ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.12.2019 м. ДніпроСправа № 904/3925/19

За позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, м. Дніпро, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКС Україна", смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про розірвання договору та повернення земельної ділянки комунальної власності

Суддя Назаренко Н.Г.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська місцева прокуратура №1 Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКС Україна" (далі - відповідач), в якому просить:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 26.11.2017, укладений між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АКС Україна", зареєстрований у ДМВ ДРФ "Центра" ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.12.2007 за №58;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АКС Україна" повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе у районі Кайдацького мосту площею 22,5623 га з кадастровим номером №:01:236:0007, нормативна грошова оцінка якої складає 809 687 702,34 грн за актом приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди землі від 26.11.2007, в частині своєчасного внесення орендної плати за користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: по Донецькому шосе в районі Кайдацького мосту (Амур-Нижньодніпровський район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :01:236:0007.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.10.2019.

Ухвалами господарського суду від 03.10.2019, 21.10.2019 відкладено підготовче засідання на 21.10.2019 і 04.11.2019 відповідно.

29.10.2019 до господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення вих. №б/н, б/д щодо позову, які суд долучив до матеріалів справи.

04.11.2019 ТОВ "АКС Україна" подало до господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи або оголошення перерви в засіданні у зв`язку з необхідністю витребування та подання відповідачем до матеріалів справи додаткових доказів, а також зважаючи на неможливість прибуття в засідання уповноваженого представника ТОВ "АКС Україна" у зв`язку з хворобою. Суд долучив клопотання відповідача до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2019, задоволено клопотання представника ТОВ "АКС Україна", відкладено підготовче засідання на 14.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019, закрито підготовче провадження; справу призначено до розгляду в засіданні на 03.12.2019.

02.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКС Україна" до господарського суду надійшла заява (вх. №5571/1 від 02.12.2019) про відвів судді.

В обґрунтування заяви про відвід, відповідач зазначає, що про проведені раніше у даній справі судові засідання, ТОВ «АКС Україна» не було належним чином повідомлене, про що, на думку відповідача, свідчить клопотання відповідача від 21.10.2019 та ухвала суду від 21.10.2019.

Відповідач вказав, що ознайомившись із позовною заявою Прокурора у даній справі, відповідачем було подано 04.11.2019 через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи або ж оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні, що було призначене на 04.11.2019. У судовому засіданні, що відбулося 04.11.2019 відповідач участі не приймав. За результатами проведення вказаного судового засідання, судом було винесено ухвалу від 04.11.2019 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в засіданні на 03.12.2019 о 09:30 год.

Відповідач вважає, що судом не було враховано, що про проведення вказаного підготовчого судового засідання 14.11.2019 відповідача не було повідомлено до початку його проведення. За твердженням відповідача, Господарським судом Дніпропетровської області було невчасно направлено на адресу відповідача ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 року, що унеможливило прибуття належним чином уповноваженого представника відповідача в судове засідання.

В заяві про відвід відповідач стверджує, що копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 року відповідач отримав аж увечері 14 листопада 2019 року (о 18 год. 30 хв.), тобто вже після проведення зазначеного підготовчого судового засідання. Також відповідач зазначає, що вказану ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 року судом було направлено на адресу відповідача менш ніж за 1 день до вказаної дати наступного судового засідання, - а саме: 13.11.2019 року о 09 год. 42 хв.

На думку відповідача, вказане вище є підтвердженням порушення суддею Соловйовою А.Є. вимог чинного законодавства та доказом обмеження прав відповідача на належний доступ до правосуддя.

На підставі викладеного відповідач просив суд вирішити питання про відвід судді Соловйова А.Є. у зв`язку із наявністю обґрунтованих сумнівів у його (її) неупередженості та об`єктивності.

Ухвалою від 03.12.2019 заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "АКС Україна" відвід судді Соловйової А.Є. у справі №904/3925/19 визнано необґрунтованим. Зупинено провадження у справі №904/3925/19 за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКС Україна" про розірвання договору та повернення земельної ділянки комунальної власності. Матеріали справи №904/3925/19 передано для вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Соловйової А.Є., складом суду, який визначається у порядку ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши заяву про відвід суд прийшов до висновку про відмову у відводі судді Соловйової А.Є. на підставі наступного.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Обставинами, які викликають сумнів відповідача у неупередженості або об`єктивності судді Соловйової А.Є. є повідомлення відповідача про судове засідання, що відбулось 14.11.2019.

З цього приводу суд зазначає наступне, відповідно до положень ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, ухвала Господарського суду міста Дніпропетровської області від 04.11.2019 направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адреси місцезнаходження сторін, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідно до відомостей розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/85495541) ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 по справі № 904/3925/19, повний текст якої підписано 11.11.2019: надіслано судом: 11.11.2019; зареєстровано: 11.11.2019; оприлюднено: 12.11.2019.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 по справі № 904/3925/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі від 05.09.2019 отримана відповідачем - 10.09.2019, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №638.

Ухвала про відкладення підготовчого засідання від 03.10.2019 отримана відповідачем - 15.10.2019, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №514.

21.10.2019 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується підписом представника на заяві (вх. №1/7616/19 від 21.10.2019).

Ухвала про відкладення підготовчого засідання від 21.10.2019 була отримана відповідачем - 29.10.2019, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №318.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 та п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 1 с. 43 ГПК України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 177 Господарського кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду для належної підготовки справи для розгляду по суті у виняткових випадках.

Провадження у справі №904/3925/19 відкрито ухвалою господарського суду від 05.09.2019, відтак строк підготовчого провадження закінчився 04.11.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не заявлено жодних клопотань про продовження строку підготовчого провадження.

З огляду на те, що розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та неподанням ним відзиву на позов, а також враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд вказує, що правовідносини суду із кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у господарському суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, а отже зловживає ним. (рішення суду у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06 від 20.01.2011).

Частиною 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається з викладеного вище, мотиви заявленого відводу фактично зводяться до незгоди відповідача із процесуальними діями судді, пов`язаними з закриттям підготовчого провадження та призначенням справи до розгляду по суті.

На підставі викладеного суд зазначає, що наведені відповідачем в заяві обставини є не обґрунтованими та не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зводяться до оцінки процесуальних дій судді при розгляді справи, тому заява про відвід судді Соловйової А.Є. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35, 39 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АКС Україна" в задоволенні заяви про відвід судді Соловйової А.Є.

Ухвала набирає законної сили - 06.12.2019.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Н.Г. Назаренко