УХВАЛА

м. Київ

09.12.2019Справа № 910/16960/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву ДП "КОЛКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-ПОЛІССЯ"

про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ДП "КОЛКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-ПОЛІССЯ" про стягнення 64565,02 грн заборгованості.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 501 від 26.11.2019 (вх. № 16960/19 від 02.12.2019), суд дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Доказами відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони грунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах даного позову об`єднано позовні вимоги, які ґрунтуються на двох договорах, а саме:

- Договорі купівлі-продажу необробленої деревини № 2244/2244/л/2016 від 13.09.2016;

- Договорі купівлі-продажу необробленої деревини № 94/94/л/2017 від 24.01.2017.

При цьому заявлено вимоги про стягнення основного боргу, а також інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на загальну суму заборгованості по двом договорам.

Однак, заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача різні - Договір купівлі-продажу необробленої деревини № 2244/2244/л/2016 від 13.09.2016 та Договір купівлі-продажу необробленої деревини № 94/94/л/2017 від 24.01.2017, тобто в даному випадку існують два самостійні правочини;

- обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі Договору купівлі-продажу необробленої деревини № 2244/2244/л/2016 від 13.09.2016 та на підставі Договору купівлі-продажу необробленої деревини № 94/94/л/2017 від 24.01.2017 не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі кожного з двох правочинів;

- вимоги за вказаними договорами не є основними або похідними позовними вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України).

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори між тими ж сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем кожного договору окремо, необхідним є з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по кожному договору, з`ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами, наявності підстав для стягнення заборгованості за кожним з договорів окремо; судом має бути надана правова оцінка договорам з точки зору правової природи укладених договорів, настання строку виконання зобов`язання, і в свою чергу при вирішенні вимог, що виникли з договорів, суд має надати оцінку договірним відносинам сторін по двом договорам, визначити строк їх дії, встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов`язань підставою вважати їх такими, що виникли з договорів тощо. Крім того, у зв`язку з тим, що позивачем заявлено до стягнення за вказаними договорами 3% річних та інфляційні втрати, судом має бути визначено початок перебігу прострочки відповідача та закінчення нарахування за кожним випадком неналежного виконання відповідачем його договірного грошового зобов`язання.

Оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, але й значно утруднить вирішення спору по суті.

Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в спірному випадку позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, при цьому відсутні підстави для застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї документи.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.12.2019 та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега