ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Справа № 916/81/19
м.Одеса, проспект Шевченка,29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів В.В. Бєляновського, К.В. Богатиря

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №713 від 04.11.2019р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Гранум Трейдінг» - Русаков С.О. - за ордером;

від ТОВ «Термінал-7» - Гульчак О.В. - за ордером;

від ТОВ «Гранум Інвест» - не з`явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум Трейдінг»

на рішення господарського суду Одеської області від 30 липня 2019 року

у справі №916/81/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум Трейдінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-7»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранум Інвест»

про стягнення 670000грн.

склад суду першої інстанції: головуючий суддя І.А. Малярчук, судді Г.Є. Смелянець, Р.В. Волков

час і місце ухвалення рішення: 30.07.2019р. 16:30год., м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №13

повне рішення складено 31.07.2019р.

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 04.12.2019р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

10.01.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранум Трейдінг» (надалі - позивач, ТОВ «Гранум Трейдінг») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-7» (надалі - відповідач, ТОВ «Термінал-7»), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 670000грн. та всі судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.03.2017р. між ним (Позикодавець) та ТОВ «Термінал-7» (Позичальник) було укладено договір поворотної фінансової допомоги №ФП24/03/2017 зі строком її повернення до 23.03.2018р. На виконання умов договору №ФП24/03/2017 від 24.03.2017р. позивач перерахував відповідачу 670000грн. поворотної фінансової допомоги, яку відповідач не повернув, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 670000грн.

З посиланням на норми ст.ст. 15,16, 530, 549, 611, 612, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.193 ГК України позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2019р. (суддя І.А.Малярчук) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 20.02.2019р.

18.02.2019р. позивач подав місцевому господарському суду заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 19.02.2019р.

Ухвалою суду першої інстанції від 11.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 25.03.2019р.

Ухвалою місцевого господарського суду від 25.03.2019р. зупинено провадження у справі у зв`язку із надходженням 20.03.2019р. до суду від Південно-Західного апеляційного господарського суду запиту про надсилання справи №916/81/19 для розгляду апеляційної скарги ТОВа «Гранум Трейдінг» на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.02.2019р.

11.04.2019р. відповідач подав суду першої інстанції відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. та зазначив, що визнає факт укладення із позивачем договору поворотної фінансової допомоги №ФП24/03/2017 від 24.03.2017р., отримання від позивача за цим договором поворотної фінансової допомоги в сумі 670000грн., однак, 30.11.2017р. між ТОВ «Термінал-7» (Боржник-1), ТОВ «Гранум Інвест» (Боржник-2) та ТОВ «Гранум Трейдінг» (Кредитор) було укладено договір, за яким боргові зобов`язання відповідача перед позивачем за договором №ФП24/03/2017 від 24.03.2017р. переведено з ТОВ «Термінал-7» на ТОВ «Гранум Інвест», отже починаючи з 30.11.2017р. боржником по сплаті поворотної фінансової допомоги перед позивачем є саме ТОВ «Гранум Інвест», а не ТОВ «Термінал-7».

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. ухвалу господарського суду Одеської області від 19.02.2019р. залишено без змін. Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.05.2019р. поновлено провадження по справі та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні.

29.05.2019р. ТОВ «Гранум Трейдінг» подало місцевому господарському суду відповідь на відзив, де вказало, що заперечує факт існування та/або підписання будь-яких договорів про заміну боржника у зобов`язанні, а саме договору про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язання) від 30.11.2017р. Копія договору від 30.11.2017р., яка надана відповідачем до відзиву, не містить підпису директора ТОВ «Термінал-7» ОСОБА_2, що свідчить про його неукладеність, а отже такий договір не тягне за собою жодних юридичних наслідків. Оскільки договір фінансової допомоги укладався між сторонами в письмовій формі, то й договір про заміну боржника повинен укладатись в письмовій формі, однак, відсутність підпису на договорі свідчить про його неукладеність, оскільки відсутнє волевиявлення ТОВ «Термінал-7». Статтею 520 ЦК України чітко визначено, що заміна боржника може здійснюватись виключно за згодою кредитора, тоді як кредитор - ТОВ «Гранум Трейдінг» договір про заміну боржника не підписувало, ТОВ «Гранум Інвест» також не укладало таких договорів, у випадку укладання договору про заміну боржника (який доданий до відзиву) ТОВ «Гранум Трейдінг» мало б провести загальні збори, на яких вирішити вказане питання, однак, такі збори ТОВ «Гранум Трейдінг» не проводились. Поданий відповідачем документ містить безліч дефектів, які свідчать про неукладеність договору, а отже він не потребує окремого оскарження, оскільки факт його неукладеності суд може встановити в даному провадженні. Відповідно до п.8.13.9. Статуту відповідача директор не має права без згоди загальних зборів учасників вчиняти від імені товариства будь-які разові правочини, у тому числі договори на суму, що перевищує 100000грн. З огляду на те, що вартість начебто підписаного договору про заміну боржника перевищує 100000грн., необхідним є рішення загальних зборів ТОВ «Термінал-7», якого відповідач не надав.

29.05.2019р. позивач подав суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 11.07.2019р.

25.06.2019р. відповідач подав місцевому господарському суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що у нього наявний оригінал договору від 30.11.2017р., в якому наявні всі обов`язкові реквізити, печатки та підписи сторін. В рамках виконання зобов`язань перед ТОВ «Гранум Інвест» ним переведено платіж у розмірі 100000грн. за платіжним дорученням від 06.02.2018р. із призначенням платежу повернення фінансової допомоги згідно договору №ФП17/10/2016 від 17.10.2016р. та договору про заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р. З огляду на те, що ТОВ «Гранум Інвест» отримало кошти у розмірі 100000грн., правочин щодо заміни боржника у зобов`язанні є дійсним. Згідно заявленої позивачем претензії - вимоги про повернення грошових коштів 16/10/2018-1 від 16.10.2018р. позивач вимагає перерахувати заборгованість за договорами поворотної фінансової допомоги у розмірі - 11404391,60грн., з яких: основний борг 7610500грн. (за чотирма договорами поворотної фінансової допомоги) ; заборгованість за відсотками річних 1385393,20грн.; заборгованість за пенею 1652747,47грн.; заборгованість за штрафом (неустойкою) 380525грн.; інфляційні втрати 375225,92 грн. Тоді як додавши суми поворотної фінансової допомоги за договорами №ФП24/10/17 від 24.03.2017р., №ФП10/04/17 від 10.04.2017р., №ФП07/12/2016 від 07.12.2016р. та вирахувавши суми повернутої допомоги, вбачається, що при обрахунку суми заборгованості по даному позову, позивач у позовних вимогах врахував суму 100000грн., сплачену відповідачем на користь ТОВ «Гранум Інвест». Позивач та третя особа знаходяться за однією податковою адресою та мають одного і того ж директора, який призначається спочатку на одне товариство, а потім на інше.

Ухвалою місцевого господарського суду від 05.06.2019р. призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії від 06.06.2019р. для розгляду справи №916/81/19 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя І.А.Малярчук, судді Г.Є. Смелянець, Р.В.Волков.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.06.2019р. (головуючий суддя І.А.Малярчук, судді Г.Є. Смелянець, Р.В.Волков) прийнято справу №916/81/19 до колегіального розгляду та призначено підготовче засідання на 25.06.2019р.

25.06.2019р. ТОВ «Термінал-7» подало суду клопотання визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву та продовження строку на подання відзиву.

Ухвалою місцевого господарського суду від 25.06.2019р., яка занесена до протоколу судового засідання (т.2, а.с.122) продовжено строк відповідачу на подання відзиву на позов; залучено відзив, який було подано до суду від 11.04.2019р. до матеріалів справи; залучено до матеріалів справи відповідь на відзив від 29.05.2019р. та заперечення на відповідь на відзив від 25.06.2019р.

02.07.2019р. позивач подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що заміна боржника за договором фінансової допомоги від 24.03.2017р. №ФП 24/03/2017 не відбувалась, оскільки відповідно до умов договору про заміну боржника від 30.11.2017р. (пункт 2) боржник -1 (ТОВ «Термінал-7») переводить на боржника - 2 (TOB «Гранум Інвест») зобов`язання з перерахування суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 670000грн., що виникло у боржника -1 на підставі договору № ФП/10/04/2017. Однак, предметом розгляду у даній справі є договір від 24.03.2017р. №ФП 24/03/2017 і у відзиві ТОВ «Термінал-7» визнав отримання грошових коштів за вказаним договором та їх перерахування підтверджується банківськими документами, які додавались до позову. З огляду на те, що долучений до відзиву договір не містить доказів обставин, що є предметом розгляду у даній справі він не може вважатись належним та враховуватись при винесенні рішення по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.07.2019р. залучено ТОВ «Гранум Інвест» до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

18.07.2019р. третя особа подала суду першої інстанції пояснення, в яких просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та зазначила, що після укладення договору про заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р. між сторонами укладено договір про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р., відповідно до якого ТОВ «Термінал-7» зобов`язалось повертати борг на користь ТОВ «Гранум Трейдінг» за раніше укладеними договорами фінансової допомоги. Відповідно до п.2 зазначеного договору ТОВ «Гранум Трейдінг» отримало право вимагати від ТОВ «Термінал -7» повернення заборгованості за договорами поворотної фінансової допомоги.

В додатки до пояснень надано копію договору про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р.

23.07.2019р. ТОВ «Термінал-7» подало місцевому господарському суду відповідь на пояснення третьої особи, в яких зазначило, що не погоджується із твердженнями третьої особи, оскільки представником позивача повністю заперечувалася наявність договору про заміну боржника від 30.11.2017р., надавалися пояснення щодо підроблення зазначеного документа та відомості від третьої особи, яка залучена в подальшому, про непідписання його, заявлялися безпідставні клопотання про призначення експертизи, із чого вбачається зловживання представником позивача процесуальними правами, введення колегії суддів в оману, надання недостовірних даних.

Крім того, поданий разом із поясненнями третьої особи договір про заміну боржника у зобов`язанні №2 від 05.03.2018р. директором ТОВ «Термінал-7» Бибкіним Є.М. не підписувався та не укладався, про що викладено у заяві свідка. ТОВ «Гранум Інвест» не виконало взяті на себе зобов`язання за договором від 30.11.2017р., не сплативши жодної суми за договорами про надання поворотної фінансової допомоги, тому не набуло статусу кредитора, а є лише боржником перед позивачем у справі. Від ТОВ «Гранум Інвест» відповідач не отримував будь-яких платежів або коштів, тому він не може виступати кредитором та передавати права вимоги, не набувши його, іншим юридичним або фізичним особам.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.07.2019р. (головуючий суддя І.А.Малярчук, судді Г.Є.Смелянець, Р.В. Волков) відмовлено у задоволенні позову.

Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.ст.1046, 1049(ч.ч.1,3) ч.ч.525,526, ч.1 ст.530, ч.1 ст.612, 627, 628 ЦК України, ст.ст.74, 76-79, 91, 86, 87 ГПК України та вмотивоване наступним:

- між ТОВ «Гранум Трейдінг» та ТОВ «Термінал-7» 24.03.2017р. було укладено договір поворотної фінансової допомоги №ФП24/03/2017. На виконання договору №ФП24/03/2017 позивач перерахував на користь відповідача поворотну фінансову допомогу у розмірі 670000грн. за платіжним дорученням №178200331 від 24.03.2017р., однак, відповідач у строк до 23.03.2018р., як то передбачили сторони у вказаному договорі її не повернув, у зв`язку з чим перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 670000грн.

- при цьому, до справи відповідачем надано договір від 30.11.2017р., укладений між ТОВ «Термінал-7», ТОВ «Гранум Інвест» та ТОВ «Гранум Трейдінг», відповідно до якого боргові зобов`язання відповідача перед позивачем по договору №ФП24/03/2017 від 24.03.2017р. переведено на ТОВ «Гранум Інвест», за умови чого відповідати за позовом у даній справі має ТОВ «Гранум Інвест», а не ТОВ «Термінал-7».

- твердження позивача стосовно того, що ТОВ «Гранум Трейдінг» не підписувався договір від 30.11.2017р. не підтверджено позивачем документально. Наявність підпису та печатки ТОВ «Гранум Трейдінг» на договорі від 30.11.2017р., прямо вказує на факт наявності згоди кредитора - ТОВ «Гранум Трейдінг» у порядку ст.520 ЦК України на заміну боржника у зобов`язанні;

- посилання на те, що ТОВ «Гранум Інвест» не підписано договір про заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р. спростовуються наявністю на вказаному договорі підпису директора та печатки зазначеного товариства. Посилання позивача на наявність у директора ТОВ «Термінал-7» обмежень щодо укладання без згоди загальних зборів учасників товариства значних правочинів не відповідають дійсності, оскільки положення Статуту ТОВ «Термінал-7», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 27.04.2017р. (протокол №25), який діяв на момент укладення договору від 30.11.2017р., не містить обмежень повноважень директора на укладання значних правочинів;

- п.1.1.4. договору від 30.11.2017р. визначено його предмет та вимоги за яким договором передаються, а саме вказано договір №ФП24/03/2017 від 24.03.2017р., тоді як у п.2.1.4. при вірному зазначенні суми неповернутої фінансової допомоги та дати договору помилково вказано інший номер договору - №ФП10/04/2017. Про допущення помилки зазначив у своїх поясненнях суду відповідач. На запитання суду стосовно можливості підтвердити наявність інших правовідносин між позивачем та відповідачем (договорів), крім визначених у п.1.1. договору від 30.11.2017р., сторони відповідних пояснень та доказів не подали.

- суд бере до уваги той факт, що відповідач на виконання договору від 30.11.2017р. сплатив на користь ТОВ «Гранум Інвест» (новий боржник) 100000грн. за платіжним дорученням від 06.02.2018р. із призначенням платежу повернення фінансової допомоги згідно договору №ФП17/10/2016 від 17.10.2016р. та договору про заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р.;

- поданий до справи договір про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р., укладений між ТОВ "Термінал-7» (боржник), ТОВ «Гранум Трейдінг» (новий кредитор), ТОВ «Гранум Інвест» (первісний кредитор), який, до речі, містить посилання на договір про заміну боржника від 30.11.2017р., є не первинною, а додатковою підставою для обґрунтування заявлених позовних вимог.

За вищезазначених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

30.08.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга ТОВа «Гранум Трейдінг» (надіслана скаржником поштою 23.08.2019р.) на рішення від 30.07.2019р., в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що:

- при детальному дослідженні умов договору від 30.11.2017р. встановлено, що переведення зобов`язань здійснюється відносно договорів фінансової допомоги, вказаних у розділі 2 цього Договору. Проте, згідно з п.2.1.4 Договору, Боржник-1 переводить на Боржника-2 зобов`язання з перерахування Кредитору суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 670000грн., що виникло у Боржника-1 на підставі Договору № ФП 10/04/2017. Предметом позовних вимог по справі є стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги № ФП 24/03/2017. Отже, договір про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язань) від 30.11.2017 не припинив зобов`язання відповідача перед позивачем за договором фінансової допомоги № ФП 24/03/2017. Фактично, суд відступив від редакції договору, укладеної сторонами в письмовій формі, та змінив її умови, а саме п.2.1.4., на користь відповідача.

- з урахуванням того, що сторони були вільними в укладенні самого договору про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язань) від 30.11.2017р., так і його умов, беручи до уваги його обов`язковий характер для сторін, суд повинен був виходити з його буквального (реального) змісту. Суд при застосуванні цього Договору не мав права односторонньо відступати від положень договору, а саме - односторонньо перекручувати пункт 2.1.4 Договору під інтереси відповідача;

- назвавши умову Договору «помилкою», суд односторонньо виклав пункт 2.1.4. в наступній редакції: «Боржник-1 переводить на Боржника-2 зобов`язання з перерахування Кредитору суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 670 000,00 грн., що виникло у Боржника-1 на підставі Договору № ФП 24/03/2017». Проте, в чинній редакції пункту 2.1.4 Договору, яку повинен був застосувати суд без будь-яких застережень, міститься посилання на іншу назву договору - № 10/04/2017;

- суд першої інстанції, змінивши умови договору про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язань) від 30.11.2017р. (пункт 2.1.4), проігнорував, що відповідна вимога до суду не заявлялась ані позивачем, ані відповідачем. Відповідач не заявляв вимогу про недійсність п.2.1.4. Договору у зв`язку з помилкою щодо обставин, які мають істотне значення, а тому суд безпідставно та протиправно перекрутив вказану умову під корисливий інтерес відповідача;

- суд надав неправильну оцінку умовам договору про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р. та, відповідно, дійшов помилкового висновку про відмову в позові;

- суд не надав жодної оцінки тому факту, що відповідач визнав своє зобов`язання за договором про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р. шляхом його підписання директором відповідача;

- договір про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р. не є відкладальним та не містить в собі жодних відкладальних умов, а тому він є обов`язковим для сторін поза залежністю, чи настануть певні юридичні обставини чи ні;

- суд першої інстанції дав помилкову оцінку договору про відступлення права вимоги № 2 від 05.03.2018р., не врахував, що за його умовами саме ТОВ «Термінал-7» несе відповідальність за невиконання грошового зобов`язання відносно ТОВ «Гранум Трейдінг;

- відповідач подав відзив на позов разом з доданими документами (серед яких - копія договору про Заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р.) лише 11.04.2019р., тобто через 1 місяць після закриття підготовчого провадження по справі та через 3 місяці після відкриття провадження по справі;

- прийнявши відзив відповідача, який був поданий не під час підготовчого засідання всупереч нормам ГПК України, суд фактично поновив відповідачу строк на вчинення відповідної процесуальної дії. Проте, суд прийняв вказане рішення без постановлення ухвали, що свідчить про недотримання вимог ч.5 ст.119 ГПК України;

- суд першої інстанції повинен був вирішувати справу за наявними матеріалами і без врахування доказів, наданих відповідачем до відзиву (у тому числі, договору про заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р.);

- суд незаконно відмовив позивачу у призначенні почеркознавчої експертизи, оскільки позивач повідомив суду, що директор ТОВ «Гранум Трейдінг», ОСОБА_1 ніколи не підписувала договір від 30.11.2017р., а тому такий документ має явні ознаки підроблення та не може використовуватися в якості належного і допустимого письмового доказу по зазначеній справі. Самостійно провести експертне дослідження в позивача не було можливості з огляду на відсутність оригіналу договору про заміну боржника, укладеного між ТОВ «Термінал 7», ТОВ «Гранум Трейдінг» та ТОВ «Гранум Інвест». Позивач заперечував і продовжує заперечувати проти укладання з його боку договору про заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р.. Єдиним способом для усунення будь-яких сумнівів у справжності підписів у вказаному договорі - призначення і проведення судової почеркознавчої експертизи незалежною експертною установою.

Також в апеляційній скарзі містилась заява про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.09.2019р. апеляційну скаргу залишено без руху; ухвалою від 24.09.2019р. поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Гранум Трейдінг» надано іншим учасником строк для подання відзиву та клопотань з процесуальних питань до 11.10.2019р. та зупинено дію рішення господарського суду Одеської області від 30.07.2019р. у даній справі.

09.10.2019р. до суду ТОВ «Термінал-7» подало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відзиві зазначено, що Договір про заміну боржника від 30.11.2017р. містить всі необхідні реквізити, підписи та печатки сторін (оригінал оглянуто в судовому засіданні), тому твердження щодо непідписання зазначеного договору минулим директором ТОВ «Гранум Трейдінг» не підтверджені жодним доказом.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.10.2019р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні 05.11.2019р.

У зв`язку із перебуванням судді І.Г.Філінюка з 28.10.2019р. по 22.11.2019р. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду №713 від 04.11.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/81/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.11.2019р. прийнято справу №916/81/19 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир.

Судове засідання, призначене на 05.11.2019р. було відкладене на 21.11.2019р., на 21.11.2019р. - відкладено на 04.12.2019р. у зв`язку із неявкою представника третьої особи.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстави законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

ТОВ «Гранум Інвест» свого представника в жодне засідання суду апеляційної інстанції не направило, було повідомлено про призначення судового засідання на 04.12.2019р. шляхом направлення копії ухвали суду від 21.11.2019р. та розміщення 21.11.2019р. на офіційному сайті Південно-західного апеляційного господарського суду відповідного повідомлення.

За таких обставин та враховуючи, що ТОВ «Гранум Інвест» до відділення пошти за отриманням ухвал про відкриття апеляційного провадження від 24.09.2019р. та про призначення справи до розгляду від 15.10.2019р. (копії вищезазначених ухвал повернулись до суду із відмітками відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання» - т.3, а.с.58,84), приймаючи до уваги, що судом апеляційної інстанції вжито всіх належних заходів для повідомлення третьої особи, колегія суддів ухвалила розглянути справу в судовому засіданні 04.12.2019р.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що 24.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранум Трейдінг» (Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал-7» (Позичальник) було укладено договір №ФП 24/03/2017 про надання поворотної фінансової допомоги (надалі - Договір від 24.03.2017р.) (т.1, а.с.17), відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 якого Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Поворотна фінансова допомога (надалі допомога) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана позичальнику у користування на визначений строк відповідно до даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Згідно із п.п.2.1-2.4 Договору від 24.03.2017р. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 670000грн. без ПДВ. Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем частинами або повністю. Поворотна фінансова допомога використовується для забезпечення поточної господарської діяльності позичальника.

У пунктах 3.1., 3.2 Договору від 24.03.2017р. сторони визначили, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню по 23.03.2018р. включно. Позичальник має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомогу Позикодавцю. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позикодавця. Фінансова допомога вважається повернутою з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Позикодавця.

Відповідно до п.7.1 Договору від 24.03.2017р. він вступає в силу з моменту перерахування грошових коштів на рахунок позичальника та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за договором.

На виконання умов Договору від 24.03.2017р. ТОВ «Гранум Трейдінг» перерахувало ТОВу «Термінал-7» 670000грн., що підтверджується копією платіжного доручення №178200331 від 24.03.2017р. (т.1, а.с.18) та копією банківської виписки по рахунку позивача у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» від 24.03.2017р. (т.1, а.с.91).

16.10.2018р. позивач надіслав відповідачу претензію-вимогу №16/10/2018-1 (т.1, а.с.19-21) про сплату коштів, яка залишена відповідачем без реагування.

30.11.2017р. між ТОВ «Термінал-7» (Боржник-1), ТОВ «Гранум Інвест» (Боржник-2), ТОВ «Гранум Трейдінг» (Кредитор) було укладено договір про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язань) (т.1, а.с.195), згідно умов п.1.1 (п.п.1.1.1-1.1.4) якого договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язань (переведенням зобов`язань) щодо повернення Боржником-1 Кредитору суми поворотної фінансової допомоги, на підставі наступних договорів про надання поворотної фінансової допомоги (в подальшому - договори фінансової допомоги):

- договір про надання поворотної фінансової допомоги №ФП 10/04/2017 від 10.04.2017р., укладений між Боржником-1 та Кредитором, в подальшому договір №ФП 10/04/2017;

- договір про надання поворотної фінансової допомоги №ФП 17/10/2016 від 17.10.2016р., укладений між боржником-1 та кредитором в подальшому - договір №ФП 17/10/2016;

- договір про надання поворотної фінансової допомоги №ФП 07/12/2016 від 07.12.2016р., укладений між Боржником-1 та Кредитором, в подальшому - договір №ФП 07/12/2016;

-договір про надання поворотної фінансової допомоги №ФП 24/03/2017 від 24.03.2017р., укладений між боржником-1 та кредитором, в подальшому - договір №ФП 24/03/2017.

Згідно із п.2 Договору від 30.11.2017р. Боржник-1 переводить на Боржника-2 зобов`язання з перерахування кредитору:

- суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 2255000грн., що виникло у Боржника-1 на підставі договору №ФП 07/12/2016 (п.п.2.1.1 Договору від 30.11.2017р.);

- суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 2630000грн., що виникло у Боржника-1 на підставі договору №ФП 17/10/2016 (п.п.2.1.2 Договору від 30.11.2017р.);

- суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 2155500грн., що виникло у Боржника-1 на підставі договору №ФП 10/04/2017 (п.п.2.1.3 Договору від 30.11.2017р.);

- суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 670000грн., що виникло у Боржника-1 на підставі договору №ФП 10/04/2017, що разом складає 7710500грн. (п.п.2.1.4 Договору від 30.11.2017р.).

Боржник-2 приймає від Боржника-1 вищезазначені зобов`язання з оплати кредитору суми поворотної фінансової допомоги в загальному розмірі 7710500грн. та погоджується сплатити кредитору таку суму в строк до 31.05.2018р. Кредитор та Боржник-2 погоджуються, що підставою сплати Боржником-2 суми поворотної фінансової допомоги в загальній сумі 7710500грн. є договори фінансової допомоги та даний договір про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язань) (п.п.1.1., 2.1. договору).

Згідно із п.п.3.1.-3.3 Договору від 30.11.2017р. в результаті вищезазначеного переведення зобов`язань, Кредитор та Боржник-2 погоджуються встановити термін повернення загальної суми поворотної фінансової допомоги за договорами фінансової допомоги у розмірі 7710506грн. до 31.05.2018р. Таким чином, зобов`язання Боржника-2 щодо сплати кредитору суми поворотної фінансової допомоги за договорами фінансової допомоги у розмірі 7710500грн. підлягає виконанню у період з дати підписання даного договору до 31.05.2018р. Кредитор та Боржник-2 погоджуються, що перерахування загальної суми поворотної фінансової допомоги за договорами фінансової допомоги у розмірі 7710500грн. здійснюється за банківськими реквізитами Кредитора, що зазначаються у відповідному рахунку, який виставляється кредитором боржнику-2. Внаслідок виконання Боржником-2, перед кредитором зобов`язань, передбачених п.2.2. договору, до Боржника-2 переходять всі права Кредитора, в тому числі, право вимоги від боржника-1 сплати суми поворотної фінансової допомоги за договорами фінансової допомоги у розмірі 7710500грн. Боржник-1 та Боржник-2 погоджуються встановити термін повернення Боржником-1 на поточний рахунок Боржника-2 загальної суми поворотної фінансової допомоги за договорами фінансової допомоги у розмірі 7710500грн. до 31.05.2018р.

Відповідно п.п.5.1.-5.2. Договору від 30.11.2017р. цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п.5.1. цього договору та діє до повного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань.

Згідно із п.8.13.9. Статуту ТОВ «Термінал-7», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 25.06.2018р., оформленого протоколом №27, директор не має право без згоди Загальних зборів учасників укладати правочини, в яких предметом застави, іпотеки, оренди, продажу, поруки, гарантії є майно (основні фонди), яке належить Товариству на праві власності, а також вчиняти конкретні фактичні та юридичні дії, направлені на відчуження будь-яким способом майна (основних фондів) Товариства, яке належить йому на праві власності та інших підставах. Директор не має право без згоди Загальних зборів учасників вчиняти від імені Товариства будь- які разові правочини, у тому числі договори та зовнішньоекономічні контракти на суму, що перевищує 100 000 (Сто тисяч гривень 00 копійок) з однією особою (фізичною або юридичною). Директору заборонено без згоди Загальних зборів учасників та відповідного рішення Учасників, яке має бути оформлене у письмовій формі, вчиняти правочини (у т.ч. - договори та контракти), які передбачають отримання кредиту, відчуження майна Товариства. Під відчуженням майна у цьому випадку сторони розуміють відчуження шляхом укладання договорів купівлі-продажу, дарування, застави, міни тощо, чи передачею до статутного фонду (капіталу) іншого товариства.

Положення Статутів ТОВ «Термінал-7», затверджених рішеннями загальних зборів учасників від 27.04.2017р. (протокол №25) та від 04.06.2018р. (протокол №26), вищевказаних обмежень повноважень директора на укладання значних правочинів не містить.

Відповідачем до матеріалів справи надано заяву свідка - ОСОБА_2 від 23.07.2019р., посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Токарською Т.В., в якій зазначено, що ОСОБА_2 працює на посаді директора ТОВ «Термінал-7» відповідно до наказу про призначення від 24.03.2016р.; ним, як директором ТОВ «Термінал-7», договір про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р. не укладався та не підписувався. У заяві також зазначено, що ОСОБА_2 , як директором ТОВ «Термінал-7», укладався тристоронній договір про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язань) від 30.11.2017р.

Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №2 від 05.03.2018р. (т.2, а.с.157), укладеного між ТОВ «Термінал-7» (Боржник), ТОВ «Гранум Трейдінг» (Новий кредитор), ТОВ «Гранум Інвест» (Первісний кредитор), боржник є боржником Первісного кредитора, а Первісний кредитор є кредитором боржника на загальну суму в 7610500грн. за договором про заміну боржника від 30.11.2017р. За цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові до боржника відповідно вищенаведеному п.А цього договору, і стає кредитором за боржника. Новий кредитор повністю одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника борг останнього, зазначений в вищенаведеному п.А цього договору, який підтверджується відповідними первісними документами первісного кредитора з боржником. Підписанням цього договору сторони підтверджують передачу первісним кредитором новому кредитору всіх оригіналів документів на підтвердження права вимоги від боржника, зазначений у вищенаведеному п.А цього договору. Після вчинення сторонами цього договору новий кредитор стає боржником первісного кредитора в загальній сумі зобов`язання, право на вимогу якого відступається згідно з цим договором. Первісний кредитор і новий кредитор окремо узгоджують строки та умови розрахунків нового кредитора з первісним кредитором (п.п.А, 1, 2, 3, 6 договору).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВа «Гранум Трейдінг» до ТОВ «Термінал-7» (з чим погоджується суд апеляційної інстанції) з огляду наступного.

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (ч.1 ст.510, ч.1 ст.520, ч.1 ст.521 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.627, ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, до справи відповідачем надано копію Договору від 30.11.2017р., за умовами якого зобов`язання відповідача перед позивачем за Договором від 24.03.2017р. переведено на ТОВ «Гранум Інвест».

Оригінал цього договору оглядався судом першої інстанції, у зв`язку із чим встановлено, що на ньому наявні підписи осіб, які його уклали, посвідчені печатками, у тому числі директора ТОВ «Гранум Трейдінг».

У пункті 1.1.4. Договору від 30.11.2017р. визначено його предмет та вимоги за яким договором передаються, а саме вказано, поміж інших, договір №ФП24/03/2017 від 24.03.2017р., тоді як у п.2.1.4. при вірному зазначенні суми неповернутої фінансової (670000грн.) допомоги та дати договору вказано інший номер договору - №ФП10/04/2017.

Про допущення помилки зазначив у своїх поясненнях суду представник відповідача в суді першої інстанції та додатково в засіданні суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів констатує, що позивачем не доведено обставини існування між ними інших договірних відносин з надання фінансової допомоги на суму 670000грн., крім тих, що виникли на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги №ФП24/03/2017 від 24.03.2017р., зокрема, матеріали справи не містять копії договору про надання поворотної фінансової допомоги №ФП 10/04/2017 на суму 670000грн.

З цих підстав колегія суддів відхиляє аргументи скаржника стосовно «перекручення» фактичних обставин на користь позиції відповідача, адже на переконання колегії суддів дійсно мала місце технічна описка в тексті договору в частині номеру договору від 24.03.2017р. на суму 670000грн.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що твердження позивача стосовно того, що ТОВ «Гранум Трейдінг» не підписувався договір від 30.11.2017р. не підтверджено позивачем документально.

Наявність підпису директора та печатки ТОВ «Гранум Трейдінг» на оригіналі Договору від 30.11.2017р. прямо вказує на факт наявності згоди кредитора - ТОВ «Гранум Трейдінг» у порядку ст.520 ЦК України на заміну боржника у зобов`язанні.

З урахуванням вищевикладеного, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що відповідати за позовом ТОВа «Гранум Трейдінг» у даній справі має ТОВ «Гранум Інвест», а не ТОВ «Термінал-7», оскільки відбулась заміна боржника у зобов`язанні за договором від 24.03.2017р. відповідно положень ст.520 ЦК України, що підтверджується належними та допустимими доказами у розумінні вимог стю521 ЦК України.

Решту доводів апеляційної скарги ТОВ «Гранум Трейдінг» колегія суддів відхиляє з огляду наступного.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 670000грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги №ФП 24/03/2017р. від 24.03.2017р.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається (розрахунки заборгованості до претензії - т.1, а.с.20 зворот-23), що між ТОВ «Гранум Трейдінг» та ТОВ «Термінал-7» було укладено 4 договори поворотної фінансової допомоги:

- №ФП 17/10/2016 від 17.10.2016р. на суму 3250000грн.;

- №ФП 07/12/2016 від 07.12.2016р. на суму 2255000грн.;

- №ФП 24/03/2017 від 24.03.2017р. на суму 670000грн.;

- №ФП 10/04/2017 від 10.04.2017р. на суму 2155500грн.

Договір на суму 670000грн. лише один - №ФП 24/03/2017 від 24.03.2017р., отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у п.2.1.4 Договору про заміну боржника у зобов`язанні (переведення зобов`язань) від 30.11.2017р. йшлося саме про договір №ФП 24/03/2017 від 24.03.2017р. а не №ФП 10/04/2017, як на тому наполягає скаржник.

Колегія суддів зазначає, що при поданні позову позивач посилався лише на Договір від 24.03.2017р. (позов у справі поданий 10.01.2019р.) як на підставу позову.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із ч.1 ст.169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Підстава позову - це ті фактичні обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги. Фактичні обставини, викладені позивачем в позовній заяві, згодом в процесі розгляду справи набуває форму доказів, які можуть оскаржуватися відповідачем. Підставою позову виступають також і правові норми, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ч.3 ст.46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

При зверненні до суду з позовом ТОВ «Гранум Трейдінг» не посилалось на Договір від 05.03.2018р., про наявність цього договору зазначила третя особа у своїх поясненнях лише 18.07.2019р. із наданням копії договору, а не позивач.

Позивач під час розгляду справи судом першої інстанції не посилався на Договір від 05.03.2018р., відповідно до ч.5 ст.269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, отже доводи апеляційної скарги в частині посилань на Договір від 05.03.2019р. колегією суддів відхиляються як такі, що не свідчать про порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ТОВ «Гранум Трейдінг» зазначає, що суд першої інстанції не повинен був приймати до уваги відзив на позов ТОВ «Термінал-7» та додані до нього документи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі було відкрито суддею одноособово ухвалою від 23.01.2019р. із встановленням відповідачу строку для подання відзиву на позов та доказів до 15.02.2019р.; матеріали справи не містять відомостей щодо отримання відповідачем копії ухвали суду від 23.01.2019р.

Ухвалою суду першої інстанції від 11.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 25.03.2019р.

Відзив на позов був поданий ТОВом «Термінал-7» 11.04.2019р. із клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання відзиву.

Разом з цим, ухвалою місцевого господарського суду від 05.06.2019р. призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії від 06.06.2019р. для розгляду справи №916/81/19 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя І.А.Малярчук, судді Г.Є. Смелянець, Р.В.Волков.

Відповідно до ч.14 ст.32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.06.2019р. (головуючий суддя І.А.Малярчук, судді Г.Є. Смелянець, Р.В.Волков) прийнято справу №916/81/19 до колегіального розгляду та призначено підготовче засідання на 25.06.2019р., тобто постановлено про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою місцевого господарського суду від 25.06.2019р. у підготовчому засіданні, яка занесена до протоколу судового засідання (т.2, а.с.122), зокрема, продовжено строк відповідачу на подання відзиву на позов та залучено відзив, який було подано до суду від 11.04.2019р.

Отже судом не було допущено порушення норм процесуального права, відзив на позов залучений до матеріалів справи у підготовчому засіданні.

Не вбачає суд апеляційної інстанції також порушення норм процесуального права, які на думку скаржника виразились у непризначенні у справі почеркознавчої експертизи за клопотанням позивача, оскільки судом першої інстанції був оглянутий оригінал Договору про заміну боржника у зобов`язанні від 30.11.2017р. та встановлено, що договір містить підпис директора ТОВ «Гранум Трейдінг» О.П.Тихонович та печатку Товариства.

Відповідно до ст.88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Згідно ч.1 ст.89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Спростування наявності на документі підпису особи, від імені якої він вчинений, з боку позивача за відсутності заяви колишнього директора ТОВ «Гранум Трейдінг» ОСОБА_4 , оформленої як заява свідка в порядку ст.88 ГПК України, виключає можливість виклику такої особи як свідка для допиту за ініціативою суду та подальшого вирішення питання належності їй підпису на договорі шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи. Заява ОСОБА_4 як свідка у матеріалах справи відсутня.

Колегія суддів зауважує, що аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справи "Гарсія Руїз проти Іспанії", "Красуля проти Росії", "Ільяді проти Росії", "Трофимчук проти України", "Хіро Балані проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_5 (ОСОБА_5 ) проти Вірменії ") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судое рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Поряд з тим, вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника.

При цьому, у п.58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р., заява №4909/04, у справі «Серявін та інші проти України Суд зазначив, що «Хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення …»./

Доводи апеляційної скарги у своїй сукупності не спростовують правильність висновку місцевого господарського суду про відсутність законних підстав для задоволення позову, важливим та суттєвим аргументам ТОВ «Гранум Трейдінг» надана оцінка судом апеляційної інстанції.

В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому оскаржуване судове рішення господарського суду Одеської області залишається без змін як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права відповідно до ст.276 ГПК України.

Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення від 30.07.2019р.), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 30.07.2019р. у справі №916/81/19 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ТОВ «Гранум Трейдінг».

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя К.В. Богатир