УХВАЛА

м. Київ

04.12.2019Справа № 41/524
За заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

Про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 41/524

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
ДоКомунального підприємства "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ -112 ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОНУ"
Простягнення 15 155 124,19 грн.
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М.

Представники учасників судового процесу:

від КП «Київтеплоенерго»: Полумиско В.І. - за довіреністю;

від стягувача: не з`явився;

від боржника: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "ЖЕО-112" Голосіївської районної в місті Києві ради про стягнення 11 965 061,82 грн. - основного боргу, 2 763 627,85 грн. - інфляційних втрат та 426 434,52 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору № 530060 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2007 року позивач поставив відповідачу теплову енергію, проте відповідач свої зобов`язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за поставлену теплову енергію не виконав, у зв`язку з чим в останнього перед позивачем виникла заборгованість.

Ухвалою від 25.08.2009 року було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 07.09.2009 року.

Рішенням від 23.02.2015 було припинено провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства "Житлово - експлуатаційна організація - 112 Голосіївського району" заборгованості в сумі 1 356 247,75 грн. на підставі п.1-1. ч.1 ст. 80 ГПК України. Позовні вимоги задоволено частково стягнуто з Комунального підприємства "Житлово - експлуатаційна організація - 112 Голосіївського району" (місцезнаходження: 03150, м. Київ, Голосіївський р -н, вул. Горького, 170/172, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, Печерський р-н, площа Івана Франка, буд. 5, ) 10 251 235 (десять мільйонів двісті п`ятдесят одну тисячу двісті тридцять п`ять) грн. 39 коп. - основного боргу, 2 763 627 (два мільйони сімсот шістдесят три тисячі шістсот двадцять сім) грн. 85 коп. - інфляційних втрат, 417 172 (чотириста сімнадцять тисяч сто сімдесят дві) грн. 82 коп. - 3% річних, 24 882 (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 76 коп. державного мита та 230 (двісті тридцять) грн. 29 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

11.03.2015 Господарським судом м. Києва видано наказ на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 по справі № 41/524.

21.11.2019 до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 розгляд заяви КП "Київтеплоенерго" призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.12.2019.

У судове засідання 04.12.2019 з`явився лише представник заявника, та надав усні пояснення стосовно заяви про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до яких заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву КП "Київтеплоенерго" про заміну стягувача правонаступником, господарський суд виходить з такого.

За приписами частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частин 1, 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. З доданих до заяви про заміну сторони виконавчого провадження документів вбачається, що 11.10.2018 між ПАТ "Київенерго" (кредитор) та КП "Київтеплоенерго" (новий кредитор) укладено договір № 601-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі - Договір №601-18), відповідно до п. 1.1 якого ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (споживачів) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії.

11.10.2018 між ПАТ "Київенерго" (кредитор) та КП "Київтеплоенерго" (новий кредитор) укладено договір № 603-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі - Договір № 603-18), відповідно до п. 1.1 якого ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перелік яких визначений у Додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11.10.2018 № 601-18, від 11.10.2018 № 602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або виникнути після дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

Згідно з пунктом 108 Додатку № 3 до договору № 601-18 ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до Комунального підприємства "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ -112 ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОНУ" (), як до споживача теплової енергії зі сплати заборгованості в сумі 24 882,76грн - державного мита та 230, 29 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

При цьому актуальними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.11.2019 підтверджується, що Публічним акціонерним товариством "Київенерго" було зареєстровано зміну найменування юридичної особи на Акціонерне товариство "К.Енерго" (ідентифікаційний код 00131305).

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно з частиною 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі № 6-1355/10.

Матеріалами справи підтверджується, що наказ Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 41/524 був пред`явлений до примусового виконання. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.10.2016 було винесено поверненено виконавчий документ стягувачеві.

При цьому матеріали справи не містять доказів повного фактичного виконання боржником судового рішення, у тому числі сплати боржником залишку заборгованості, яка є предметом договору відступлення.

Зважаючи що стягувачем було відступлено також вимогу за зобов`язанням зі сплати судових витрат, господарський суд також зазначає, що згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

За висновками суду, відступлення права вимоги за основним зобов`язанням із договору та зобов`язанням відшкодування судових витрат із судового рішення не суперечать приписам статей 11, 509, 512 Цивільного кодексу України.

Також судом враховано, що заміна стягувача в частині заборгованості (без судових витрат) не є практично обґрунтованою, оскільки норми Закону України "Про виконавче провадження" не встановлюють порядку, за яким можливо продовжити виконавче провадження в частині стягнення судових витрат на користь первісного стягувача, а в частині стягнення заборгованості за договором - на користь нового стягувача без видачі окремого виконавчого документу.

Крім того у заяві про заміну сторони міститься клопотання про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 41/524 до виконання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк (ч.2 ст. ст. 329 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, обов`язковою умовою для поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання є пропущення його строку та наявність поважних причин його не виконання.

Розглянувши клопотання КП "Київтеплоенерго" про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 41/524 до виконання, оцінивши доводи заявника, суд вбачає за доцільне задовольнити його.

Ураховуючи зазначені вище обставини, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та здійснення заміни стягувача - ПАТ "Київенерго" (актуальне найменування - АТ "К.Енерго") його правонаступником - КП "Київтеплоенерго" у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 41/524 та поновлення строку пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 41/524 до виконання.

Керуючись ст. ст. 232, 234, 235, 329, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником у справі № 41/524 задовольнити.

2. Здійснити на стадії виконання судового рішення у справі № 41/524 заміну сторони (стягувача) Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (85612, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34; ідентифікаційний код 00131305) його процесуальним правонаступником - Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 40538421) у виконавчому провадженні щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 41/524.

3. Поновити строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 41/524 до виконання.

4. Згідно з ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.12.2019.

Суддя О.М. Спичак