Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/799/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Приватного малого підприємства-фірми "Спецрембуд" (33000, м. Рівне, вул. О.Дундича, 18/125, )

до відповідача Комунального некомерційного підприємства "Дубенська центральна районна лікарня" Дубенської районної ради Рівненської області (35670, Рівненська обл., Дубенський район, с.Верба, вул. Грушевського, 27, )

про стягнення 96 204,00 грн.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Кучерук О.А.; Давидюк М.С..

від відповідача: не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство-фірма "Спецрембуд" (далі по тексту Позивач, ПМПФ "Спецрембуд") звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Дубенська центральна районна лікарня" Дубенської районної ради Рівненської області (далі по тексту Відповідач, КНП "Дубенська ЦРЛ, Лікарня) в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором підряду №01-09-28 від 28.09.2018 року у розмірі 96 204,00 грн..

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що ним на підставі Договору підряду №01-09-28 від 28.09.2018 року на замовлення Відповідача виконано роботи по поточному ремонту котельні за адресою: м. Дубно, вул. Львівська,73. Однак Відповідач, в порушення умов Договору, виконані роботи не оплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 96 204,00 грн..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до слухання на 03.грудня 2019 року.

02.12.2019 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти позову заперечує, при цьому зазначає наступне. КНП «Дубенська ЦРЛ» підтверджує, що було проведено поточний ремонт котельні з переводом котла Н1 з газового на твердопаливний режим та переводом котла Н2 з парового на водогрійний режим. Сторонами було підписано договір підряду на виконання вищевказаних будівельних робіт, після завершення робіт було складено Акт приймання виконаних будівельних робіт та надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати. Однак, на думку КНП "Дубенська ЦРЛ", укладення договору підряду в. о. головного лікаря КЗ «Дубенська ЦРЛ» Нечипоруком М. О. проведено з порушенням чинного законодавства України, а саме Бюджетного кодексу України та Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України.

В судове засідання представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №33 1 та №33 3. Поважності причин неявки відповідач не обгрунтував, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За нормами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, на підставі ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши присутніх представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

28 вересня 2018 року між комунальним закладом «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області, як Замовник та приватним малим підприємством - фірма «Спецрембуд», як Підрядник укладено договір підряду № 01-09-28 (далі по тексту- Договір).

Рішенням Дубенської районної ради Рівненської області на базі майна установи з переходом усіх прав і обов`язків, комунальний заклад «Дубенська центральна районна лікарня» 27.12.2018 року була реорганізована, та зареєстровано комунальне некомерційне підприємство «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань, зробленого на запит суду, комунальне некомерційне підприємство «Дубенська центральна районна лікарня» є правонаступником прав та обов`язків комунального закладу «Дубенська центральна районна лікарня».

Відповідно до п.1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик, виконати роботи по поточному ремонту котельні з переводом котла Н1 з газового на твердопаливний режим та переводом котла Н2 з парового на водогрійний режим КЗ "Дубенська центральна районна лікарня" за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Львівська, 73.

Відповідно до п.3.1 Договору загальна вартість робіт, доручених для виконання за цим договором складає 96 204 грн.00 коп..

Відповідно до п.4.2 Договору розрахунки за щомісячні виконані будівельні роботи проводяться Замовником в безготівковому порядку, на підставі підписаного акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) за відповідним розділом протягом п`яти робочих днів з моменту їх підписання.

Відповідно до п.4.4 Договору роботи, передбачені цим договором повинні бути виконані в термін до 15 жовтня 2018 року.

Відповідно до п.5.1. Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2018 року.

Даний договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками.

ПМП-фірма «Спецрембуд» були виконані будівельні роботи по поточному ремонту котельні з переводом котла Н1 з газового на твердопаливний режим та переводом котла Н2 з парового на водогрійний режим за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Львівська, 73, про що було складено Акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2018 року на суму 96 204,00 грн., які підписано уповноваженими особами, скріплено печатками Позивача та Відповідача.

Однак Відповідач вартість вищевказаних робіт не оплатив.

ПМП-фірма «Спецрембуд» звернулось до комунального некомерційного підприємства «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області з претензією та просила виконати свої зобов`язання взяті відповідно до умов Договору та сплатити заборгованість на користь ПМП-фірми «Спецрембуд» в сумі 96 204 грн.00 коп.

Листом, № 887/01-17 від 16.09.2019 року комунальне некомерційне підприємство «Дубенська центральна районна лікарня» підтвердила факт виконання підприємством підрядних робіт та наявність заборгованості, однак відмовила у виконанні боргових зобов`язань посилаючись на те, що договір підряду укладений між комунальним закладом «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області та підприємством-фірмою «Спецрембуд» не має реєстраційного номера та не зареєстрований в журналі реєстрації договорів лікарні. В листі зазначається, що комунальний заклад «Дубенська центральна районна лікарня» не мала права укладати договір підряду не маючи кошторисних призначень на проведення відповідних робіт.

На запит ПМП-фірмою «Спецрембуд» № 17/10 від 17.10.2019 року щодо правонаступництва комунального некомерційного підприємства «Дубенська центральна районна лікарня» та постановки на балансовий облік підприємства котельні із збільшенням балансової вартості на суму поліпшень об`єкта, комунальне некомерційне підприємство Дубенська центральна районна лікарня» повідомила, що у відповідності до п. 1.2.Статуту: Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків комунального закладу «Дубенська центральна районна лікарня». У передавальному Акті балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів комунального закладу «Дубенська центральна районна лікарня» до правонаступника комунальне некомерційне підприємство «Дубенська центральна районна лікарня» зазначено - приміщення котельні.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Судом встановлено, що за Рішенням Дубенської районної ради Рівненської області на базі майна установи, комунальний заклад «Дубенська центральна районна лікарня» реорганізовано та зареєстровано комунальне некоменрційне підприємство «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області, , яка, відповідно, є правонаступником усіх прав та обов`язків КЗ «Дубенська центральна районна лікарня».

У даному випадку не включення кредиторських вимог ПМП-фірми-Спецрембуд» в передавальний Акт не змінює, а тим більше ніяким чином не припиняє права позивача вимагати виконання боргового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням.

Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За нормами статті 11 Цивільного кодексу України Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Як вбачається з тексту позовної заяви, предметом позову у даній справі (матеріально-правовою вимогою) позивачем зазначено стягнення з відповідача суми виконаних підрядних робіт; підставою позову (обставинами, на яких ґрунтуються вимоги позивача) вказано виконання підрядних робіт, підтверджене актом приймання цих робіт та наведено законодавство.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

При цьому, в силу ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

В силу ч. 1 ст. 208 ЦК України, для правочинів (за змістом ч.2 ст.202 ЦК України, договір між двома особами є двостороннім правочином) між юридичними особами встановлена письмова форма.

Однак, згідно ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відтак, судом встановлено, що шляхом підписання Акта приймання виконаних робіт за жовтень 2018 року та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року сторони уклали договір підряду у спрощений спосіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань.

Порядок оплати підрядних робіт встановлено ст. 854 ЦК України, а саме - якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобовязання, згідно ст. 174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарські зобов"язання, які є одним із видів господарських зобов"язань, - це цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Виконання зобов`язань з оплати виконаних робіт згідно Акта, доданого до матеріалів справи, є предметом спору у даній справі.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. При цьому, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виконання робіт Позивачем для Відповідача в повному обсязі, належним чином і в строк підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, які підписані уповноваженими представниками Позивача та Відповідача та скріплені їх печатками.

Судом встановлено, що Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт згідно вищезазначених актів, незважаючи на претензію позивача про оплату № 0608-19 від 06.08.2019р., на яку Відповідачем була надана відповідь 16.091.2019р., допустивши заборгованість у розмірі 96204, 00 грн..

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, допустивши заборгованість у розмірі 96204, 00 грн., суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у вказаному розмірі.

Щодо посилань Комунального некомерційного підприємства "Дубенська центральна районна лікарня" на відсутність бюджетного фінансування, то суд зазначає, що така обставина не звільняє останнього від виконання зобов`язань щодо оплати вартості виконаних відповідачем робіт, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов`язання. Так, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.05) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.04) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Крім того суд зазначає, що відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсність Договору підряду №01-09-28 від 28.09.2018 року, укладеного між сторонами спору, прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

Відтак безпідставними є твердження Відповідача у відзиві на позов, що вказаний договір є таким, що не відповідає законодавству України.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, та те, що Приватне мале підприємство-фірма "Спецрембуд" довело належними та допустимими доказами факт виконання робіт на замовленні Відповідача, наявність у Комунального некомерційного підприємства "Дубенська центральна районна лікарня" Дубенської районної ради Рівненської області обов`язку по сплаті 96 204,00 грн., а Відповідачем вказаного не спростовано, відтак, позовні вимоги Приватного малого підприємства-фірма "Спецрембуд" підлягають задоволенню.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Дубенська центральна районна лікарня" Дубенської районної ради Рівненської області (35670, Рівненська обл., Дубенський район, с.Верба, вул. Грушевського, 27, ) на користь Приватного малого підприємства-фірми "Спецрембуд" (33000, м. Рівне, вул. О.Дундича, 18/125, ) 96204,00 (дев`яносто шість тисяч двісті чотири) гривень 00 коп. заборгованості за виконані будівельні роботи та 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 06 грудня 2019 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.