ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа№ 911/1962/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Турлуковський С.В., дов. № 174 від 03.05.2019р.

від відповідача-1: не з`явились

від відповідача-2: Войцехівський П.В., ордер серія КС № 225535

від 02.12.219р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поперті»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2019р.

у справі № 911/1962/19 (суддя Т.М. Ващенко)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поперті» про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поперті»

до 1) Міністерства юстиції Укаїни

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Аросленд»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідачів ОСОБА_1

про визнання протиправними та скасування наказу, скасування запису про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" до Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросленд", третя особа ОСОБА_1 про

1) визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 891/5 від 20.03.2019 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень";

2) скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, вид іншого речового права, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26.03.2019, № запису 30940418, строк дії 10 років, щодо земельної ділянки площею 1,6258 га, кадастровий номер :03:007:0038 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Одночасно з позовної заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Агросленд" та ОСОБА_1 вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно запису про державну реєстрацію іншого речового права, вид іншого речового права, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26.03.2019, № запису 30940418, строк дії 10 років, щодо земельної ділянки площею 1,6258 га, кадастровий номер :03:007:0038. Заява мотивована тим, що оспорюваний наказ скасував право оренди позивача на вищевказану земельну ділянку, згодом було зареєстровано право емфітевзису за відповідачем-2. Виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог буде відбуватися шляхом вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки спір стосується нерухомого майна, а саме речових прав на земельну ділянку. У випадку скасування судом наказу він скасовується органом, що його видав. Механізм відновлення становища зацікавлених суб`єктів передбачає, що у випадку наявності інших записів стосовно того ж самого майна, відновлення скасованих записів можливе лише після вирішення їх правового статусу судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2019 року у справі № 911/1962/19 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" про забезпечення позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухвалою першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2019 року у справі № 911/1962/19 та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити, а саме, до набрання законної сили рішенням суду у господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті", що є стягувачем до Міністерства юстиції України та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросленд", що є боржником 1, за участю третьої особи ОСОБА_1 , що є боржником 2, про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, заборонити Товариству "Агросленд", (боржник 1) та ОСОБА_1 (боржник 2) вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно запису про державну реєстрацію іншого речового права, вид іншого речового права, право користування земельною ділянкою для сільського господарських потреб (емфітевзис), від 26.03.2019 року, № запису 30940418, строк дії 10 років, щодо земельної ділянки площею 1,6258 га., кадастровий номер :03:007:0038. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.08.2019 року у справі № 911/1962/19 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Проперті" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2019 року у справі № 911/1962/19, розгляд справи призначено на 06.11.2019 року.

Розпорядженням № 09.1-08/4490/19Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019р., у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/1962/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019р апеляційну скаргу у справі №911/1962/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 року справу №911/1962/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судове засідання 06.11.2019 року не з`явилися уповноважені представники відповідача 1, відповідача 2 та третьої особи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.12.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача-1 та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Поперті» в задоволені заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Судом враховано, що в господарських судах при вирішенні спору між боржниками і стягувачами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, тобто розглядається справа за наявності між боржниками і стягувачами спору про право. При цьому, господарські суди при розгляді позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, перевіряють лише належність банку, як кредитору, права звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також встановлюють наявність (відсутність) об`єктивних обставин, при яких виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Водночас, господарські суди не повинні перевіряти правильність виконавчого напису з позиції дій нотаріуса при його вчиненні та надавати оцінку його діям при вчиненні виконавчого напису, оскільки нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Заявником жодним чином не доведено як саме невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Слід зазначити, що саме лише посилання заявника на потенційне порушення прав позивача при виконанні майбутнього рішення суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову без надання при цьому належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Так, заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заявником суду не наведено жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поперті» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 29.08.2019р. у справі № 911/1962/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поперті» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2019р. у справі № 911/1962/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Поперті».

3. Матеріали справи № 911/1962/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 10.12.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець