номер провадження справи 4/27/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2019 Справа № 908/422/19

м. Запоріжжя Запорізької області

За заявою Фермерського господарства «Чернігівське», с. Мала Михайлівка Веселівського району Запорізької області про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19

за позовом (Стягувач) Товариситва з обмеженою відповідальністю «Інагротех», (70600, Запорізька область, м. Пологи, пер. Водопровідний, буд. 9)

до відповідача (Боржник) Фермерського господарства «Чернігівське», (юридична адреса: 72252, Запорізька область, Веселівський район, с. Мала Михайлівка, вул. Центральна, буд. 36-Б; адреса для листування: 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 3, кв.12)

про стягнення 302189,80 грн. основного боргу за договором поставки товару № 19/03-18 від 19.03.2018, 21153,28 грн. штрафу, 35318,95 грн. пені, 2943,25 грн. 3 % річних та 11090,37 грн. інфляційних витрат.

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представники сторін:

від позивача (стягувача) не з`явився;

від відповідача (боржника) Власова І.Ю., довіреність б/н від 02.01.2019 (адвокат);

22.11.2019 на адресу господарського суду Запорізької області від Фермерського господарства «Чернігівське», с. Мала Михайлівка Веселівського району Запорізької області надійшла заява в порядку ст. 331 ГПК України про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 строком до 31.07.2020.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.11.2019 заяву про відстрочку виконання рішення суду у справі № 908/422/19 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.11.2019 заяву Фермерського господарства «Чернігівське», с. Мала Михайлівка Веселівського району Запорізької області про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 02.12.2019.

В судовому засіданні 02.12.2019 заяву розглянуто, судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 233 ГПК України дану ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

В судове засіданні 02.12.2019 представник позивача (стягувача) не з`явився, письмових заперечень або пояснень стосовно заяви Фермерського господарства «Чернігівське» про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 суду не надав. Про дату, час та місце розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду у справі № 908422/19 Товариситво з обмеженою відповідальністю «Інагротех» повідомлялося належним чином ухвалою суду по справі від 25.11.2019, яка в цей же дань направлена на адресу позивача поштою.

Крім того, ухвала суду від 25.11.2019 у справі № 908/422/19 в день її підписання суддею (25.11.2019) надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень та 26.11.2019 оприлюднена на офіційному веб-порталі Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Отже, позивач (стягувач) мав можливість дізнатися про хід розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду у справі № 908/422/19 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зважаючи на стислий строк розгляду заяви про відстрочку виконання судового рішення, суд вирішив за доцільне розглядати заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 за відсутністю представника позивача (стягувача).

В судовому засіданні 02.12.2019 представник Фермерського господарства «Чернігівське» заяву про розстрочення виконання рішення суду у справі № 908/422/19 підтримав з підстав, викладених у цій заяві.

Розглянувши заяву Фермерського господарства «Чернігівське» (відповідач у справі, боржник) про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 до 31.07.2020 і матеріали справи № 908/422/19, суд встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інагротех» до Фермерського господарства «Чернігівське» задоволені частково, з Фермерського господарства «Чернігівське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інагротех» стягнуто 302189,80 грн. основного боргу, 21153,28 грн. штрафу, 35298,25 грн. пені, 2943,25 грн. 3 % річних, 11090,37 грн. інфляційних втрат 3323,77 грн. судового збору.

21.05.2019 господарським судом Запорізької області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2019 рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 залишено без змін.

Мотивуючи заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 до 31.07.2020 Фермерське господарство «Чернігівське»» зазначає, що на даний момент своєчасне і повне виконання зазначеного рішення суду ускладнене наступними підставами.

25.10.2019 постановою Головного державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП № 60418186 щодо примусового виконання наказу № 908/422/19, виданого 21.05.2019 господарським судом Запорізької області про стягнення з Фермерського господарства «Чернігівське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інагротех» 302189,80 грн. основного боргу, 21153,28 грн. штрафу, 35298,25 грн. пені, 2943,25 грн. 3 % річних, 11090,37 грн. інфляційних втрат 3323,77 грн. судового збору.

В рамках виконавчого провадження ВП № 60418186 винесено постанову від 25.10.2019 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику Фермерському господарству «Чернігівське», а також постанову від 01.11.2019 про накладення арешту на грошові кошти що містяться на відповідних рахунках в АТ «Укрексімбанк», АТ «Банк Кредит Дніпро», в філії Запорізьке обласне відділення АТ «Ощадбанк» м. Запоріжжя, що належать боржнику Фермерському господарству «Чернігівське».

На теперішній час Фермерське господарство «Чернігівське» знаходиться у складній фінансово-економічній ситуації та не має об`єктивної можливості одномоментно виконати рішення суду по справі № 908/422/19. Так, основним та єдиним видом діяльності ФГ «Чернігівське» є вирощування та реалізація сільськогосподарських культур, тому прибуток від реалізації сільськогосподарських культур є основним джерелом сплати зобов`язань відповідача перед кредиторами та фіскальними органами і пов`язаний з рівнем виробництва сільськогосподарської продукції (урожайністю сільськогосподарських культур), що, в свою чергу, залежить від природних факторів.

Протягом 2019 року ФГ «Чернігівське» зазнало впливу несприятливих агрометеорологічних умов, які спричинили значні пошкодження посівів сільськогосподарських культур, що призвело до низької врожайності.

Понесені ФГ «Чернігівське» збитки, у зв`язку із майже форс-мажорними обставинами, призвели до загрози банкрутства господарства та до того, що на теперішній час на рахунках підприємства відсутні кошти, існує заборгованість перед контрагентами.

Наявність зазначених обставин вплинула на господарську діяльність відповідача, оскільки ФГ «Чернігівське» недоотримало вчасно прибуток, що вплинуло на можливість своєчасно проводити розрахунки з контрагентами, а також унеможливлює виконання рішення в повному обсязі одночасно.

В свого чергу ФГ «Чернігівське» передбачає можливість погасити заборгованість перед ТОВ «Інагротех», що стягнута за рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 908/422/19 від 24.04.2019 враховуючи на те, що підприємство для отримання фінансової підтримки звернулося до регіонального відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Така фінансова підтримка надається фермерському господарству для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, у тому числі для придбання маточного поголів`я сільськогосподарських тварин (телиць, нетелей, корів, свиноматок, ярок, вівцематок, кізочок та козоматок) та проведення оцінки відповідності виробництва органічної продукції (сировини), виробництва та переробки сільськогосподарської продукції, будівництва та реконструкції виробничих і невиробничих приміщень, для закладення багаторічних насаджень, розвитку кредитної та обслуговуючої кооперації, у тому числі сплати пайових внесків до пайових фондів сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, утворених фермерськими господарствами самостійно або разом з членами особистих селянських господарств, зрошення та меліорації земель.

Таким чином, тільки після отримання коштів державної підтримки ФГ «Чернігівське» матиме реальну можливість виконати весь комплекс агротехнічних заходів у строк та належним чином, що, в свою чергу, надасть можливість сплатити заборгованість перед позивачем у справі № 908/422/19 та іншими кредиторами.

Також відповідач зазначає, що оскільки основним видом діяльності підприємства є сільськогосподарське виробництво, то це передбачає виконання цілого комплексу агротехнічних заходів у певний строк, тому підприємство крім сплати заробітної плати працівникам несе витрати передбачені технологією виробництва, в тому числі витрати на запасні частини до сільгосптехніки, добрива, гербіциди, інсектициди та на збір врожаю, а також на оплату лізингових платежів за договорами фінансового лізингу № 8-18-111ств-фл/265 від 20.08.2018 (борона) та № 8-18-85ОП від 15.05.2018 (трактор).

Отже, відповідач вважає, що негайне виконання рішення суду від 24.04.2019 у справі № 908/422/19, відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання зазначеного судового рішення та накладення арешту на майно і кошти підприємства може призвести до зупинення господарської діяльності ФГ «Чернігівське», не дасть можливості здійснити необхідні сільськогосподарські роботи і, як наслідок, призведе до неможливості виконання рішення суду взагалі та, імовірно, до банкрутства підприємства.

Відповідач просить суд врахувати, що діяльність ФГ «Чернігівське» має сезонний характер, так як пов`язана з вирощуванням та реалізацією сільськогосподарських культур. У зв`язку з цим надходження грошових коштів від господарської діяльності підприємства теж має сезонний характер, а саме після збору врожаю.

Оптимальним строком збирання врожаю озимих зернових та ярових колосових культур в Веселівському районі Запорізької області є період з 20 червня по 30 серпня.

Враховуючи викладене, ФГ «Чернігівське» необхідний час для проведення всіх агротехнічних заходів та сільськогосподарських робіт з метою отримання прибутку, який буде направлений на погашення заборгованості по зобов`язанням, в тому числі і перед позивачем у справі № 908/422/19.

З огляду на вище зазначене, відповідач просить суд врахувати, що ФГ «Чернігівське» після проведення збору врожаю озимих культур (озимої пшениці, озимого ячменю, озимого ріпаку), соняшника і проса, який планується почати в червні 2020 року, має намір грошові кошти після реалізації зазначеної сільськогосподарської продукції направити на погашення заборгованості по всім зобов`язанням, а тому відповідач просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 до 31.07.2020.

Розглянувши заяву ФГ «Чернігівське» про відстрочку виконання рішення по справі № 908/422/19, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Разом з тим, за приписами ч., ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Частиною третьою цієї ж статті ГПК України встановлено, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Враховуючи норму ч. 5 ст. 331 ГПК України заява ФГ «Чернігівське» про відстрочку виконання рішення суду по справі № 908/422/19 до 31.07.2020 є процесуально необґрунтованою, оскільки зазначене рішення ухвалено 24.04.2019, а тому відстрочення його виконання може мати місце лише до 24.04.2020.

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України.

Тобто, можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про відстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Мотивуючи свою заяву про відстрочку виконання рішення суду у справі № 908/422/19 відповідач акцентує увагу суду на особливостях проведення господарських процесів на підприємстві з урахуванням того, що ФГ «Чернігівське» є сільськогосподарським підприємством, основним та єдиним видом господарської діяльності якого є вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції.

Також відповідач посилається на можливість отримання ним фінансової допомоги від Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, проте жодних доказів його участі в такій програмі фінансової підтримки відповідач суду не надав.

Дослідивши надані відповідачем в обґрунтування заяви про відстрочку виконання судового рішення докази та обставини, на які він посилається, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення цієї заяви з урахуванням наступного.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Окрім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Господарський суд зазначає, що в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду відповідач у справі послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності відповідачем, яку він здійснює на свій ризик. Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Відстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав. Відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши належним чином наведені боржником обставини, враховуючи майнові інтереси обох сторін, дослідивши надані заявником в обґрунтування заяви письмові докази, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Фермерського господарства «Чернігівське» та надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19.

Керуючись ст., ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви Фермерського господарства «Чернігівське», с. Мала Михайлівка Веселівського району Запорізької області про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.04.2019 у справі № 908/422/19 строком до 31.07.2020 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено і підписано 04.12.2019.

Суддя Н. Г. Зінченко