ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.12.2019 Справа № 908/3396/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши матеріали позовної заяви №1331/юр від 04.12.2019 (вх. № 3653/08-07/19 від 05.12.2019)

за позовом концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 137; поштова адреса 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Азовський посад" (69035, місто Запоріжжя, вул. Незалежної України (попереднє найменування Сорок років Радянської України), буд. 51, прим. 139)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся концерн "Міські теплові мережі" з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Азовський посад" про стягнення 39.194,85 грн., які складаються з: 35.942,15 грн. основного боргу, 1.052,82 грн. 3% річних та 2.199,88 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування підстави для звернення з позовом до суду позивач зазначив несплату відповідачем вартості отриманої теплової енергії за період з листопада 2017 по квітень 2019, яка відпускалась на об'єкт - нежитлове приміщення №139 розташоване за адресою: місто Запоріжжя, вул. Незалежної України (попереднє найменування Сорок років Радянської України) буд. 51. Враховуючи порушення відповідачем грошового зобов'язання, приймаючи до уваги положення ст. 625 ЦК України, позивач нарахував та просить стягнути інфляційні втрати за період з січня 2018 по липень 2019 (включно ) у розмірі 2.199,88 грн. та 1.052,82 грн. 3% річних за період прострочення з 20.12.2017 по 31.07.2019.

В прохальній частині позову відповідач просить суд розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки спір підпадає під визначення категорії справи, як малозначна.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, що є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме: позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Виходячи з положень наведених статей, до позовної заяви мають бути додані докази, які підтверджують певні юридичні факти з викладенням їх суті. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У позовній заяві має міститися обґрунтований розрахунок суми, що стягується, який складається із зазначенням застосованих методів, періодів нарахування, тощо.

Як вже зазначалося вище підставою для звернення з позовом до суду зазначено наявність заборгованості у розмірі 35.942,15 грн. за надані послуги теплопостачання у період з листопада 2017 по квітень 2019 на об'єкт, який є власністю відповідача без наявності договору про постачання теплової енергії.

Позивач у позові посилається на те, що теплопостачальній організації достатньо лише довести факт звернення до споживача з пропозицією укласти договір на постачання теплової енергії. Також зазначено, що позивач надсилав на адресу ТОВ "Азовський посад" договір №204112 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Втім, жодного доказу вчинення позивачем наведених вище дій до позовних матеріалів не додано.

Також позивачем не зазначено та документально не доведено чи надсилався договір відповідачу для його підписання лише одноразово, або відповідач протягом зазначеного у позові періоду надання послуг з теплопостачання ухиляється від укладання з теплопостачальною організацією правочину, як то передбачено нормами чинного законодавства.

До того ж суду не надані докази того, що об'єкт, який є власністю відповідача, має спільну систему теплопостачання з будинком, що також підтверджує факт отримання відповідачем наданих послуг з теплопостачання та зобов'язує споживача оплачувати отриманні послуги.

В тексті позову позивач зазначив, що розрахунок відпущеної теплової енергії здійснювався відповідно до величини теплового навантаження на об'єкт опалення, що складає 0,10207 Гкал/год. Разом з тим жодним чином на підтвердив дану обставину та не надав відповідного документа(ів), який(і) б в свою чергу підтверджував зазначені посилання позивача.

Крім того, позивач зазначив, що факт постачання теплової енергії підтверджується рішеннями Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону у спірний період.

Зазначених рішень Запорізької міської ради суду також не надано, номерів та дат ухвалення (прийняття) Запорізької міською радою цих рішень в тексті позову не зазначено.

В позові відсутнє посилання та відповідно не надано доказів балансоутримувача будинку, в якому знаходиться об'єкт власності відповідача, з якої саме дати було надано послуги з теплопостачання за вказаний період (окремо по кожному року).

В обґрунтування своєї правової позиції щодо наявності заборгованості у розмірі 35.942,15 грн. позивачем додані Акти приймання-передачі теплової енергії, рахунки за теплову енергію.

Втім, надані Акти оформлені неналежним чином, оскільки не містять посилання теплопостачальної організації про те, що відповідач відмовився від їх підписання або Акти неповернуті споживачем, заперечень щодо наданих послуг з боку споживача не надходили.

Стосовно рахунків суд зауважує наступне: в наданих рахунках за спірний період адресою споживача зазначено 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2, кв. 70. В той час, як відповідно до відомостей (за безкоштовним запитом) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2019, адресою місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "Азовський посад" є: 69035, місто Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України (нове найменування Незалежної України), буд. 51, прим. 139).

Позовні матеріали не містять будь-яких пояснень щодо зазначеної обставини.

До того ж, згідно з актом приймання-передачі теплової енергії за січень 2018 вартість послуг склала 5.116,26 грн. з ПДВ, втім рахунок за січень 2018 містить інформацію про вартість наданих послуг з урахуванням перерахунків та субсидій за вказаний місяць на суму 4.550,86 грн. Знов таки будь-яких пояснень та відповідних доказів до позовних матеріалів суду не надано.

Також позивач не обґрунтував та документально не підтвердив порядок та методику нарахування споживачу вартості наданих послуг з теплопостачання за умови відсутності договору.

Позивач у позові посилається на те, що облік кількості відпущеної теплової енергії до нежитлового приміщення №139 розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 51 здійснювався по особовому рахунку №204112. Документальних доказів та пояснень присвоєння особового рахунку споживачу у разі відсутності договірних відносин суду не надано.

Крім того, позивачем ставляться вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв'язку з наявністю порушення відповідачем. Позивач визначив період нарахування компенсаційних санкцій, зокрема, 3% річних з 20.12.2017. Пояснень чому саме на думку позивача прострочення виникає з 20 числа позов не містить.

Суд зауважує, що для оцінки правильності нарахування позивачем компенсаційних санкцій слід встановити не тільки документально підтверджену суму боргу, а й дату коли зобов'язання мало бути виконано, тобто з'ясувати момент прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Прострочення слід розглядати як юридичний склад, що тягне за собою зміну правовідносин сторін по зобов'язанню, яке не виконано в строк. Складовими прострочення при цьому є такі юридичні факти: наявність між сторонами договірних відносин або доказів виникнення у боржника грошового зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання, невиконання стороною зобов'язання у встановлений строк.

Стосовно доказів надсилання на адресу споживача Актів та рахунків суд зазначає наступне: по-перше, надані реєстри відправки не містять поштового штампу; по-друге, зазначені документи надсилались не на юридичну адресу споживача.

Суд зауважує, що ч. ч. 1, 2 ст. 80 ГПК України встановлено, що учасники справи подать докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 наведеної статті унормовано, що у разі якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Разом з тим, позовні матеріали не містять доказів на підтвердження того, що позивач надавав у період з листопада 2017 по квітень 2019 відповідачу послуги на загальну суму 35.942,15 грн.

Крім того суд зауважує, що пунктом 2 ст. 91 ГПК встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом 4 наведеної статті встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Вимоги до змісту та розташування реквізитів документів встановлені п. 5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55. Пунктом 5.27 цієї Уніфікованої системи встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпису).

Зазначені положення Уніфікованої системи необхідно обов'язково враховувати учасникам судового процесу при засвідченні копій документів, що подаються до суду.

Позовні матеріали засвідчені начальником відділу збуту О.О. Діленко, разом з тим відповідної довіреності уповноваження цієї особи на вчинення таких дій до позову не додано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені судом недоліки позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву концерну "Міські теплові мережі" №1331/юр від 04.12.2019 (вх. №3653/08-07/19 від 05.12.2019) залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- надати пояснення та відповідні докази скільки разів надсилався проект договору відповідача для його підписання;

- пояснення та документальне підтвердження щодо присвоєння особистого рахунку споживачу;

- надати Акт обстеження приміщення в якому знаходиться об'єкт власності відповідача та який має спільну систему теплопостачання з будинком або відмову власника приміщення у доступі для обстеження;

- довідку (лист тощо) балансоутримувача про дату початку опалювального сезону за кожний спірний рік;

- надати пояснення та документальні докази на підтвердження способу визначення теплового навантаження - 0,10207 Гкал/гол.;

- надати пояснення з документальним підтвердженням порядку (методики тощо) нарахування щомісячної оплати наданих послуг споживачу;

- надати пояснення щодо визначення вартості наданих послуг у січні 2018 року;

- пояснення щодо надсилання Актів та рахунків за адресою: вул. Гагаріна, буд. 2, кв. 70, в той час, як послуги надавалися за іншою адресою;

- надати пояснення щодо визначення дати прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання;

- надати належні докази надсилання на юридичну адресу споживача Актів та рахунків за спірний період;

- довіреність на особу, яка засвідчила додатки до позовної заяви;

- докази надсилання вищеперелічених документів на адресу відповідача (оригінали відправки надати суду для приєднання до матеріалів справи).

3. Роз'яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набрала законної сили 09.12.2019 та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Федорова