ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

09 грудня 2019 року Справа № 912/3587/19

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Вавренюк Л.С. розглянувши заяву Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19, ідентифікаційний код 03346822) № 3752/21/07-21 від 03.12.2019 про видачу судового наказу в порядку наказного провадження,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 на адресу господарського суду надійшла заява Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19, ідентифікаційний код 03346822) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 6)" (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Яновського, буд. 50, ідентифікаційний код 08680253) заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за квітень-жовтень 2019 року у сумі 103844,65 грн, що виникла внаслідок невиконання останнім своїх зобов`язань в частині своєчасної сплати коштів за Договором № 2/44 від 01.04.2013 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням Державним підприємством "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 6)" умов Договору № 2/44 від 01.04.2013 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення в частині своєчасної сплати коштів за отримані послуги.

09.12.2019 судом видано судовий наказ про стягнення з Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 6)" (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Яновського, буд. 50, ідентифікаційний код 08680253) на користь Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19, ідентифікаційний код 03346822) заборгованості в сумі 69 782,91 грн, що виникла внаслідок невиконання останнім своїх зобов`язань в частині оплати за отримані послуги за січень-вересень 2019 року за договором № 2/44 від 01.04.2013 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а також 192,10 грн судового збору.

Стосовно вимог про стягнення заборгованості за жовтень 2019 року, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини першої статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4, 5), ч. 3 (пункти 3, 4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

Заявник у тексті заяви про видачу судового наказу зазначає про вручення Боржнику рахунків-фактур за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2019 року, на підтвердження чого надає відповідні рахунки із відмітками про вручення їх Боржнику. Також Заявник подає Акти наданих послуг, підписані з боку обох сторін, за січень, лютий, березень 2019 року та періоди 22.03-22.04.2019, 23.04.-21.05.2019, 22.05.-20.06.2019, 21.06-29.08.2019, 30.08.2019-20.09.2019. Зі змісту вказаних доказів та самого тексту Заяви про видачу судового наказу випливає, що за січень - вересень 2019 року надано послуги на загальну суму 258 931,10 грн. У подальшому Заявник зазначає про часткове погашення Боржником заборгованості в розмірі 189 148,19 грн. Отже, сума, яка може бути пред`явлена до стягнення за надані послуги у січні-вересні 2019 року складає 69782,91 грн (сума за рахунками-фактурами та Актами в розмірі 258 931,10 грн за мінусом сплаченої боржником суми в розмірі 189 148,19 грн). Саме такі вимоги є обґрунтованими і про їх стягнення господарським судом видано судовий наказ.

Водночас, підсумовуючи свої вимоги, Заявник вказує про існування заборгованості за отримані послуги за січень-жовтень 2019 року в розмірі 103 844,65 грн. Тобто Заявник просить стягнути ще і 34 061,74 грн, які є заборгованістю за надані послуги у жовтні 2019 року, проте у самій Заяві про видачу судового наказу не зазначається, яка сума пред`явлена за надані послуги саме в жовтні 2019 року, який рахунок-фактура був вручений, а Акт складений і, відповідно, не прикладено в якості додатків ані рахунків-фактур ані Акта наданих послуг, тобто доказів на підтвердження надання послуг у жовтні 2019 року та, відповідно, доказу настання строку виконання обов`язку по оплаті послуг за жовтень 2019 року.

Відповідно до п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України cуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, оскільки пред`явлена Заявником вимога про стягнення заборгованості за жовтень 2019 року в сумі 34 061,74 грн не підтверджена жодними доказами, тобто заявлена з порушенням п.п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України і, як наслідок, із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги про стягнення 34 061,74 грн, господарський суд відмовляє у видачі судового наказу в зазначеній частині.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 150, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Обласному комунальному виробничому підприємству "Дніпро-Кіровоград" у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 6)" заборгованості за надані послуги у жовтні 2019 року у сумі 34 061,74 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити:

Обласному комунальному виробничому підприємству "Дніпро-Кіровоград" за адресою: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19;

Державному підприємству "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 6)" за адресою: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Яновського, буд. 50.

Суддя Л.С. Вавренюк