ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" грудня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2867/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/2867/19,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екоресурс" (вул.Стовпова, 28/3, м. Одеса, 65098, ) (представник позивача - вул. Велика Арнаутська, 2А, м. Одеса, 65012),

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (вул. Свободи, 15, с. Прямобалка, Арцизький район, Одеська область,68440, ),

про стягнення 1533,66 грн.

Представники сторін:

Від позивача не з`явився;

Від відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екоресурс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про стягнення 17333,66 грн.

Ухвалою від 26.09.2019 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.10.2019.

21.10.2019 представник відповідача у судове засідання не з`явився. Підготовче засідання відкладено на 06.11.2019. 06.11.2019 представник відповідача не з`явився, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.11.2019. 20.11.2019 представники сторін у судове засідання не з`явились, розгляд справи по суті відкладено на 02.12.2019.

02.12.2019 представники сторін у судове засідання не з`явились, представником позивача подано заяву про закриття провадження у справі в частині сплати основного боргу 15800,00 грн., також у цій заяві представник просив не розглядати в іншій частині позовні вимоги по справі, просив повернути суму судового збору та розглянути справу без участі представника позивача.

У судовому засіданні 02.12.2019 складено вступну та резолютивну частини ухвали про закриття провадження у справі в частині стягнення 15800,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Водночас, таке клопотання було подано представником позивача після початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на це, суд не вбачає підстав для розгляду такого клопотання.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, явку представника у судові засідання не забезпечив, жодні заяви або клопотання від відповідача не подані. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення з відміткою про вручення.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.08.2018 між сторонами укладено Договір №58/ОД-2018, за умовами якого Замовник (відповідач) доручає, а Виконавець (позивач) приймає на себе організацію комплексних робіт зі збору та розроблення документації для отримання 2 дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для відповідача. Додатком №1 від 03.08.2018 до Договору було узгоджено договірну ціну на виконані роботи в сумі 79000,00 грн.

П.3.2.1. Договору було встановлено, що Замовник здійснює передплату у розмірі 50% від суми, погодженої сторонами у додатку №1 до Договору протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку. Відповідно до п.3.2.2. Договору, після розробки документації для отримання Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Виконавцем Замовник здійснює розрахунок протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання відповідних документів в розмірі 30% від вартості Договору на підставі виставленого Виконавцем рахунку. Згідно з п. 3.2.3. Договору кінцевий розрахунок за даним Договором за виконані роботи в розмірі 20% від вартості Договору здійснюється Замовником протягом 5 банківських днів з дати підписання Сторонами Акту виконаних робіт (надання послуг) та отримання Дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

На виконання п.п. 3.2.1. та 3.2.2. Договору виставлялись рахунки на суми 39500,00 грн. та 23700,00 грн., які були оплачені 03.08.2018 та 09.10.2019 відповідно.

Акт прийняття-здачі робіт (надання послуг) був підписаний сторонами 13.06.2019, 12.06.2019 було також виставлено рахунок на суму 15800,00 грн. Однак, відповідачем станом на подання позову не було оплачено заборгованість.

Також просить стягнути пеню відповідно до п.5.2.1. Договору у розмірі 1410,30 грн., а також 3% річних у сумі 123,36 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 03.08.2018 між сторонами укладено Договір №58/ОД-2018, за умовами якого Замовник (відповідач) доручає, а Виконавець (позивач) приймає на себе організацію комплексних робіт зі збору та розроблення документації для отримання 2 дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для Замовника.

Додатком №1 від 03.08.2018 до Договору (Протокол №1 погодження договірної ціни) було узгоджено договірну ціну на виконані роботи в сумі 79000,00 грн. (а.с. 23).

П.3.2.1. Договору було встановлено, що Замовник здійснює передплату у розмірі 50% від суми, погодженої сторонами у додатку №1 до Договору протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору і виставлення рахунку Виконавцем.

Відповідно до п.3.2.2. Договору після розробки документації для отримання Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Виконавцем Замовник здійснює розрахунок протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання відповідних документів в розмірі 30% від вартості Договору на підставі виставленого Виконавцем рахунку.

Згідно з п. 3.2.3. Договору кінцевий розрахунок за даним Договором за виконані роботи в розмірі 20% від вартості Договору здійснюється Замовником протягом 5 банківських днів з дати підписання Сторонами Акту виконаних робіт (надання послуг) та отримання Дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

На виконання п.п. 3.2.1. та 3.2.2. Договору виставлялись рахунки на суми 39500,00 грн. (а.с. 26) та 23700,00 грн. (а.с. 27), позивач заявляє про їх оплату.

Акт прийняття-здачі робіт (надання послуг) №ОУ-0000048 був підписаний сторонами 13.06.2019 (а.с.25), 12.06.2019 було також виставлено рахунок на суму 15800,00 грн. (а.с.28). Під час розгляду справи сума основної заборгованості була погашена, про що свідчить виписка за особовим рахунком позивача за 20.11.2019.

Відповідно до п.5.2.1. Договору у випадку несвоєчасного виконання зобов`язань за Договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми Договору, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи встановлення судом факту несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань, суд перевіривши розрахунок пені, сума якої становить 1410,30 грн., вважає його вірним, зробленим відповідно до умов Договору на підставі погодженої сторонами процентної ставки, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних у сумі 123,36 грн., суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 175, 193, 230, 343 ГК України, ст.ст. 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екоресурс" (вул.Стовпова, буд. 28/3, м. Одеса, 65098, ) до Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (вул. Свободи, буд. 15, с. Прямобалка, Арцизький район, Одеська область, 68440, ) про стягнення 1533,66 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (вул. Свободи, буд. 15, с. Прямобалка, Арцизький район, Одеська область, 68440, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екоресурс" (вул.Стовпова, буд. 28/3, м. Одеса, 65098, ) 1410,30 грн. пені, 123,36 грн. 3% річних, 170,01 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені в судовому засіданні 02.12.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 05 грудня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков