ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" листопада 2019 р. м. Вінниця Cправа № 902/603/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Незамай Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у справі № 902/603/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, код - 41835359

до: Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК", вул. Воїнів-Інтернаціоналівстів, 2-Е, м. Вінниця, 21030, код - 23110524

про стягнення 1 134 319,93 грн.

В С Т А Н О В И В :

24.07.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 1.13-2363 від 22.07.20189 року Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" до Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК" про стягнення 1 134 319,93 грн заборгованості з яких 1 044 828,16 грн основного боргу, 70 127,25 грн пені, 11 974,11 грн інфляційних втрат, 7 390,41 грн 3% річних за Договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року.

В якості підстави заявлених вимог позивач посилається на порушення Дочірнім підприємством "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК" прав позивача шляхом невиконання зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №ВІ-220100 від 21.06.2019 року в частині здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року позов залишено без руху відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

07.08.2019 року до суду надійшов супровідний лист позивача №01.13-2655 від 06.08.2019 року щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі № 902/603/19 у порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 05.09.2019 року.

13.08.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшов лист № 1.13-2802 від 12.08.2019 року, додатком до якого додано ряд додаткових документів.

03.09.2019 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 125 від 03.09.2019 року, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні 03.09.2019 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/603/19 до 01.10.2019 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

В судовому засіданні 01.10.2019 року судом постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/603/19 на 06.11.2019 року об 11:00 год., які занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

24.10.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшов лист № 1.02-4558 від 22.10.2019 року на виконання вимог ухвали суду.

Також, 24.10.2019 року до суду від представника позивача надійшла заява № 13.113-4612 від 23.10.2019 року в якій останній відмовляється від позовних вимог а частині стягнення основного боргу в сумі 1 044 828,16 грн з відповідача, в зв`язку з погашенням боргу.

В судовому засіданні 06.11.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/603/19 для судового розгляду по суті на 11.11.2019 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, суд дійшов висновку про призначення наступної дати судового засідання на 28.11.2019 року на 11:30 год.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року повідомлено сторін про дату судового засідання.

22.11.2019 року представником позивача до суду на виконання вимог ухвали суду подано лист № 13.1.02-5886 від 20.11.2019 року.

28.11.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 28.11.2019 року), в якій останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

28.11.2019 року до суду від представника відповідача надійшла заява (б/н від 28.11.2019 року, в якій останній просить суд проводити за відсутності представника відповідача.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні заяви представників позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності.

Суд зважає на положення ст. 242 ГПК України, п. 3 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Водночас, на підставі ч. 3 ст. 202 ГПК України, можливість розгляду справи за відсутності одного з учасників судового розгляду обумовлена фактом належного повідомлення про судове засідання.

Оскільки, сторони повідомлено про дату судового засідання з розгляду справи по суті з дотриманням вимог ГПК України, судом вирішено здійснити розгляд справи за відсутності представників учасників процесу.

Суд розглянув матеріали справи, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення від 21.06.2019 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (Постачальник) та Дочірнім підприємством "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК" (Споживач) договору про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100.

В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 утворилась заборгованість в сумі 1 134 319,93 грн в частині здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію.

З огляду на вказане, позивач звернувся з позовом до суду про заявлено до стягнення з відповідача 1 044 828,16 грн основного боргу, 70 127,25 грн пені, 11 974,11 грн інфляційних втрат, 7 390,41 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні вказуючи на те що позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання свого обов"язку за договором по поставці електроенергії, оскільки договір № ВІ-220100 про постачання електричної енергії був укладений 21.06.2019 року, а позивачем у позовній заяві стверджується щодо поставки електроенергії в період з 01.01.2019 року по 20.06.2019 року, на підставі договору, який на той час не був укладений.

Крім того, відповідач вказує на те що, відповідно до актів приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії визначається, що передавання електричної енергії здійснюється відповідно до умов договору про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 01.01.2013 року.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 21.06.2019 року між року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (Постачальник) та Дочірнім підприємством "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК" (Споживач) договору про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 (а.с.15-20, т. 1).

Відповідно п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальник вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно п. 5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 2 до договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2 Договору).

Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порідку їх формування (п. 5.3 Договору).

За змістом п. 5.4 Договору ціна електричної енергії має визначатись Постачальником у розрахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

У випадках застосування до Споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.

Згідно п. 5.5 Договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць.

Розрахунки Споживача за договором здійснюються на поточний рахунок Постачальника.

При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ. Поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та інший не заборонений законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору. Поточний рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.6 Договору).

Згідно п. 5.7 Договору оплата рахунка Постачальника за договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають мітити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо кості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

З змістом п. 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

У разі порушення Споживачем строків оплати за договором, Постачальник має право вимагати сплату пені.

Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, з поміж іншого у разі порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в договорі (п. 9.2 Договору).

Також до договору про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року між сторонами підписано ряд додатків, а саме:

- додаток "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам на 2019 рік" (а.с.20 (зворотна сторона), т. 1);

- додаток №1 заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником (а.с. 21, т. 1);

- додаток №2 комерційна пропозиція № 1.2.3.1 для споживачів, які не відносяться до сегменту ринку, обов"язки постачання якому покладені на Постачальника універсальної послуги, за умовами якої зазначено ціну, спосіб оплати, терміни надання послуг.

Згідно з умовами Додатку № 2 до договору оплата електричної енергії здійснюється споживачем плановими платежами за наступним графіком:

- до 24 числа місяця, що передує розрахунковому 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць з урахуванням ПДВ; - до 5 числа розрахункового місяця - 50% вартості заявлених обсягів на розрахунковий місяць з урахуванням ПДВ; з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Планові платежі здійснюються до 24 числа місяця, що передує розрахунковому та до 5 числа розрахункового місяця у розмірах, кожний з яких визначається за наступною формулою: О = 0,5"Wзаяв"Ц, де Wзаяв - заявлені споживачем обсяги споживання на розрахунковий період, Ц - прогнозована ціна (тариф), механізм визначення якої вказаний у розділі "Ціна" цієї комерційної пропозиції (а.с. 22-23, т. 1).

Як стверджує позивач, взяті на себе зобов"язання за договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року виконав в повному обсязі, що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії та рахунками на оплату активної електричної енергії за період з січня по червень 2019 року (а.с. 24-34, т. 1).

За період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року відповідачем спожито 1042373 кВт*г електричної енергії на загальну суму 2 100 407,41 грн.

За спожиту електричну енергію відповідачем здійснено частково оплату в сумі 1 055 579,25 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку (а.с. 36-41, т. 1).

Заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію за період з січня по червень 2019 року становить 1 044 828,16 грн.

В підтвердження чого, до матеріалів справи додано сальдові обороти по споживачу за календарний період та обопільно підписаний акт звірки взаємних розрахунків № 3880 від 30.06.2019 року (а.с. 42-43, т. 1).

10.07.2019 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 13-2200 з вимогою оплатити заборгованості за спожиту електричну енергію (а.с. 44-45, т. 1).

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

На виконання вимог Закону щодо відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, створено ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", яке згідно отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429) з 01.01.2019 року почало здійснювати діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам.

У відповідності до ч. 30 ст. 1 Закону електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно ч. 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (надалі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 1.2.7. ПРРЕЕ Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на 2 основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Положенням п. 3.2.1. ПРЕЕ передбачено, що Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору. Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи підтверджують неналежне виконання Відповідачем договірних зобов`язань щодо проведення розрахунків за спожиту електричну енергію, у встановлений Договором строк.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, Позивачем правомірно заявлено до стягнення з Відповідача 1 044 828,16 грн заборгованості за спожиту електроенергію.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що 24.10.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява № 13.113-4612 від 23.10.2019 року, за підписом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" адвоката Обертюх Т.С., в якій зазначено, що відповідач добровільно виконав зобов`язання по сплаті основного боргу в сумі 1 044 828,16 грн за Договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року, претензій до нього позивач не має, а тому просить прийняти відмову від позову в частині стягнення основного боргу та закрити провадження у справі в цій частині.

Враховуючи викладене відповідачем погашено основну заборгованість в сумі 1 044 828,16 грн за Договором постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" від позову частині стягнення основного боргу в сумі 1 044 828,16 грн за Договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року та закрито провадження у справі № 902/603/19 в частині стягнення основного боргу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 70 127,25 грн пені, 11 974,11 грн інфляційних втрат, 7 390,41 грн 3% річних, за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора сум інфляційних втрат та 3% річних судом помилок не виявлено, в зв`язку з чим вимоги позову у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 70 127,25 грн пені, нарахованих у період наявності зобов`язальних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушення зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Розділом 9 договору сторонами погоджено відповідальність сторін.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Зокрема п. 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

У разі порушення Споживачем строків оплати за договором, Постачальник має право вимагати сплату пені.

Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до договору.

Водночас, пеня є акцесорним зобов`язанням та виникає на підставі письмового договору між сторонами.

В силу ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Отже, зобов`язання зі сплати пені та її розмір повинен погоджуватись сторонами у підписаному договорі.

п. 5.8 Договору вступив у дію з дати підписання даного договору сторонами, тобто 21.06.2019 року. Умови договору не містять застережень відносно поширення їх чинності на правовідносини сторін, котрі виникли до підписання Договору про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року.

Отже, право нарахування пені виникло у позивача лише внаслідок прострочення виконання зобов`язань зі сплати вартості спожитої електроенергії у червні 2019 року.

На вимогу суду ТОВ "Енера Вінниця" надано розрахунок пені за період з 08.07.2019 по 15.07.2019 рр.

Перевіркою за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора обрахунку пені, судом встановлено, що даний виконаний позивачем арифметично вірно з огляду на що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" в цій частині підлягають задоволенню судом у заявленому розмірі.

Отже, у стягненні пені в сумі 69 541,46 грн (70 127,25 - 585,79) - слід відмовити.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного розрахунку заборгованості, доказів повної сплати боргу тощо.

Як визначає ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" підлягає частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 17 014,80 грн. підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК", погашення суми основного боргу мало місце після відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК" (вул. Воїнів-Інтернаціоналівстів, 2-Е, м. Вінниця, 21030, код - 23110524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, код - 41835359) 585,79 грн - пені, нарахованої за період з 08.07.2019 по 15.07.2019 рр., 11 974,11 грн - інфляційних втрат, 7 390,41 грн - 3% річних за Договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-220100 від 21.06.2019 року та 17 014,80 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" в частині стягнення з Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "МАЯК" 69 541,46 грн - пені, нарахованої за період з 08.02.2019 по 07.07.2019 рр.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2019 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

3 - відповідачу (вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, 2-Е, м. Вінниця, 21030)