УХВАЛА

05 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/168/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019

за позовом Національного банку України (далі-Банк)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліферунг ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 4 919 800 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.11.2019 (згідно з відмітками штампу вхідної кореспонденції) через Північний апеляційний господарський суд звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 зі справи №911/168/18, оскільки вважає, що її винесено з порушенням норм процесуального права, чим позбавив можливості скаржника на повторне звернення до суду за захистом своїх прав та порушив принципи рівності та змагальності сторін.

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції повинен був не відмовити у відкритті апеляційного провадження, а повернути апеляційну скаргу, як передбачено частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Також, у поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить: залучити його до розгляду цієї справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; здійснити розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, визнати їх явку обов`язковою.

25.11.2019 № 12484/2019 зареєстровані Судом заперечення від Банку на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в яких Банк просить: визнати зловживанням подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 зі справи №911/168/18; застосувати заходи процесуального примусу до ОСОБА_1 у вигляді штрафу; повернути без розгляду касаційну скаргу, обґрунтовуючи тим, що подана касаційна скарга має технічний характер та спрямована на затягування розгляду справи, відтак є зловживання правом в розумінні статті 43 ГПК України, тому Суд має повернути касаційну скаргу у відповідності до положень частини третьої статті 43 ГПК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2019 зі справи № 911/168/18 визначено колегію суддів у складі: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Селіваненко В.П.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 03.12.2019 № 29.3-02/3890 у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Селіваненка В.П. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/168/18, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Булгакова І.В.

Дослідивши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 зі справи № 911/168/18 та заперечення Банку проти відкриття касаційного провадження, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційний господарський суд також враховує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах: "Устименко проти України", "Пономарьов проти України") право на справедливий судовий розгляд гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачиться у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Предметом касаційного оскарження зі справи № 911/168/18 є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019, якою суд апеляційної інстанції відмовив ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною за скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019 зі справи № 911/168/18 керуючись пунктом 3 частини першої статті 261 ГПК України, оскільки вже є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження зі справи № 911/168/18 за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2019 у справі № 911/168/18; матеріали апеляційної скарги разом з доданими матеріалами вилучено з матеріалів справи із заміною їх копіями, та повернуто заявнику на підставі пункту 4 частини першої 261 ГПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 18.10.2019 зі справи № 911/168/18 розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 та залишив її без змін.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з дотриманням норм чинного законодавства відмовив у відкритті апеляційного провадження за повторно поданою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на це саме судове рішення.

Доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відтак, згідно з пунктом 2 частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, Касаційний господарський суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 зі справи № 911/168/18 у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , заявлені клопотання про залучення скаржника до розгляду цієї справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; здійснення розгляду касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та визнання їх явки обов`язковою, Касаційним господарським судом по суті не розглядаються.

Щодо клопотання Банку в частині про визнання зловживанням процесуальними правами та про застосуванням заходу процесуального примусу до ОСОБА_1 у вигляді штрафу, Касаційний господарський суд зазначає таке.

Згідно з частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частина друга стаття 43 ГПК України).

Відповідно до частини третьої статті 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Статтею 131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Розглянувши наведені у клопотанні доводи Банку, враховуючи конкретні обставини у цій справі, зокрема, подання ОСОБА_1 касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду, яка може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України, Касаційний господарський суд наразі не вбачає підстав для визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами.

З урахуванням наведеного, Касаційний господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання Банку про визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами застосуванням заходу процесуального примусу у вигляді штрафу зі справи №911/168/18.

Разом з тим, Суд враховує численні звернення із апеляційними та касаційним скаргами ОСОБА_1 та звертає увагу скаржника на необхідності добросовісно користуватися процесуальними правами і неприпустимості зловживання ними.

Керуючись статтями 234, 287, 290, пунктом 2 частини другої статті 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 зі справи № 911/168/18 господарського суду Київської області.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Національного банку України про визнання зловживанням процесуальними правами та застосуванням заходу процесуального примусу до ОСОБА_1 у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова