.2019 о10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.10.2019 відкладено підготовче засідання на 19 листопада 2019 року о 11:00 год.

29.10.2019 через канцелярію суду Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДІНГ" подано клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 86,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДІНГ" (вх. № 25941 від 29.10.2019) про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.11.2019 відкладено підготовче засідання на 25.11.2019 о11:20 год.

20.11.2019 позивачем до канцелярії суду подано заяву про зменшення позовних вимог за вх. № 28141, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за Договором № ДГ-0000004 оренди нежитлового приміщення від 22.01.2018 р. (з усіма змінами та доповненнями) у загальному розмірі 7728,99 грн., з яких: 1637,71грн. з ПДВ - заборгованість з відшкодування витрат на сплату комунальних послуг, 5599,67 грн. пені та 491,61 грн. 3% річних.

Заява долучена до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.11.2019 прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог (вх. № 28141 від 20.11.2019) до провадження та постановлено продовжувати розгляд справи з її урахуванням. Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "02" грудня 2019 р. о 12:00 год.

В призначене судове засідання 02.12.2019 позивач свого представника не направив, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідач свого представника в судове засідання також не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов так і не надав. Ухвала господарського суду Харківської області від 02.10.2019 про відкриття провадження у справі, яка направлялась на адресу відповідача, повернута до суду з позначкою пошти "За закінченням встановленого строку зберігання".

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем проживання ФОП Литвиненко Ж.А. є: АДРЕСА_1 .

Ухвали суду у справі № 922/3161/19 були направлені відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що є належним повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

22.01.2018 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЮКСТРЕЙДІНГ» (надалі - Позивач, Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Литвиненко Жанною Андріївною (надалі - Відповідач, Орендар) було укладено Договір №ДГ-0000004 оренди нежитлового приміщення (надалі - Договір оренди), за умовами якого (п. 1.1.) Орендодавець передав, а Орендар прийняв на умовах оренди в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, плота якої складає 823 кв.м.. що розташоване на другому поверсі в будівлі літ. «А-3» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 135/139 (надалі - приміщення), з метою розміщення в ньому магазину одягу.

Згідно п.п. 2.3.5. Договору оренди Орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені розділом 3 цього договору.

За Актом прийому-передачі від 22.01.2018 вищезазначене нежитлове приміщення було передано відповідачеві.

В подальшому додатковими угодами №1 від 04.04.2018, №2 від 05.04.2018, №3 від 07.11.2018, №4 від 22.12.2018 та №5 від 29.05.2019 до Договору оренди внесено зміни.

Згідно п. 3.1. Договору оренди (в редакції Додаткової угоди №4 від 22.12.2018) за домовленістю сторін щомісячна плата за користування приміщенням (орендна плата) незалежно від результатів господарської діяльності Орендаря становить 98 760 грн. (дев`яносто вісім тисяч сімсот шістдесят гривень 00 копійок), в т.ч. 16 460 грн. (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят грн. 00 копійок) ПДВ та підлягає щомісячному перегляду за наступною формулою:

А = А1 х N/N1, де

А - розмір орендної плати за розрахунковий місяць;

А1 - розмір орендної плати, установлений Сторонами на момент підписання даного Договору;

N - вартість у гривнях одного долара США згідно встановленого Національним банком України курсу долара США станом на 1 число розрахункового місяця;

N1 - вартість у гривнях одного долара США згідно встановленого Національним банком України курсу долара США на момент підписання даного Договору.

Перегляд розміру орендної плати за даною формулою не здійснюється, якщо у розрахунковому місяці значення N є меншим від значення N1. В такому випадку розмір орендної плати залишається 98 760 грн. (дев`яносто вісім тисяч сімсот шістдесят гривень 00 копійок), в т.ч. 16 460 грн. (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят грн. 00 копійок) ПДВ.

Додатковою угодою №5 від 29.05.2019 було внесено зміни до п. 4.1. Договору оренди в частині зміни строку дії договору та встановлено, що даний договір діє до 12.06.2019 р.

Окрім того, Сторони передбачили у Договорі оренди окремий порядок відшкодування витрат на сплату комунальних послуг.

Так, відповідно до п. 3.3. Договору оренди оплата комунальних та експлуатаційних послуг, а саме: холодне і гаряче водопостачання і водовідведення, електроенергія, центральне опалення, газопостачання, утримання будинку і прибудинкової території, охоронна та пожежна сигналізації, відеоспостереження, інші комунальні та експлуатаційні послуги не входять до складу орендної плати та компенсуються Орендарем пропорційно займаній площі згідно встановлених тарифів за такі послуги, виходячи з фактичних витрат Орендодавця у відповідності до укладених Орендодавцем Договорів з постачальниками послуг.

Орендар компенсує вартість спожитих комунальних та експлуатаційних послуг Орендодавцю на підставі виставлених Орендодавцем рахунків, не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за попередній місяць, в якому надавалися послуги.

Пунктом 5.2. Договору оренди встановлено, що за несвоєчасну сплату Орендарем орендної плати та/або інших платежів, передбачених Договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Нарахування даної пені за домовленістю сторін припиняється через 3 (три) роки з дня, коли зобов`язання по сплаті мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, за період дії Договору оренди Орендар зі свого боку допускав порушення строків сплати орендної плати та компенсації витрат на оплату комунальних послуг.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків, підписаного між сторонами, за період 22.01.2018-12.06.2019 заборгованість відповідача з орендної плати склала 47027,00 грн.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків, підписаного між сторонами, за період 22.01.2018-29.05.2019 заборгованість відповідача з компенсації комунальних послуг склала 73459,18 грн.

Додатковою угодою №5 від 29.05.2019 Сторони зафіксували розмір заборгованості Відповідача за Договором оренди у сумі 120 486,18грн. з ПДВ, з яких:

- 47 027,00 грн. - заборгованість за оренду приміщення (розрахована до 12.06.2019 р. включно);

- 73 459,18 грн. - заборгованість за відшкодування витрат на сплату комунальних послуг.

Згідно п. 2 Додаткової угоди №5 від 29.05.2019 зазначену заборгованість у сумі 120 486,18грн. Відповідач зобов`язався сплатити до 12.06.2019 р. включно, але належним чином зобов`язання не виконав, сплативши лише 47 027,00грн. з ПДВ заборгованості за оренду приміщення та 9 972,00грн. з ПДВ за відшкодування витрат на сплату комунальних послуг. Таким чином, з урахуванням проведених платежів залишок заборгованості Відповідача за відшкодування витрат на сплату комунальних послуг склав 63 487,18 гри, з ПДВ.

Пунктом 4 Додаткової угоди № 5 від 29.05.2019 сторони встановили, що за несплату або неповну сплату заборгованості, погодженої сторонами в пунктах 2 та 3 цієї Додаткової угоди, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3 Додаткової № 5 від 29.05.2019 сторонами визначено, що заборгованість за спожиту Орендарем електроенергію, воду та інші комунальні послуги, які були та будуть надані Орендарю, визначаються станом на 12.06.2019р. та сплачуються орендарем окремо на підставі виставленого орендодавцем рахунку.

На підставі вказаного, за відшкодування витрат на сплату комунальних послуг позивачем додатково виставлено відповідачу рахунок від 25.06.2019 р. на суму 5991,19 грн. та рахунок від 19.07.2019р. на суму 159,34 грн.

Окрім того, між сторонами було Акт № А-00000113 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 5991,19 грн. та Акт № А-00000133 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 159,34 грн.

З розрахунку позивача вбачається, що 09.07.2019 відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 14000,00 грн. Також за період з 01.10.2019 по 25.10.2019 відповідачем частково було сплачено заборгованість на загальну суму 54000,00 грн.

Проте, сума заборгованості у розмірі 1637,71 грн. залишилась відповідачем не сплаченою.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 7728,99 грн., з яких: 1637,71грн. з ПДВ - заборгованість з відшкодування витрат на сплату комунальних послуг, 5599,67 грн. пені та 491,61 грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст.762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Судом встановлено, що за Договором № ДГ-0000004 оренди нежитлового приміщення від 22.01.2018 позивач передав, а відповідач прийняв на умовах оренди в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, плота якої складає 823 кв.м., що розташоване на другому поверсі в будівлі літ. «А-3» за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 135/139, з метою розміщення в ньому магазину одягу.

Вказане підтверджується Актом прийому-передачі від 22.01.2018, підписаним між сторонами.

Проте, в порушення умов Договору відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачував за оренду приміщення, а також за відшкодування витрат на сплату комунальних послуг, що підтверджується Додатковою угодою № 5 від 29.05.2019 та Актами звірки взаєморозрахунків.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором оренди, за останнім залишилась несплачена заборгованість у розмірі 1637,71 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, відзив на позов та доказів оплати до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги не надання відповідачем доказів на спростування обставин доведених позивачем, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за Договором № ДГ-0000004 оренди нежитлового приміщення від 22.01.2018 у розмірі 1637,71 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що правомірно заявлені, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2. Договору оренди встановлено, що за несвоєчасну сплату Орендарем орендної плати та/або інших платежів, передбачених Договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Нарахування даної пені за домовленістю сторін припиняється через 3 (три) роки з дня, коли зобов`язання по сплаті мало бути виконано.

Пунктом 4 Додаткової угоди № 5 від 29.05.2019 до Договору сторони встановили, що за несплату або неповну сплату заборгованості, погодженої сторонами в пунктах 2 та 3 цієї Додаткової угоди, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

За розрахунком позивача, сума пені за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором, з урахуванням суми та строку прострочення сплати заборгованості, становить 5599,67 грн.

Перевіривши правильність нарахування пені, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 5599,67 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивачем нараховано 3% річних у розмірі 491,61 грн.

Перевіривши правильність нарахування трьох відсотків річних, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 491,61 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДІНГ" обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 1921,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Литвиненко Жанни Андріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДІНГ" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, ) 1637,71грн. з ПДВ - заборгованості з відшкодування витрат на сплату комунальних послуг за Договором № ДГ-0000004 оренди нежитлового приміщення від 22.01.2018 р., 5599,67 грн. пені, 491,61 грн. 3% річних, 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДІНГ" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, ).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Литвиненко Жанна Андріївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "02" грудня 2019 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3161/19