РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2019Справа № 910/13354/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ламі»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 460542,78 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ламі» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 460542,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №ПЗ/НХ-19604/НЮ від 23.04.2019, в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 448980 грн. Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення 9828,36 грн пені та 1734,42 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 15.10.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 25.10.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 02.11.2019. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 30.10.2019.

17.10.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява у якій останній повідомив суд, що сторонами може бути подано заяву про затвердження мирової угоди у справі, оскільки відповідач зобов`язався розрахуватись із позивачем в повному обсязі до 30.10.2019.

25.10.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній підтвердив факт укладення між сторонами спірного договору поставки №ПЗ/НХ-19604/НЮ від 23.04.2019 та належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару. Також відповідач вказав, що за незалежних від відповідача обставин термін оплати за договором було прострочено, у зв`язку з чим вказав, що оплата за договором відбудеться 28.10.2019.

08.11.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява у якій останній зазначив, що сторони не змогли домовитись щодо підписання мирової угоди, у зв`язку чим позивач просив суд розглянути справу у відповідності до положень ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

23.04.2019 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (відповідач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ламі» (позивач, постачальник) було укладено Договір поставки № ПЗ/НХ-19604/НЮ, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується у 2019 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію (товар) відповідно до Специфікації №1 (Додаток №1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, найменування товару: електрощітка (2019 року виготовлення).

Згідно з п.1.4 Договору, кількість та асортимент товару визначається у Специфікації №1 (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна визначається даним договором і приймається сторонами в національній валюті України. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації №1 (Додаток №1), включає вартість товару, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно п.5.1 даного договору.

Загальна сума договору складає 448980 грн у тому числі ПДВ 20% 74830 грн (п.3.2 Договору).

У п.4.1 Договору сторони погодили, що оплата за кожну партію поставленого товару по даному договору здійснюється покупцем у безготівковій формі не пізніше 20 (двадцяти) банківських днів після дати поставки партії товару, у відповідності з документами на дану партію товару, обумовлену згідно з п.6.1 Договору та при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно з п.5.1 Договору, постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP Київський головний матеріальний склад або інший підрозділ покупця, вказаний в заявці на поставку товару, у відповідності до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів - ІНКОТЕРМС у редакції 2010 року.

Відповідно до п.5.5 Договору, датою поставки товару вважається дата підписання покупцем видаткової накладної або акта приймання-передачі.

Пунктом 7.1.2 Договору визначено, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за поставлений товар.

За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором (п.8.1 Договору).

Відповідно до п.8.2.1 Договору, у разі порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Згідно з п.13.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання ті діє до 31.12.2019 включно.

Специфікацією №1 до договору сторони погодили поставку електрощітки, ТУ У 30.2-1:2016 ЕС71А, 2 (12,5ч32ч56) мм, у кількості 5000 шт., загальною вартістю 448980 грн разом з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов зазначеного договору передав відповідачеві товар, обумовлений договором на загальну суму 448980 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Видатковою накладною №25 від 01.07.2019 та Товарно-транспортною накладною №Р25 від 01.07.2019. Вказані видаткова та товарно-транспортна накладна підписані уповноваженими представниками обох сторін. Доказів щодо наявності спорів стосовно якості або кількості поставленого позивачем товару матеріали справи не містять.

Однак відповідач поставлений товар не оплатив, станом на час прийняття рішення у даній справі, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст.265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань з своєчасної оплати вартості поставленого товару належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів здійснення оплати відповідачем поставленого позивачем товару, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача 448980 грн основної заборгованості.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1734,42 грн трьох відсотків річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних, судом встановлено, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 9828,36 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.8.2.1 Договору, у разі порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та положень укладеного договору, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин, або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ламі» (49064, м. Дніпро, вул. Мічуріна, буд. 4; ідентифікаційний код 41176104) 448980 (чотириста сорок вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн заборгованості, 1734 (одна тисяча сімсот тридцять чотири) грн 42 коп. інфляційних втрат та 9828 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 36 коп. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 6908 (шість тисяч дев`ятсот вісім) грн 15 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 02.12.2019.

Суддя Я.В. Маринченко