ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа№ 911/1098/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з`явились

відповідача - Нагорна А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг"

на рішення Господарського суду Київської області від 14.08.2019 р. (повне рішення складено 03.09.2019 р.)

у справі № 911/1098/19 (суддя - Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг"

до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

про визнання недійсним пункту угоди

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" звернулося з позовом до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про визнання недійсним положення п. 3.1 Генеральної угоди № 02.1-14/4-04 від 01.04.2019 р. про умови здійснення комерційної діяльності з надання послуг з наземного обслуговування.

Також у процесі розгляду даної справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" просило визнати недійсними і такими, що порушують законодавство України, положення п. п. 5.2, 5.6.1 абз. 4 розд. 2 Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль", що є невід`ємною частиною Генеральної угоди № 02.1-14/4-04, у частині встановлення і визначення концесії.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що положення Генеральної угоди № 02.1-14/4-04 від 01.04.2019 р. про умови здійснення комерційної діяльності з надання послуг з наземного обслуговування суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.08.2019 р. у справі № 911/1098/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що визначення концесії, наведене у Правилах та угоді, не відповідає ст. 1116 ЦК України, ст. 366, 406 ГК України, Закону України "Про концесії", а регламентація концесії у Правилах та угоді є такою, що порушує законодавство України про захист економічної конкуренції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" у справі № 911/1098/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу № 911/1098/19 до розгляду на 14.11.2019 р.

У засідання суду, призначене на 14.11.2019 р. представник позивача не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.04.2019 р. між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - аеропорт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" (далі - компанія) було укладено Генеральну угоду № 02.1-14/4-04 про умови здійснення комерційної діяльності з надання послуг з наземного обслуговування (далі - угода).

Відповідно до п. 1.1 угоди аеропорт забезпечує компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного обслуговування) на території аеропорту "Бориспіль" з використанням інфраструктури аеропорту, а компанія зобов`язується сплачувати плату.

Згідно з п. 2.2.32 угоди, підписавши угоду, компанія приймає, погоджується з Правилами здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» та зобов`язується ознайомити з ними свій персонал та неухильно їх виконувати. Аеропорт має право вимагати від компанії неухильного виконання даних Правил. Невиконання або неналежне виконання положень вказаних Правил є підставою для аеропорту вимагати розірвання цієї Угоди або заборони здійснення компанією діяльності з надання послуг з наземного обслуговування на території аеропорту "Бориспіль". У разі будь-яких змін до Правил, аеропорт зобов`язується повідомити про такі зміни компанію протягом 10 календарних днів з дати вступу їх в дію офіційним листом, а компанія (керівництво та персонал) зобов`язується прийняти та неухильно виконувати ці зміни.

Так, умови здійснення господарської діяльності на території Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" регламентується Правилами здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль" від 11.03.2019 р. № 01-35-16 (далі - Правила).

Правила є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту "Бориспіль" (абз. 2 розділу 2 Правил).

Відповідно до абз. 7 Правил кожен суб`єкт господарювання, який здійснює авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту "Бориспіль", приймає, погоджується з цими Правилами та зобов`язується неухильно їх виконувати.

Згідно з розділом 2 Правила впроваджуються для забезпечення рівних, прозорих організаційних, фінансових, конкурентних та правових умов здійснення на території аеропорту "Бориспіль" господарської діяльності всіма суб`єктами авіаційної та неавіаційної діяльності, постійного розвитку міжнародного аеропорту "Бориспіль" та сприяння збільшенню пасажиропотоку, підвищенню умов та стандартів обслуговування повітряних суден, пасажирів, багажу, вантажів та пошти, з використанням при цьому об`єктів інфраструктури аеропорту на взаємовигідних умовах платності, відповідальності та свободи договору: на умовах концесії, оренди, спільної діяльності або інших форм договірних відносин, передбачених чинним законодавством України, міжнародними договорами, чинними для України, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO).

Відповідно до п. 5.2 Правил Державне підприємство «Міжнародний аеропорт "Бориспіль", виходячи з інтересів розвитку аеропорту "Бориспіль", створення необхідних умов для збільшення пасажиропотоку, створення умов для залучення авіаперевізників та створення належних умов для їх діяльності, покращення якості та збільшення кількості послуг, що надаються пасажирам, забезпечення належного рівня безпеки польотів та авіації, отримання необхідного рівня фінансування утримання існуючої та створення нової інфраструктури аеродрому та аеропорту, з ринкових умов діяльності, надає суб`єктам господарювання право здійснювати авіаційну/неавіаційну діяльність на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на умовах концесії, передбаченої стандартами та рекомендованою практикою ICAO, а саме: Doc 9562.

Як передбачено п. 5.6.1 Правил, суб`єкти господарювання (хендлінгові компанії та інші, крім авіакомпаній) мають право здійснювати на території аеропорту "Бориспіль" діяльність з надання послуг з наземного обслуговування на умовах концесії та на договірних засадах з авіакомпаніями на умовах юридичної рівності, добровільності та вільного ринкового ціноутворення. Кожен суб`єкт господарювання, який здійснює на території аеропорту "Бориспіль" діяльність з надання послуг з наземного обслуговування, має сплачувати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт "Бориспіль" плату за право здійснювати свою діяльність в аеропорту "Бориспіль", за створення та підтримання відповідних майнових, інституційних, правових, організаційних та комерційних умов для здійснення такої діяльності. Розмір такої плати визначається як відсоток від чистого доходу суб`єкта господарювання, який надає послуги з наземного обслуговування (крім забезпечення паливно-мастильними матеріалами), отриманого ним від здійснення кожного з видів вказаної діяльності на території аеропорту "Бориспіль" за відповідним договором з авіакомпанією - отримувачем вказаних послуг або у вигляді фіксованої плати або комбіновано (фіксована плата плюс відсоток від чистого доходу, отриманого цим суб`єктом від здійснення ним авіаційної діяльності). Розмір такої плати визначається в договорі, що укладається між суб`єктом господарювання та Державним підприємством «Міжнародний аеропорт "Бориспіль", та залежить від виду послуг з наземного обслуговування, що надаються цим суб`єктом господарювання на території аеропорту "Бориспіль".

Відповідно до п. 3.1 угоди розмір плати, яку має сплачувати компанія за створення аеропортом та підтримання ним необхідних комерційних, правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення компанією господарської діяльності в аеропорту з надання авіакомпаніям послуг з наземного обслуговування з використанням інфраструктури аеропорту у відповідності з правилами та на умовах цієї угоди, встановлюється у відсотках від квартального чистого доходу, отриманого компанією від здійснення такої діяльності на території аеропорту "Бориспіль" та становить 10% (без урахування ПДВ).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Як передбачено ч. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з ч. 4 ст. 72 Повітряного кодексу України експлуатант аеропорту може самостійно надавати послуги в аеропорту, а також на договірних умовах передавати право на наземне обслуговування в аеропорту юридичним чи фізичним особам, що відповідають вимогам авіаційних правил України.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Повітряного кодексу України суб`єкти авіаційної діяльності, які надають послуги з наземного обслуговування, що підлягають обов`язковій сертифікації, провадять свою діяльність на території аеропорту та аеродрому на підставі відповідного сертифіката, виданого уповноваженим органом з питань цивільної авіації, а також договору, укладеного з експлуатантом аеропорту (аеродрому).

За ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч. 1 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

За своїм змістом Правила здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль" є актом, обов`язковим для усіх суб`єктів господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту "Бориспіль", що має на меті забезпечення рівня безпеки авіації, який відповідає вимогам законодавства України та міжнародним стандартам; забезпечення та підвищення якості обслуговування повітряних суден, пасажирів та їх багажу, вантажу та пошти в аеропорту "Бориспіль"; забезпечення збереження та належного використання майна, балансоутримувачем якого є Державне підприємство «Міжнародний аеропорт "Бориспіль"; визначення єдиних умов здійснення авіаційної/неавіаційної діяльності на території аеропорту "Бориспіль" з використанням об`єктів інфраструктури аеропорту/аеродрому.

Отже, Правила є актом, на основі якого повинні укладатися усі договори з усіма суб`єктами господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст. 37 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію кожна договірна держава зобов`язується співпрацювати у забезпеченні максимально можливого ступеня однаковості правил, стандартів, процедур і організації, що стосуються повітряних суден, персоналу, повітряних трас і допоміжних служб, з усіх питань, в яких така однаковість сприятиме аеронавігації і вдосконалювати її. З цією метою Міжнародна організація цивільної авіації приймає і в міру необхідності час від часу змінює міжнародні Стандарти, Рекомендовану практику і процедури, які стосуються: систем зв`язку та аеронавігаційних засобів, включаючи наземне маркування; характеристик аеропортів і посадочних майданчиків; правил польотів і практики управління повітряним рухом; присвоєння кваліфікації льотному і технічному персоналу; придатності повітряних суден до польотів; реєстрації та ідентифікації повітряних суден; збору метеорологічної інформації та обміну нею; бортових журналів; аеронавігаційних карт і схем; митних та імміграційних процедур; повітряних суден, що зазнають лиха, і розслідування пригод; а також таких інших питань, що стосуються безпеки, регулярності та ефективності аеронавігації, які час від часу можуть виявитися доцільними.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Повітряного кодексу України, у разі надання в аеропортах та на аеродромах послуг із забезпечення зльоту-посадки повітряних суден, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, забезпечення авіаційної безпеки, пошуку та рятування в зоні відповідальності аеропорту, забезпечення наднормативної стоянки, обслуговування вантажів, забезпечення приймання, зберігання, контролю якості та видачі авіаційного пального для заливу в паливозаправники або заправлення баків повітряних суден та в разі надання інших послуг, пов`язаних з діяльністю аеропорту, в аеропортах та на цивільних аеродромах справляється плата за надання таких послуг.

Згідно з Правилами здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль" концесія - це право здійснювати певну комерційну (господарську) діяльність в аеропорту на виключній або невиключній основі у певному місці або з використанням інфраструктури аеродрому/аеропорту на платній та договірний основі.

Як передбачено ч. 2 ст. 81 Повітряного кодексу України, розмір плати за надання послуг із забезпечення зльоту-посадки повітряних суден, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, забезпечення авіаційної безпеки, забезпечення наднормативної стоянки (аеропортові збори) та за інші послуги, що надаються аеропортом (аеродромом) користувачам, встановлюється відповідно до законодавства України. Порядок розрахунку плати за аеропортове обслуговування та інші послуги, що надаються в аеропортах (на аеродромах), порядок оплати та звільнення від неї визначаються відповідно до законодавства України та стандартів і рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації.

Особливість концесії полягає в тому, що аеропорт за плату забезпечує хендлінговій компанії, однією з яких є позивач, можливість надавати послуги з наземного обслуговування на території аеропорту з використанням інфраструктури аеропорту (комплекс об`єктів та систем, спрямованих на забезпечення безпеки польотів, авіаційної безпеки та обслуговування повітряних суден, пасажирів, багажу, вантажу та пошти). Надання послуг з наземного обслуговування поза інфраструктурою аеропорту є економічно недоцільним і неможливим для позивача і будь-якої хендлінгової компанії.

Отже поняття концесії, що міститься у Правилах здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль", використовується у відповідності з ч. 4 ст. 72 і ст. 81 Повітряного кодексу України, що передбачають, що експлуатант аеропорту може самостійно надавати послуги в аеропорту, а також на договірних умовах передавати право на наземне обслуговування в аеропорту юридичним чи фізичним особам, що відповідають вимогам авіаційних правил України.

Таким чином, позивач не довів у чому саме полягає порушення відповідачем Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль".

До того ж, встановлення плати відповідачем за здійснення авіаційної діяльності (надання послуг з наземного обслуговування) на території аеропорту «Бориспіль» з використанням інфраструктури аеропорту у відсотковому відношенні, як визначено в п. 3.1 Генеральної угоди та п. 5.6.1 вказаних вище Правил, відповідає вимогам чинного законодавства України, Конвенції про міжнародну цивільну авіацію та не порушує норми антимонопольного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Так, зміст принципу справедливості, добросовісності і розумності полягає в тому, що норми законів, умови договорів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають відповідати загальновизнаним вимогами цивільного обороту, вимогам справедливості, добросовісності та розумності, що практично виражається у встановленні нормами цивільного законодавства рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання недійсним положення п. 3.1 Генеральної угоди № 02.1-14/4-04 від 01.04.2019 р. про умови здійснення комерційної діяльності з надання послуг з наземного обслуговування є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 14.08.2019 р. у справі № 911/1098/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 14.08.2019 р. у справі № 911/1098/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Колумбус Хендлінг".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 04.12.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець