Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. м. Житомир Справа № 906/538/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Гриценко Д.В. - дов. № б/н від 08.10.2019

від відповідача: Дідовець Ю.П. - дов № 26/795 від 24.10.2018

від третьої особи-1: Ульянов І. А. - дов № 449 від 11.05.2017,Красовський В.М., адвокат

від третьої особи-2:Красовський В.М.,адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся"

до Житомирської міської ради

за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1) ОСОБА_1 (м. Житомир)

2) ОСОБА_2 (м. Житомир)

про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення 5 сесії 7-го скликання №91 від 09.02.2016р

01.06.2016 до Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся" до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення 5 сесії 7-го скликання Житомирської міської ради № 91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном" в частині затвердження проекту землеустрою по передачі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 .

З урахуванням уточнення позовних вимог, яке прийнято ухвалою суду від 21.06.2016 як заява про зміну предмета позову, позивач просить визнати протиправним та скасувати пункт 64 додатку 1 рішення п`ятої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради № 91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном".

На підставі даного рішення вказаними особами зареєстровано право часткової спільної власності на земельну ділянку площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що п. 1 рішення Житомирської міської ради № 91 від 09.02.2016 є незаконним та порушує права ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся", оскільки підприємство є користувачем земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_4, на підставі державного акту на право користування землею Б № 022692, виданого на підставі рішення Житомирської міської ради від 26.02.1993, яке є чинним, тому обов`язковою умовою для прийняття Житомирською міською радою рішення № 91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном" в частині затвердження проекту землеустрою по передачі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , є згода землекористувача, тобто ПП "ТВЦ"Олеся".

Рішенням господарського суду Житомирської області від 15.08.2017 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 рішення суду залишене без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.02.2018 у справі №906/538/16 скасовано рішення господарського суду Житомирської області від 15.08.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2017, справу №906/538/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Ухвалою суду від 10.04.2018 прийнято справу № 906/538/16 до провадження судді Маріщенко Л.О. та призначено підготовче засідання.

10.05.2018 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме позивач просить витребувати у Житомирської міської ради, ОСОБА_1. і ОСОБА_2., в повному обсязі проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі якого було прийнято пункт 64 додатку 1 рішення п`ятої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради № 91 від 09.02.2016 року" Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном.

В ухвалі суду від 10.05.2018 зазначено щодо надання відповідачем суду оригіналу для огляду та копії для залучення до матеріалів справи в повному обсязі проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі якого було прийнято пункт 64 додатку 1 рішення п`ятої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради № 91 від 09.02.2016 року" Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном.

23.05.2018 від третіх осіб до суду надійшов відзив в якому просять відмовити в задоволенні позову. В своєму відзиві треті особи зазначили, що право власності на частки одноповерхових будинках належить третім особам, а право постійного користування на земельну ділянку, в тому числі і під будинками, нібито належить ПП "Олеся", що є порушенням загального принципу цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Жодного права власності на будівлю чи споруду, або їх частину як у ТВЦ "Олеся" так і в правонаступника ПП "ТВЦ Олеся" із 26.02.1993 не виникало. Відповідно до ст. 120 ЗК України особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах , на яких ця ділянка належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто до нового власника нерухомого майна від попереднього власника переходить право власності на земельну ділянку яка знаходиться під будинком і окремо це право не підлягає державній реєстрації, а також виникає право на отримання в користування та власність земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна. Відповідно перехід права власності на земельну ділянку під нерухомим майном (будівлею, спорудою) не передбачає права третьої особи мати право користування даної земельною ділянкою, а виникнення такого права користування перебуває в прямій залежності із правом власності на нерухоме майно ( будівлею, спорудою).

Також треті особи вказують на те, що рішенням господарського суду Житомирської області від 01.03.2010 у справі № 6/40-Д було повернуто Житомирській міській раді земельну ділянку площею 0,1266 га по АДРЕСА_4 в м. Житомирі. Дане рішення суду вступило в законну силу та було виконано 27.08.2012 шляхом складання акту прийому - передачі земельної ділянки. Тобто з моменту виконання рішення суду починаючи з 27.08.2012 по рішенню суду земельна ділянка площею 0,1266 га по АДРЕСА_4 знаходиться в користуванні Житомирської міської ради і нікому не надавалась будь-яке речове право на неї, в тому числі ПП "ТВЦ "Олеся".

Таким чином, право користування ПП "ТВЦ"Олеся" зменшилось на 0,1264 і на даний час складає 0,147 га. Також у відзиві зазначено, що в справі відсутня інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна де зазначалось, що будь яке речове право позивача зареєстровано на спірну земельну ділянку і воно якимось чином накладається на право власності третіх осіб, а також відсутній будь-який інший доказ який свідчить про це.

Ураховуючи викладене, просять відмовити в задоволені позову.

Ухвалою суду від 24.04.2018 зупинено провадження у справі №906/538/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №296/7294/16-а за позовом ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" до Житомирської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування пунктів 108 і 109 додатку до рішення 44 сесії 6 скликання від 20.03.2015р. № 881 "Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/зміні цільового призначення".

07.10.2019 ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання.

29.10.2019 Житомирською міською радою наданий суду відзив в якому зазначено, що згідно п. 1 рішення Житомирської міської ради "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою" від 26.12.2014 № 842 припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4000 га по АДРЕСА_4 ТВЦ "Олеся". На підставі клопотання ОСОБА_1., ОСОБА_8. від 05.09.2014, державних актів на право постійного користування землею від 13.07.2001 № 2691, від 23.11.1999 № 2049, від 21.09.2001 № 2773 пунктом 2 вищевказаного рішення надано дозвіл виконавчим органам влади на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га за адресою АДРЕСА_4 категорія земель - землі житлової та громадської забудови для подальшої реєстрації права власності на вказану земельну ділянку територіальною громадою міста Житомира. Рішенням Житомирської міської ради від 10.10.2014 № 783 "Про вилучення, припинення, надання права користування земельними ділянками юридичним особам, внесення змін до рішень міської ради" припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4000 га по АДРЕСА_4 ПП "ТВЦ "Олеся" у зв`язку із постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2014.

Вищевказаним рішенням від 10.10.2014 № 783 зараховано вилучені земельні ділянки загальною площею 6,0811 га ( в тому числі 5,0559 га, 0,0053 га, 0,0372 га, 0,4000 га, 0,5827 га) до земель комунальної власності територіальної громади міста не наданих у власність і користування. Згідно п.п. 108, 109 додатку до рішення 44 сесії 6 скликання Житомирської міської ради № 881 від 20.03.2015 "Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/зміна цільового призначення" надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 . земельної ділянки площею 0,1264 га по вул АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ( 02.01) та надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1264 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01).

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Крім того, відповідач у своєму відзиві також зазначає. що п. 64 рішення 5 сесії 7 скликання Житомирської міської ради "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном" від 09.02.16 № 91 є ненормативно правовим актом органу місцевого самоврядування , а є актом одноразового застосування, що вичерпує свою дію фактом його виконання, оскільки відомості про земельні ділянки внесені як до Державного земельного кадастру так і зареєстровані у відповідності до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно " та є таким, що прийняте в межах дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування. Таким чином відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 29.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача та представники третіх осіб в судовому засіданні проти позову заперечують та просять відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 1 рішенням Житомирської міської ради №91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном", затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано земельні ділянки у власність та оренду згідно з додатком.

Відповідно до п.64 додатку 1 до рішення № 91 від 09.02.2016 "Список громадян, яким надаються земельні ділянки у власність та будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок " надано у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку спільну часткову власність площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 а на підставі клопотання та договорів купівлі-продажу квартири №5002 від 03.10.2000 та №5279 від 27.02.2003 без права нового будівництва.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ПП "ТВЦ "Олеся" є користувачем земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_4 у м. Житомирі на підставі державного акту на право користування землею Б №0222692, виданого на підставі рішення Житомирської міської ради від 26.02.1993.

Посилаючись на ст. 118 Земельного кодексу позивач вважає, що обов`язковою умовою для прийняття Житомирською міською радою рішення №91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном" в частині затвердження проекту землеустрою по передачі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 Житомирі є згода землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), тобто ПП "ТВЦ"Олеся".

За вказаних обставин, позивач вважає, що оспорюване рішення №91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном" в частині затвердження проекту землеустрою по передачі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 Житомирі є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб.

Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Як було встановлено під час розгляду в касаційному порядку справи № 296/6647/16-ц та викладені у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 у справі № 296/6647/16-ц відповідно до пункту 2.5 рішення 17 сесії XXI скликання Житомирської міської ради народних депутатів від 26 лютого 1993 року малому спільному підприємству «Творчо-виробничий центр «Олеся» надано земельну ділянку площею 0,40 га для будівництва культурно-адміністративного центру з прибудованим дев`ятиповерховим житловим будинком на розі АДРЕСА_1 за рахунок знесення житлових будинків міської ради на АДРЕСА_3 і будинку по АДРЕСА_4 за умови погодження питання надання приміщень організаціям, які орендують будинок по АДРЕСА_4.23 червня 1993 року на підставі даного рішення малому спільному підприємству «Творчо-виробничий центр «Олеся» було видано державний акт на право користування землею серії Б № 022693, який зареєстрований у Книзі записів № 1 державних актів на право постійного користування землею за № 72. У цьому акті зазначено, що земля надана для будівництва культурно-адміністративного центру. Згідно рішень виконавчого комітету Корольовської районної ради народних депутатів від 03 липня 1985 року № 304 та від 15 липня 1987 року № 271 «Про обстеження технічного стану житлових будинків, розташованих на території району» житлові будинки АДРЕСА_1 були визнані ветхими. Рішенням Житомирської міської ради № 667 від 11 листопада 1993 року «Про надання жилої площі», громадянам згідно списку № 2, які мешкають у будинках АДРЕСА_1, що підлягають знесенню, надані благоустроєні квартири за рахунок «Творчо-виробничого центру «Олеся». З моменту державної реєстрації припинення малого спільного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся» з 17 листопада 1995 року права землекористувача перейшли до ПП ТВЦ «Олеся», яке є правонаступником малого спільного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся».

Рішенням Житомирської міської ради від 03 липня 2008 року № 676 «Про розгляд звернення приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся», підтверджено право користування останнім земельною ділянкою, площею 0,40 га, яка була надана малому підприємству «Творчо-виробничий центр «Олеся» в користування згідно рішення міської ради від 26 лютого 1993 року.

На підставі рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25 березня 1999 року № 143 та від 23 листопада 2000 року, квартири № 1, 2, 4 у ветхому будинку АДРЕСА_3 були продані фізичним особам у приватну власність. Згідно договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2000 року квартири №1, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та договору купівлі-продажу від 27 червня 2003 року квартири № 3 у цьому ж будинку, укладеного між нею та ОСОБА_4 , який діяв за дорученням, виданим виконавчим комітетом Житомирської міської ради від 12 лютого 2003 року за № 26/30, від імені територіальної громади м. Житомира в особі міської ради, Островська З.І. є власником вказаних квартир в даному будинку.

На підставі договору купівлі-продажу від 26 вересня 2002 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 .

На підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24 травня 2001 року № 319 ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,0295 га по АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і видано державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований 13 липня 2001 року за № 2691 у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею.

Будинок АДРЕСА_3 розміщений на земельній ділянці, яка включена до державного акта на право користування землею, що виданий ПП ТВЦ «Олеся».

Рішенням господарського суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 грудня 2015 року, у справі № 906/907/15 задоволено позов ПП ТВЦ «Олеся» до Житомирської міської ради про скасування п. 1.4 рішення № 783 від 10 жовтня 2014 року, п. 1 та 2 рішення № 842 від 26 грудня 2014 року. Визнано протиправним та скасовано п.п. 1.4 рішення сорокової сесії шостого скликання Житомирської міської ради №783 від 10 жовтня 2014 року «Про вилучення, припинення, надання права користування земельними ділянками юридичним особам, внесення змін до рішень міської ради». Визнано протиправним та скасовано п. 1 та 2 рішення сорок другої сесії шостого скликання Житомирської міської ради № 842 від 26 грудня 2014 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».

Указаним судовим рішенням, яке набуло законної сили установлено, що пунктом 1.4 рішення Житомирської міської ради № 783 від 10 жовтня 2014 року припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4 га ПП ТВЦ «Олеся» та доручено юридичному департаменту Житомирської міської ради звернутися до суду для претензійно-позовної роботи по звільненню та поверненню земельної ділянки по АДРЕСА_4. Окрім того, 26 грудня 2014 року Житомирською міською радою було прийнято рішення № 842, згідно п. 1 якого було припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4000 га ТВЦ «Олеся», а п. 2 цього ж рішення було надано дозвіл виконавчим органам влади на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га за адресою: ул. Київська, 6, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, для подальшої реєстрації права власності на вказану земельну ділянку територіальною громадою міста Житомира.

У вказаній господарській справі № 906/907/15 було також установлено, що державні акти фізичних осіб, які зазначені в оспорюваних рішеннях міської ради в якості правової підстави припинення права постійного землекористування ПП ТВЦ «Олеся», були видані фізичним особам лише у 2001 році. Між тим, означені державні акти видані за наявності державного акта на право постійного землекористування позивача, виданого у 1993 році. При цьому, згідно відповідного державного акта, виданого ПП ТВЦ «Олеся», площа земельної ділянки, відведеної останньому для користування становить 0, 40 га, тоді як третім особам було відведено земельну ділянку площею 0, 25 га за рахунок земель, які перебувають у користуванні позивача та за відсутності на те законних підстав.

Указаним судовим рішенням визнано безпідставним та немотивованим припинення права користування земельною ділянкою ПП ТВЦ «Олеся», площа якої становить 0, 40 га та поновлено указане підприємство у відповідних правах.

Таким чином відсутні докази того, що частина спірної земельної ділянки, яка з 1993 року перебуває у користуванні ПП ТВЦ "Олеся" вилучалася за згодою землекористувача компетентними органами з метою передачі її у власність громадянам.

Вказані вище обставини встановлені під час розгляду в касаційному порядку справи № 296/6647/16-ц та викладені у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 у справі № 296/6647/16-ц.

Судом також встановлено, що рішенням 44 сесії VI скликання Житомирської міської ради від 20.03.2015 року № 881 надано дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_1. на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном та зміною цільового призначення (п.108, 109 додатку).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира 12.04.2019 по справі № 296/7294/16-а зазначене рішення Житомирської міської ради від 20.03.2015 визнано протиправним та скасовано в частині пунктів 108, 109 додатку. При цьому в рішенні суду зазначено, що спірна земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 є складовою частиною земельної ділянки 0,40 га за адресою АДРЕСА_4, постійним землекористувачем якої є ПП ТВЦ "Олеся".

Відповідно до ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 рішенням Житомирської міської ради №91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном", затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано земельні ділянки у власність та оренду згідно з додатком.

Відповідно до п.64 додатку 1 до рішення № 91 від 09.02.2016 "Список громадян, яким надаються земельні ділянки у власність та будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок " надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку у спільну часткову власність площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватне підприємство «Творчо-виробничий центр «Олеся» є користувачем земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_4 на підставі державного акту на право користування землею серії Б № 022692 , виданого на підставі рішення Житомирської міської ради від 26.02.1993 р., яке на сьогоднішній день є чинним.

Незважаючи на це, Житомирська міська рада спірним рішенням затвердила проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надала земельну ділянки у спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка входить до складу земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_4 , всупереч положенням п. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не отримали відповідної письмової згоди Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся», яке є землекористувачем земельної ділянки площею 0,4000 га по АДРЕСА_4 , до складу якої і входить земельна ділянка площею 0,1 га по АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_3 перебуває у постійному користуванні ПП «ТВЦ «Олеся», а тому не могла передаватися у власність іншим особам без вилучення або без згоди користувача.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За змістом ч.1, ч.2 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, 09.02.2016р. - дату прийняття рішення Житомирської міської ради №91, в т.ч. в оскаржуваній частині), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

В статті 123 Земельного кодексу України, яка визначає порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування (у вищевказаній редакції) передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.123 Земельного кодексу України (в зазначеній редакції), особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У відповідності до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частинами 4,6 ст.123 Земельного кодексу України передбачено, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

- затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

- надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10 ст. 123 ЗК України).

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи, державний акт на право користування землею Б№022692, виданий у 1993 році Творчо-виробничому центру "Олеся" (правонаступником якого є Приватне підприємство "Творчо-виробничий центр "Олеся") про надання у безстрокове та безоплатне користування 0,40 га землі за адресою АДРЕСА_4, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №72.

Таким чином на час прийняття Житомирською міською радою рішення №91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном" в частині пункту 64 додатку, згідно з яким надано у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку спільну часткову власність площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 на підставі клопотання та договорів купівлі-продажу квартири №5002 від 03.10.2000 та №5279 від 27.02.2003 без права нового будівництва, користувачем даної земельної ділянки було ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" .

У відповідності до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим на відміну від права оренди і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст. 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяла на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул.

Чинним законодавством передбачений порядок припинення права користування земельною ділянкою.

Статтею 141 ЗК України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою.

Порядок добровільної відмови від права власності або права постійного користування земельною ділянкою, а саме: припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади, здійснюється за його заявою до відповідного органу ( ст. 143 ЗК України).

Статтею 143 ЗК України визначено підстави, за яких примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку.

З правового аналізу наведених норм права, слідує, що припинення права користування земельною ділянкою здійснюється в загальному або примусовому порядку на підставі рішення суду у випадках, перелік яких наведено у ст. 143 ЗК України і який є вичерпним.

Судом встановлено, що позивач є користувачем спірної земельної ділянки та його право на користування цією земельною ділянкою ні в загальному ні в примусовому порядку не припинялось.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України одним із способів захисту прав є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У даному випадку, з вищевикладеного вбачається, що оскаржуваний у справі акт органу місцевого самоврядування - рішення №91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном" в частині пункту 64 додатку1, згідно з яким надано у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку спільну часткову власність площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 не відповідає вимогам законодавства, а також, порушує законні права позивача у справі як постійного землекористувача земельною ділянкою, щодо якої прийнято рішення в оскаржуваній частині.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасування пункт 64 додатку 1 рішення п`ятої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради № 91 від 09.02.2016 "Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам під існуючим нерухомим майном".

3. Стягнути з Житомирської міської ради Житомирської області (10014, Житомирська обл., м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, буд. 4/2, ід код 04053625) на користь Приватного підприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся" (10025, м. Житомир, вул. Корольова, 44, ) -1 378,00 грн судового збору

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.12.19

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- - сторонам ( рек. з повід.)

4-5 третім особам ( рек. з повід.)