номер провадження справи 12/13/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.12.2019 Справа № 908/1467/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення у справи № 908/1467/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Лишенко Антоніни Леонідівни ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення 24 955,80 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Фізична особа-підприємець Лишенко Антоніна Леонідівна звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 01/19 від 11.06.2019 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення грошових коштів в розмірі 24 955,80 грн., що складається з основного боргу в сумі 24 134,08 грн., трьох відсотків річних в сумі 238,03 грн. та інфляційних витрат в сумі 583,69 грн. за договором про постачання електричної енергії № 9637 від 02.02.2007.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.08.2019 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Лишенко Антоніни Леонідівни задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Фізичної особи-підприємця Лишенко Антоніни Леонідівни грошові кошти в сумі 24134 грн. 08 коп., три відсотка річних в сумі 238 грн. 03 коп., інфляційні витрати в сумі 583 грн. 69 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп., видавши наказ.

5 вересня 2019 на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

27 листопада 2019 на адресу суду від сторін по справі надійшла спільна заява про укладення мирової угоди у процесу виконання рішення суду у справі № 908/1476/19 в якій сторони зазначають, що наказ щодо виконання вказаного рішення суду до державного або приватного виконавця не направлявся, а відтак подання мирової угоди безпосередньо до суду без участі виконавця без участі виконавця, яке здійснюється після набрання рушенням суду законної сили але до/без відкриття виконавчого провадження, ніяким чином не порушує норми господарського процесуального кодексу України і відповідає таким принципам господарського процесу як рівність перед судом і законом і верховенство права. Тому просить суд затвердити мирову угоду у справі № 908/1476/19 про що постановити ухвалу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019 заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Відповідно до частини 7 статті 46 ГПК України - сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу. Частиною 2 ст. 192 ГПК України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Так, дослідивши умови мирової угоди у справі № 908/1467/91 від 25.11.2019 суд дійшов висновку, що не може затвердити подану мирову угоду в редакції запропонованій сторонами з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

В пункті 3.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов`язків сторін щодо предмета позову. Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді. Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Так, умовами пункту 8 поданої для затвердження судом мирової угоди, позивач погоджується не стягувати в примусовому порядку залишок заборгованості за договором № 9637 від 02.02.2007р. i не звертатися до органів Державної виконавчої служби щодо виконання цієї мирової угоди у примусовому порядку до закінчення шістдесяти днів від дати затвердження судом цієї мирової угоди. Тобто вказаний пункт вирішує питання про права і обов`язки, зокрема, позивача, які можуть виникнути у майбутньому - від дати затвердження судом цієї мирової угоди.

При цьому, в даному випадку суд дійшов висновку, що з урахуванням положень ст. ст. 11,13, 15 ЦК України, ст. 55, ч. 9 ст. 129 Конституції України, відмова від захисту права є недійсною.

Разом з тим, відповідно до п. 10 вказаної мирової угоди визначено, що на підставі ст.328 Господарського процесуального кодексу України з моменту затвердження судом цієї мирової угоди наказ Господарського суду Запорізької області від 05.09.2019 року по справі № 908/1467/19 вважати таким, що не підлягає примусовому виконанню. Проте, питання щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню однозначно врегульовані ст. 328 ГПК України, і не можуть змінюватись волевиявленням сторін, а тому укладення мирової угоди в такому випадку неможливе.

Частина 3 ст. 330 ГПК України визначає, що суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди в процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 ГПК України.

Відповідно до частини 5 ст. 192 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, зокрема, якщо умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними.

Керуючись ст. 192, ст. 234, ст. 235, ст. 330 ГПК України, суд

У Х В А Л И В

1. У затвердженні мирової угоди у справі № 908/1467/19 укладеної у процесі виконання рішення - відмовити.

2. Згідно із ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ч. 5 ст. 231, п. 13 ч. 1 ст. 255, ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5. пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через Господарський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано - 04.12.2019.

Суддя О.Г. Смірнов