ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2019 р.Справа № 5023/2518/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши клопотання кредитора ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів (вх. № 28299 від 21.11.2019 р.)

розглянувши справу

за заявою Приватне АТ "Українська гірничо-металургійна компанія" в о. Харківської регіональної філії, смт. Солоницівка
до ТОВ "Моноліт" будівельний альянс", м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 18.09.2014 р. визнано ТОВ "Моноліт" будівельний альянс" (код 32436574) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Бєлову О.А.

До суду від кредитора ОСОБА_1 надійшло клопотання про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів (вх. № 28299 від 21.11.2019 р.), в якому вона просить суд заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об"єкту нерухомого майна: незавершеного будівництва житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101).

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вживати заходи забезпечення, передбачені загальними положеннями (ст.ст.136-137 ГПК України), а також інші заходи, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 встановлено, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Заява кредитора ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що вже двічі був вилучений запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке належить боржнику на праві власності, хоча цей об"єкт існує в натурі та підстав для припинення права власності боржника на нього немає, отже існує загроза того, що права кредиторів боржника можуть бути порушені та їх вимоги не будуть задоволені за рахунок цього майна у випадку вилучення запису про право власності.

Судом встановлено, що об"єкт нерухомого майна: незавершеного будівництва житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101) належить боржнику на праві власності та включений до ліквідаційної маси.

Проте, згідно наданих до матеріалів справи довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 15.10.2019 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.11.2019 р. до реєстру внесено відомості про знищення об"єкту незавершеного будівництва житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101).

В той же час, після здійснення державним реєстратором вказаних дій, відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 21.10.2019 р. та від 19.11.2019 р. знов вказане майно рахується як наявний об"єкт , зареєстрований за боржником на праві власності.

Отже, надавши клопотанню кредитора ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів відповідну правову оцінку, врахувавши вимоги чинного законодавства вiдносно розумностi та адекватності застосування заходiв до забезпечення вимог кредиторів конкретним обставинам справи, суд дійшов висновку щодо необхідності застосування заходів забезпечення , встановлених статтями 136, 137 Господарського процесуального кодекс України, оскільки невжиття таких заходів може ускладнить процедуру погашення кредиторських вимог, що призведе до порушення законних інтересів та прав кредиторів та боржника

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.136,137,140,232-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.58-65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання кредитора ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів (вх. № 28299 від 21.11.2019 р.).

Заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об"єкту нерухомого майна: незавершеного будівництва житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101).

Ухвалу направити заявнику, ліквідатору, державному реєстратору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя Усатий В.О.