ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

28.11.2019 Справа № 920/739/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши скаргу від 14.11.2019 № б/н Фізичної особи-підприємця Фоменко Наталії Григорівни, м. Луцьк, на постанову приватного виконавця про арешт коштів та майна боржника (вх № 3545(с) від 18.11.2019) у справі № 920/739/18

за позовом Фізичної особи - підприємця Кравцової Ірини Володимирівни, м. Київ

до Фізичної особи Фоменко Наталії Григорівни , АДРЕСА_3

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Фізичної особи-підприємця Волкова Ігоря Миколайовича, м. Київ

2) Фізичної особи ОСОБА_2 , м. Київ

про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майно,

представники:

позивача- не прибув

відповідача (скаржника) - не прибув

третіх осіб - не прибули

приватний виконавець - не прибув

за участю секретаря судового засідання - Пономаренко Т.М.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 15.02.2019 позов задоволено частково. Визнано розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили договір оренди № 06/12-13 від 06.12.2013, укладений між Фізичною особою-підприємцем Кравцовою Іриною Володимирівною ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) та фізичною особою Фоменко Наталією Григорівною ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Стягнуто з фізичної особи Фоменко Наталії Григорівни ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Фізичної особою-підприємця Кравцової Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість з несплачених вчасно орендних платежів в сумі 42250,00 грн., штрафу в сумі 35275,00 грн.; 4915,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Зобов`язано фізичну особу Фоменко Наталію Григорівну ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повернути Фізичній особі-підприємцю Кравцовій Ірині Володимирівні ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) орендовану згідно договору оренди № 06/12-13 від 06.12.2013 техніку на адресу складу: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, а саме: спортивне обладнання-комплект у кількості 16 шт.: Біцепс/Тріцепс-1 шт.; 2. Розтяжка/Скручування ніг-1 шт.; 3. Плечі/Боки-1 шт.; 4. Стегно внутр./зовнішнє-1 шт.; 5. Присідання-1 шт.; 6. Ноги пресс-1 шт.; 7. Грудні м`язи-1 шт.; 8. Груди/Спина-1 шт. та Бігові доріжки - 8 шт. В іншому відмовлено.

20.03.2019 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 15.02.2019 у справі № 920/739/18 видані відповідні судові накази.

18.11.2019.2019 відповідач (боржник) звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця про арешт коштів та майна боржника, згідно з якою просить суд скасувати винесену у виконавчому провадженні № 60181721 постанову приватного виконавця Пироги Сергія Степановича про арешт коштів та майна боржника від 01.10.2019 в частині накладення арешту на грошові кошти Фоменко Наталії Григорівни - одноразову допомогу при народженні дитини, які знаходяться на картковому рахунку в установі АТ КБ «Приватбанк» за наступними реквізитами: рахунок № НОМЕР_3 , рахунок IBAN № UA НОМЕР_4, МФО 305299, валюта: гривня.

Представники учасників справи та приватний виконавець у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до положень ч.2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця не перешкоджає розгляду поданої відповідачем скарги на дії приватного виконавця, тому суд дійшов висновку проводити розгляд скарги по суті за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи та подану відповідачем скаргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Приписами частин першої та другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежені права державного виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, кошти на інших рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що 01.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. у зв`язку з примусовим виконанням наказу Господарського суду Сумської області від 20.03.2019 у справі №920/739/18 була винесена постанова про арешт коштів та майна боржника ВП №60181721 та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також на майно (цінності) боржника, що знаходяться на зберіганні у банку на підставі договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, та належать боржнику - відповідачу у справі, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 92684,88 грн.

Відповідно до листа № 20.1.0.0.0/7-19116/5326 від 07.11.2019 АТ КБ «Приватбанк» повідомив приватного виконавця про те, що на рахунках, відкритих боржнику - ФОП Фоменко Н.Г. банківською установою, недостатньо коштів для виконання постанови. Водночас банк повідомив, що ним боржнику відкрито рахунок для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, кошти з якого не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Як зазначено скаржником, на вказаний рахунок вона отримує від держави грошову допомогу у зв`язку з народженням дитини та виплати по догляду за дитиною, відтак на цей рахунок не може бути накладено арешт.

За змістом частини першої статті 5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до положень частини 1 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Частинами четвертою та п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що арешт, накладений, у тому числі, на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_3 рахунку IBAN № UA НОМЕР_4 (відкритий в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) постановою від 01.10.2019 Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Прироги С.С. при виконанні виконавчого провадження ВП №60181721 в частині коштів відповідача, які призначені для виплати одноразової допомоги при народженні дитини, підлягає скасуванню.

За частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права - ст. 339 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У відповідності до п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Розглянувши вимоги, які містяться у прохальній частині скарги від 14.11.2019, поданої відповідачем у справі, дослідивши докази, додані до вкзаної скарги, суд дійшов висновку про її часткове задоволення шляхом зняття арешту з рахунку боржника, відкритому для виплати соціальних платежів (допомоги при народження дитини), на які згідно з законом не може бути звернуто стягнення.

Керуючись статтями 232-235, 254-257, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Скаргу Фізичної особи-підприємця Фоменко Наталії Григорівни, м. Луцьк б/н від 14.11.2019 на постанову приватного виконавця про арешт коштів та майна боржника (вх. № 3545(с) від 18.11.2019) у справі № 920/739/18 - задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений у виконавчому провадженні № 60181721 з грошових коштів - одноразової допомоги при народженні дитини, що містяться на картковому рахунку, відкритому Фоменко Наталії Григорівні в установі АТ КБ «Приватбанк» за наступними реквізитами: рахунок № НОМЕР_3 , рахунок IBAN № UA НОМЕР_4, МФО 305299, валюта: гривня.

Копію ухвали направити сторонам, банку та приватному виконавцю.

Дана ухвала набирає законної сили після її підписання суддею - 02.12.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення у порядку і строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Повний текс ухвали складено 02.12.2019

Суддя В.Л. Котельницька