ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2019 р. Cправа №902/552/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Ойл", с.Ладижинське Тростянецького району Вінницької області

про стягнення 202317,68 грн заборгованості згідно договору оренди

за участю прокурора: Міняйло І.М., сл.посвідчення;

представника позивача: Олійника В.В. - сільський голова.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 09.07.2019 надійшов позов керівника Бершадської місцевої прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Ойл" заборгованості з орендної плати за землю в сумі 202317,68 грн, яка нарахована з посиланням на неналежне виконання останнім зобов`язань за Договором оренди земельної ділянки від 27.02.2014 в частині здійснення обумовлених платежів.

За вказаним позовом ухвалою суду від 05.08.2019 відкрито провадження у справі №902/552/19 для розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

04.11.2019 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.11.2019.

На визначену судом дату (26.11.2019) відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату та час його проведення останній повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями одержаними з офіційного сайту "Укрпошта".

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи №902/552/19 по суті суд, з огляду на нечітку позицію прокурора у позовній заяві №31/1-2942вих-19 від 27.06.2019 стосовно періоду, протягом якого нарахована до стягнення заборгованість, з`ясував у прокурора і позивача, що визначена в позові сума боргу в розмірі 202317,68 грн виникла за період з 01.05.2016 по 31.12.2016, за 2018 рік та з 01.01.2019 до 01.05.2019.

Під час судового засідання, 26.11.2019, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі та орієнтовний час повернення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27.02.2014 між Оляницькою сільською радою Тростянецького району Вінницької області (далі по тексту також - орендодавець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Ойл" (далі по тексту також - орендар, відповідач) укладено Договір оренди землі (далі по тексту також - Договір).

Згідно предмету вказаного Договору орендодавець надає, а орендар приймає на підставі рішення 27 сесії Оляницької сільської ради 6 скликання від 18.12.2013 в строкове платне користування земельну ділянку із земель промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0019, яка знаходиться по вул. Привокзальна, 15 а, селище Ладижинське, Тростянецький район, Вінницька область в межах населеного пункту на території Оляницької сільської ради (п.1Договору).

Відповідно до п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 1,6660 га, в тому числі: 0,0414 га - під капітальною одноповерховою; 0,7333 га - під спорудами; 0,7631 га - під проїздами, проходами та площадками; 0,1282 га - під земельними насадженнями.

Пунктом 8 Договору "Строк дії договору" визначено, що земельна ділянка передається в оренду на п`ять календарних років з правом викупу, починаючи з дати державної реєстрації цього Договору. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в сумі - 46736,50 грн в рік на поточний рахунок орендодавця (п.9 Договору).

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексів інфляції. У випадку зміни індексації земельної ділянки, зміна орендної плати проводиться без внесення змін до договору після письмового повідомлення орендодавцем орендаря та отримання від орендаря письмового погодження. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10 Договору).

Згідно до п.11 Договору орендна плата вноситься у такі строки: сплачується рівними частинами (3,894,71 грн) за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду обумовлену земельну ділянку, що підтверджується відповідним Актом прийому-передачі об`єкту оренди від 27.02.2014.

Згідно Договору оренди з 01.05.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2018 до 01.05.2019 до сплати відповідачем підлягала орендна плата за користування земельною ділянкою у сумі, що становить 202317,73 грн, що, зокрема, підтверджується податковими деклараціями останнього за вказаний період.

Несплати товариством з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Ойл" зазначеної суми стала підставою до звернення прокурора в інтересах держави в особі Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання правомірності звернення з даним позовом до суду керівником Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 р. у справі № 1-1/99 зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

З матеріалів справи слідує, що подання даного позову саме прокурором було зумовлене неналежним здійсненням захисту інтересів держави органом, до компетенції якого такі повноваження входять, з огляду на що керівник Бершадської місцевої прокуратури правомірно звернувся до суду з даною позовною заявою для захисту інтересів держави в особі Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, оскільки останнім захист цих інтересів не здійснювався.

При цьому однією із причин невжиття Оляницькою сільською радою заходів щодо звернення з відповідним позовом до суду є відсутність у місцевому бюджеті коштів для сплати судового збору, а також відсутність в штаті працівників Оляницької сільської ради посади юриста.

Враховуючи встановлені обставини справи суд зважає на наступні законодавчі норми.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У відповідності до 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2, п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У відповідності до пунктів 285.1., 285.2. статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно із п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно інформації Тростянецького управління ГУ ДФС у Вінницькій області, викладеної у листі №4821/9/02-32-57-05 від 13.02.2019, - заборгованість ТОВ "Горизонт-Ойл" становить 171600,00 грн, яка виникла у зв`язку із несплатою самостійно задекларованих сум по орендній платі за землю з юридичних осіб.

Листом №18514/9/02-32-57-07 від 20.06.2019 Головне управління ДФС у Вінницькій області повідомило, що станом на 01.06.2019 заборгованість ТОВ "Горизонт-Ойл" по орендній платі з юридичних осіб становить 236839,08, яка виникла з 01.01.2016 року. При цьому останній зазначає, що за 2017 рік податкову декларацію плати за землю за земельну ділянку ТОВ "Горизонт - Ойл" не подавало.

Так, згідно наданих ТОВ "Горизонт - Ойл" податкових декларації з плати за землю, останнім відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0019, площею 1,6660 га зазначено наступні податкові зобов`язання: на 2016 рік на суму 83649,78 грн; на 2018 рік на суму 88668,77 грн; на 2019 рік на суму 173647,18 грн. При цьому за поясненням прокурора, за 2017 рік податкову декларацію плати за землю за земельну ділянку відповідачем не надано.

Поряд з тим, суд зазначає, що 15.09.2016 Вінницьким окружним адміністративним судом у справі №802/643/16-а прийнято постанову, відповідно до якої з ТОВ "Горизонт-Ойл" стягнуто заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2016 до 01.05.2016 в сумі 27550,59 грн.

Судом встановлено, що підставою для нарахування відповідачу орендної плати за землю є Договір оренди землі від 27.02.2014.

Як слідує з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Договір оренди від 27.02.2014 зареєстрований в державному реєстрі 31.03.2015. При цьому, як зазначалось раніше, сторонами в пункті 8 Договору обумовлено, що земельна ділянка передається в оренду на п`ять календарних років з правом викупу, починаючи з дати державної реєстрації цього Договору.

З викладеного слідує, що Договір оренди землі від 27.02.2014 діє до 31.03.2020 року.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи наведені вище приписи законодавства, відсутність доказів оплати відповідачем орендної плати згідно Договору від 27.02.2014 за користування земельною ділянкою за періоди з 01.05.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2018 до 01.05.2019, позовні вимоги про стягнення 202317,68 грн заборгованості суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву чи докази, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати з судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Ойл" (вул.Привокзальна, 15а, с.Ладижинське, Тростянецький р-н, Вінницька обл., 24320, Код ) на користь Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області (вул.Першотравнева, 61, с.Оляниця, Бершадський район, Вінницька обл., 24326, ) заборгованість по орендній платі за землю в сумі 202317,68 грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт-Ойл" (вул.Привокзальна, 15а, с.Ладижинське, Тростянецький р-н, Вінницька обл., 24320, Код ) на користь Прокуратури Вінницької області (вул.Монастирська, 33, м.Вінниця, 21050, ) відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 3034,77 грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 06 грудня 2019 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Бершадська місцева прокуратура (вул.Шевченка,4, м.Бершадь, Бершадський район, Вінницька обл., 24400);

3 - прокуратура Вінницької області (вул.Монастирська,33, м.Вінниця,21050);

4 - позивач (вул. Першотравнева, 61, с.Оляниця, Бершадський район, Вінницька обл., 24326);

5 - відповідач (вул.Привокзальна, 15а, с.Ладижинське, Тростянецький р-н, Вінницька обл., 24320)