ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.2019 Справа № 920/1030/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1030/19

за позовом Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області (вул. Князя Володимира, 50, м. Путивль, Сумська область, 41500),

до відповідача Комунального підприємства Сумської обласної ради Центральна районна аптека № 45 Путивльського району (проспект Іоанна Путивльського, буд. 18, м. Путивль, Сумська область, 41500),

про стягнення 27592 грн. 56 коп. заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди приміщення від 25.02.2016, укладеного між сторонами,

за участю представників сторін:

Від позивача не з`явився;

Від відповідача не з`явився;

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить: розірвати укладений між сторонами договір оренди приміщення від 25.02.2016, у зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань; стягнути з відповідача 27592 грн. 56 коп. заборгованості зі сплати орендної плати за період з 01.04.2018 по 27.08.2019.

Ухвалою господарського суду Сумської області 09.10.2019 відкрите провадження у справі № 920/1030/19, призначене підготовче засідання на 06.11.2019, 10:30 з повідомленням сторін; відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; позивачу наданий семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до ст.166 ГПК України.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: проспект Іоанна Путивльського, буд. 18, м. Путивль, Сумська область, 41500; дані про припинення юридичної особи відсутні.

Ухвала суду від 09.10.2019, що була надіслана за місцезнаходженням відповідача, не вручена під час доставки та повернута до суду за закінченням встановленого строку зберігання.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 06.11.2019 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з повідомленням сторін на 04.12.2019, 10:30.

Відповідач відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань чи заяв станом на 04.12.2019 не подав.

Згідно зі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач подав лист (вх. № 9418 від 18.11.2019), в якому просить суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до укладеного між сторонами договору оренди приміщення від 25.02.2016 з урахуванням додаткової угоди від 16.05.2018, позивач надає, а відповідач приймає в оренду частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Путивль, проспект Іоанна Путивльського, 67б, загальною площею 87,7 кв.м.

Приміщення орендується орендарем під розміщення аптеки, що реалізовує ліки (п. 1.3. договору).

Факт передачі приміщення в оренду підтверджується актом прийняття-передачі від 25.02.2016.

Відповідно до п. 2.2 договору, орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до умов договору.

Згідно з п. 4.1. договору, орендна плата за користування об`єктом оренди складає 982 грн. 93 коп. (без ПДВ) на місяць з поквартальним перерахуванням розміру орендної плати на індекс інфляції за даними Держкомстату України та сплачується на розрахунковий рахунок орендодавця.

Орендна плата за наступні після першого місяця сплачується орендарем щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця, без пред`явлення рахунку на сплату зі сторони орендодавця.

Термін договору оренди складає два роки одинадцять місяців, договір діє з 25.02.2016 по 25.01.2019. Орендар має право відмовитися від договору, попередивши про це орендодавця в місячний термін (п.п. 8.1., 8.3., 10.6 договору).

Зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 30 днів, шляхом складання письмових змін та доповнень, що являються невід`ємною його частиною. Одностороння відмова від виконання договору та внесених змін не допускається. Договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством. (п. 9.1., 9.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, орендодавець вправі виступати з ініціативою розірвання договору у встановленому чинним законодавством порядку у разі невнесення трьох орендних платежів підряд та порушення інших умов договору.

Згідно з п. 5.9., п. 5.10. договору, при поверненні об`єкту оренди складається акт здачі-приймання, який підписується представниками сторін. Об`єкт оренди вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач не сплачує орендну плату з квітня 2018 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 27 592 грн. 56 коп. Несплата орендної плати є істотним порушенням та підставою для розірвання договору. Крім того, позивачем під час проведення візуальної перевірки стану об`єкта оренди по просп. Іоанна Путивльською, 67б у м. Путивль було встановлено, що будівля знаходиться у незадовільному стані, а саме: наявність тріщин на зовнішніх стінах та фундаменті, присутність слідів протікання покрівлі та фронтону, осипання штукатурки, занедбаний стан електропроводки, перекошення та прогинання підлоги (акт перевірки технічного стану від 18 квітня 2018 року).

З матеріалів справи вбачається, що листом від 03.05.2019 № 654 позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість по орендній платі та, враховуючи порушення умов договору, повернути орендоване приміщення орендодавцю (повідомлення про вручення поштового відправлення 14.05.2019, а.с. 26).

26.06.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1083, в якій вимагав сплатити борг по орендній платі на червень 2019 року в сумі 24 909 грн. 55 коп. та попередив відповідача про право вимагати розірвання договору в разі несплати орендної плати (фіскальний чек від 26.06.2019).

27.08.2019 позивач звернувся до відповідача з листом № 1495, в якій вимагав сплатити борг по орендній платі на серпень 2019 року в сумі 27592 грн. 56 коп. та попередив відповідача про намір розірвати договір у судовому порядку, в разі несплати заборгованості (фіскальний чек від 28.08.2019).

Згідно з розрахунком від 27.08.2019, відповідач має заборгованість по сплаті орендної плати з урахуванням індексації в загальній сумі 27 592 грн. 56 коп. за період з квітня 2018 року по серпень 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Судом встановлено, що договір оренди приміщення укладений між сторонами на строк два роки одинадцять місяців та діє з 25.02.2016 по 25.01.2019. Згідно з п. 9.5. договору, взаємовідносини сторін, не врегульовані договором регламентуються чинним законодавством.

За приписами ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічні за змістом положення передбачені ст. 764 Цивільного кодексу України та ст. 284 Господарського кодексу України.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів наявності заяви однієї із сторін про припинення договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 285 ГК України та ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України, ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

За приписами ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов`язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну або розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Таким чином, норми статті 188 ГК України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач більше трьох місяців підряд не виконує умови договору в частині внесення орендної плати. Заборгованість становить 27592 грн. 56 коп. за період з 01.04.2018 по 27.08.2019.

Доказів на підтвердження сплати орендної плати відповідач не подав, як і доказів відмови від договору в порядку, передбаченому п. 8.3. договору, доказів повернення орендованого приміщення орендодавцю.

Доказів вчинення сторонами за погодженням розірвання договору в такій самій формі, що й договір, з урахуванням приписів ст. 654 ЦК України, матеріали справи також не містять.

Не внесення відповідачем орендної плати протягом трьох місяців підряд є істотним порушенням умов договору оренди та достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору в судовому порядку.

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, враховуючи встановлений судом факт наявності заборгованості зі сплати орендної плати, факт не внесення відповідачем орендної плати протягом трьох місяців підряд, що є істотним порушенням умов договору оренди, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 27592 грн. 56 коп. заборгованості зі сплати орендної плати за період з 01.04.2018 по 27.08.2019 та розірвання договору оренди приміщення від 25.02.2016.

Відповідно до пункту 3 статті 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже, виходячи з вказаної правової норми, зобов`язання по договору оренди припиняється з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди приміщення, укладений 25.02.2016 між Путивльською міською радою Путивльського району Сумської області (вул. Князя Володимира, 50, м. Путивль, Сумська область, 41500, ) та Комунальним підприємством Сумської обласної ради Центральна районна аптека № 45 Путивльського району (проспект Іоанна Путивльського, буд. 18, м. Путивль, Сумська область, 41500, ).

3. Стягнути з Комунального підприємства Сумської обласної ради Центральна районна аптека № 45 Путивльського району (проспект Іоанна Путивльського, буд. 18, м. Путивль, Сумська область, 41500, ) на користь Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області (вул. Князя Володимира, 50, м. Путивль, Сумська область, 41500, ) 27592 грн. 56 коп. заборгованості з орендної плати, 3842 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 06.12.2019.

Суддя Є.А. Жерьобкіна