УХВАЛА

04 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6176/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Огороднік К.М., Банасько О.О., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.;

за участю представників:

Національного банку України - Звада Р.В.,

АТ "Державний ощадний банк України" - Тарасенков В.В.,

Фонд гарантування вкладів ФО - Ярошенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Національного банку України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019

у справі №910/6176/18

за позовом Національного банку України

до 1) Публічного акціонерного товариства "Златобанк",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика",

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" ,

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пашківочка",

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пашківка",

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_1 ,

про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (далі - ПАТ "Златобанк", відповідач1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (далі - ТзОВ "ТЛК "Арктика", відповідач2), за участю третіх осіб: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ "Державний ощадний банк України" , ТзОВ "Пашківочка", ТзОВ "Пашківка", ОСОБА_1 , про визнання договору недійсним.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним укладеного між АТ "Златобанк" та ТзОВ "ТЛК "Арктика" договору, що посвідчений 29.10.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., за реєстровим № 3287, про розірвання Договору іпотеки, посвідченого 31.05.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., за реєстровим № 2614; визнання АТ "Златобанк" попереднім іпотекодержателем - з 31.05.2012 - нерухомого майна згідно Договору іпотеки, посвідченого 31.05.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., за реєстровим №2614, а саме: рибного ярмарку та комплексу по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 4 і розташоване на двох земельних ділянках, а саме: земельній ділянці площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001 та земельній ділянці площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002.

ТзОВ "ТЛК "Арктика" подало до Господарського суду міста Києва клопотання про передачу справи на розгляд до Господарського суду міста Києва в межах справи про банкрутство ПАТ "Златобанк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі № 910/6176/18 задоволено клопотання ТзОВ "ТЛК "Арктика" про передачу справи на розгляд до Господарського суду міста Києва в межах справи про банкрутство. Справу №910/6176/18 за позовом Національного банку України до ПАТ "Златобанк", ТзОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", за участю третіх особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, про визнання договору недійсним вирішено направити за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах провадження у справі № 910/4475/19 про банкрутство ПАТ "Златобанк".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі № 910/6176/18 залишено без змін.

Ухвала та постанова обґрунтовані посиланням на норми ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), ст.ст. 20, 31 ГПК України та мотивовані тим, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника і спеціальні норми Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, та виходячи з контексту спірних правовідносин та предмету спору у даній даний спір підлягає вирішенню Господарським судом міста Києва в межах справи про банкрутство ПАТ "Златобанк" за правилами виключної підсудності та в порядку, встановленому законом про банкрутство.

Національний банк України звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/6176/18 скасувати, направити справу для продовження розгляду справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 касаційну скаргу Національного банку України призначено до розгляд у судовому засіданні на 04.12.2019.

Розглянувши матеріали касаційної скарги та з огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана Національним банком України касаційна скарга не може бути розглянута Верховним Судом по суті за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

За приписами п. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається із прохальної частини касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/6176/18, якою справу № 910/6176/18 направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах провадження у справі № 910/4475/19 про банкрутство ПАТ "Златобанк".

Частиною 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 цієї статті - на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відтак, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду та прийнятої за результатами її апеляційного перегляду постанови суду апеляційної інстанції, оскільки така ухвала суду першої інстанції (пункт 8 частини 1 статті 255 ГПК України) не визначена як судове рішення, яке підлягає касаційному оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 287 та частини 1 статті 304 ГПК України.

Отже, подана Національним банком країни касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції від 05.09.2018, прийняту за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 27.04.2018 про передачу справи №910/3406/18 Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, не може бути розглянута судом касаційної інстанції по суті за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України.

Зазначене свідчить про необхідність закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/6176/18.

Водночас Суд зазначає, що 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, окрім випадків наведених у вказаному пункті.

Відповідно до положень ч. 1, 3, 6 статті 7 даного Кодексу спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Керуючись статтями 234, 287, 293, 296, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ :

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України з перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 та ухвали Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/6176/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Ткаченко Н.Г.