ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 м.Дніпро Справа №904/1210/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Остапенко В.М., довіреність №14-201 від 17.05.2019, адвокат;

від відповідача: Васільєв В.О., довіреність №007.1Др-136-1218 від 26.12.2018, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 (повний текст оформлений 05.07.2019, суддя Петренко І.В.) у справі №904/1210/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськагаз збут", м.Дніпро

про стягнення 124 155 033 грн. 81 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськагаз збут" на свою користь 60 493 442 грн. 45 коп. пені, 13 939 822 грн. 28 коп. 3% річних та 49 721 769 грн. 08 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 у справі №904/1210/18 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що природний газ, що передається за договором купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 №17-204-Н, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам. Між позивачем, відповідачем та органами виконавчої влади укладено ряд спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України за процедурою, визначеною Порядком №20.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, тому у відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ, що, зокрема, виключає можливість застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Місцевим господарським судом зазначено, що правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій, соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій, а тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правовідносини між сторонами виникли в тому числі й на підставі господарського договору, яким, зокрема, передбачено, що укладення спільних протокольних рішень в будь-якому випадку не змінює строків та порядку розрахунку, тому посилання на державне регулювання договірних відносин шляхом укладення ряду спільних протокольних рішень суперечить умовам договору.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що предметом правового регулювання з боку держави є встановлення порядку перерахування субвенцій, а спірні відносини виникли на підставі господарського договору, предметом якого є купівля-продаж природного газу, тобто ці відносини за своєю суттю не є тотожними.

Апелянт також зазначає, що невизначеність строків виконання спільних протокольних рішень (пункт 5.3 рішення є чинним лише у разі проведення відповідного фінансування) підтверджує відсутність такої істотної умови як строк виконання, тому таке рішення не є формою правочину, а строки оплати мають визначатись умовами договору.

Також апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про неможливість відповідачу самостійно впливати на порядок та строки розрахунків через спеціальний режим проведення розрахунків, з посиланням на те, що законодавством не заборонено перераховувати кошти з поточних рахунків на рахунки зі спеціальним режимом використання для проведення своєчасних розрахунків.

Апелянт також звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що навівши висновки про відсутність можливості впливу на порядок та строки розрахунків, місцевим господарським судом не зазначено жодного правового обґрунтування про виключення застосування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки навіть якщо прийняти позицію про відсутність вини як підстави для звільнення від відповідальності, відсутня правова підстава для відмови у стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Апелянт зазначає, що питання впливу порядку розрахунку із застосуванням поточних рахунків зі спеціальним режимом використання на відносини між сторонами вже було предметом розгляду Верховним Судом (постанови від 21.02.2018 у справі №910/16072/16 та від 17.04.2018 у справі №918/1395/15), за результатом яких Верховний Суд дійшов до висновку, що Порядок розподілу коштів, що знаходяться на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальниками природного газу не стосується договірних зобов`язань сторін в частині порядку та строків розрахунків між сторонами та не впливає на них.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 у справі №904/1210/18, розгляд скарги призначений у судове засідання на 25.09.2019.

19.08.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач апеляційну скаргу вважає безпідставною та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Не погоджується із доводами апелянта про те, що оплата має відбуватись у строки, встановлені договором, з посиланням на те, що спірні відносини виникли з оплати газу, поставленого пільговикам та субсидіантам природного газу за рахунок субвенцій із державного бюджету, які перераховуються відповідно до Порядку №20, тому є правильним висновок місцевого господарського суду про неможливість відповідача впливати на порядок та строки здійснення оплати.

Оскільки єдиним джерелом надходження коштів на рахунок зі спеціальним режимом використання відповідача і єдиним джерелом оплати газу позивачу за реалізований газ є одержання коштів за поставлений газ від населення, відповідач не погоджується із доводами апелянта про можливість здійснення розрахунків за спірний газ шляхом перерахування коштів з поточного на рахунок зі спеціальним режимом використання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2019 зупинено провадження у справі №904/1210/18 до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд справи №908/885/18.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2019 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 у справі №904/1210/18.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №226 змінило назву на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (покупець) укладений договір №17-204-Н, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати покупцеві у 2017-2018 роках природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору (пункт 1.1 договору).

Природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (пункт 1.2 договору).

За цим договором може бути переданий природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України (пункт 1.3 договору).

Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.04.2017 і діє в частині продажу природного газу до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1 договору).

Відповідно до пункту 3.2 договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу газ на загальну суму 1 091 481 348,95грн., що підтверджується: актами приймання-передачі природного газу: від 30.04.2017 на суму 467 422 735,70 грн. (квітень 2017 року); від 31.05.2017 на суму 165 958 104,58 грн. (травень 2017 року); від 30.06.2017 на суму 111 807 782,30 грн. (червень 2017 року); від 31.07.2017 на суму 112 513 523,63 грн. (липень 2017 року); від 31.08.2017 на суму 114 301 011,42 грн. (серпень 2017 року); від 30.09.2017 на суму 119 478 191,32грн. (вересень 2017 року).

Відповідно до пункту 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом 3 цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі ненадання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві передбачений абзацом четвертим цього пункту акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту, але з такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акта звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акта звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, має бути здійснений до закінчення 90 - денного строку і відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем. в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 і після спливу 90-денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5-денний строк.

Пунктом 6.2 договору сторони передбачили, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

У пункті 6.3 договору встановлено, що за наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

Протягом періоду постачання природного газу між відповідачем (як постачальником природного газу), Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, Управлінням соціального захисту населення Дніпровської райдержадміністрації, Управлінням праці та соціального захисту населення районних у місті Дніпрі рад підписано акти звірки розрахунків по пільгах, субсидіях та компенсаціях: за квітень 2017 року на суму 39 678 164,74 грн., за травень 2017 року на суму 16 103946,96 грн., за червень 2017 року на суму 161 402 555,90 грн., за липень 2017 року на суму 171 998 095,37 грн., за серпень 2017 року на суму 30 483 930,28 грн., за вересень 2017 року на суму 19 042 937,71 грн.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" зобов`язань за договором №17-204-Н від 12.04.2017 в частині своєчасної та повної оплати природного газу, що стало підставою для нарахування пені за п.7.2 договору та 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до частини другої статті 625 Цивільного України.

Предметом спору є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строків оплати за природний газ за договором №17-204-Н від 12.04.2017 за період з квітня по вересень 2017 без урахуванням сум, затверджених актами звірки розрахунків по пільгах, субсидіях та компенсаціях (згідно розрахунку (а.с. 12-15, том 1).

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення пеня, 3% річних та інфляційні втрати за порушення строків оплати за природний газ за договором №17-204-Н від 12.04.2017 за період з квітня по вересень 2017 без урахуванням сум, затверджених актами звірки розрахунків по пільгах, субсидіях та компенсаціях (згідно розрахунку (а.с. 12-15, том 1).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору, він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Враховуючи несвоєчасну сплату відповідачем вартості поставленого газу, позивач на підставі пункту 7.2 договору, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 60 493 442,45 грн. пені за загальний період прострочення з 26.05.2017 по 27.02.2018; 13 939 822,28 грн. трьох відсотків річних за загальний період прострочення з 26.05.2017 по 27.02.2018; 49 721 769,08 грн. інфляційних витрат за загальний період прострочення з 26.05.2017 по 27.02.2018.

Матеріалами справи підтверджується, що лише частина спожитого газу споживалася пільговиками та підлягала оплаті за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 відповідно до актів звірки розрахунків по пільгах, субсидіях та компенсаціях (загальна сума 293 709 630,96 грн.), інша частина у сумі 797 771 717,99 грн. (1 091 481 348,95 грн. (загальна вартість поставки за спірний період) 293 709 630,96 грн. (сума, яка затверджена актами звірки про надання пільг, субсидій та компенсацій) оплачувалася коштами Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут".

Спір по справі стосується стягнення пені, річних та інфляційних втрат у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договору купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 №17-204-Н щодо оплати отриманого газу за період з квітня по вересень 2017 без урахуванням сум, затверджених актами звірки розрахунків по пільгах, субсидіях та компенсаціях (згідно розрахунку (а.с. 12-15, том 1).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", яка була чинною на момент укладення між сторонами договору купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 №17-204-Н, згідно з додатком 1 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" як на постачальника природного газу покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з пунктом 14 даної постанови постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України №792 від 30.09.2015 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" (в редакції станом на момент виникнення правовідносин між сторонами) затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ.

Відповідно до Порядку постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання для виконання покладених на них спеціальних обов`язків щодо постачання та продажу природного газу. При цьому, якщо для певної категорії (групи) споживачів встановлено ціни, які відрізняються від звичайних чи ринкових цін, газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають в установах уповноваженого банку окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання для кожної такої категорії (групи) споживачів.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці обумовлюють у відповідному договорі про відкриття банківського рахунка право уповноваженого банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ, без застосування платіжних вимог.

Уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями.

Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв`язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Газопостачальні підприємства інформують протягом 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Газопостачальні підприємства укладають у двомісячний строк із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування коштів за спожитий природний газ виключно на такий рахунок.

Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

У разі припинення (закінчення строку виконання) спеціальних обов`язків газопостачальних підприємств і оптових продавців газопостачальні підприємства і оптові продавці закривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Національного банку. Про закриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання уповноважений банк у дводенний строк письмово повідомляє НКРЕКП.

Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" 09.04.2015 № 329-VIII (в редакції, чинній в період нарахування штрафних санкцій), для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.

Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається постачальниками природного газу на виконання спеціальних обов`язків, покладених на них Кабінетом Міністрів України.

Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами.

Кошти перераховуються з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритих в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим Регулятором, виключно на:

1) поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового продавця, що здійснює продаж природного газу такому постачальнику на виконання спеціальних обов`язків, покладених на такого продавця;

2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи;

3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи;

4) поточний рахунок постачальника природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" відповідно до Закону "Про ринок природного газу" затверджено "Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ" та "Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ".

Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2516 (далі Алгоритм), який діяв у період виникнення спірних відносин - до 19.10.2017.

Відповідно до пункту 1 Порядку відкриття (закриття) поточних рахунків постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.

Згідно пункту 1 Порядку проведення розрахунків споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Алгоритму розподілу коштів забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається газопостачальними підприємствами.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" як гарантованим постачальником і в той же час постачальником зі спеціальними обов`язками, було відкрито рахунок зі спеціальним режимом використання, на який зараховувалася у період дії договору оплата за спожитий газ від населення.

Пунктами 4-6 Порядку проведення розрахунків (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлений порядок перерахування коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання всім подальшим отримувачам коштів.

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий газопостачальними підприємствами, двічі на день, а саме: до 10 години - перераховується залишок коштів на початок операційного дня; до 17 години - перераховуються усі кошти, що надійшли протягом операційного дня на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті структурними підрозділами газопостачальних підприємств.

Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання згідно з Алгоритмом розподілу коштів, затвердженим НКРЕКП, виключно на:

1) поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців;

2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи;

3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи;

4) поточні рахунки газопостачальних підприємств.

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка до 12 години операційного дня здійснюють:

- розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів газопостачальних підприємств, споживачів, відповідно до затверджених НКРЕКП нормативів;

- перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, поточний рахунок оператора газотранспортної системи, поточний рахунок оператора газорозподільної системи, поточні рахунки газопостачальних підприємств.

Пунктом 1 Розділу І Алгоритму визначено, що цей Алгоритм установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Алгоритму нормативи перерахування коштів встановлюються НКРЕКП на підставі діючих у розрахунковому періоді тарифів на розподіл, транспортування або постачання природного газу, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (до 01 січня 2016 року), податку на додану вартість, планових обсягів.

Затверджені нормативи перерахування коштів доводяться НКРЕКП до відома уповноваженого банку не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку розрахункового періоду.

Відповідно до статті 7 Господарського кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно зі статтею 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Таким чином, державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, тобто змінює остаточний строк здійснення розрахунків за договором.

Відтак, несвоєчасна та неповна оплата послуг за договором, укладеним між сторонами, безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами фізичними особами, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" з об`єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за договором, що виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.2 договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, з оплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції.

Вищенаведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №904/2743/16, від 11.12.2018 у справі №906/550/16, від 03.04.2019 у справі №906/278/18.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність у відповідача можливості впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ.

Враховуючи, що Законом України "Про ринок природного газу" 09.04.2015 № 329-VIII, Порядком відкриття (закриття) поточних рахунків, Порядком проведення розрахунків, Алгоритмом, а також договором не передбачено можливості перерахування на рахунок із спеціальним режимом використання коштів постачальником зі свого поточного рахунку на погашення заборгованості та повернення цих коштів назад за рахунок подальших оплат побутових споживачів, що надходять на рахунок із спеціальним режимом використання, тому розрахунки, які здійснювались на виконання договору, не могли здійснюватися безпосередньо за рахунок коштів з поточного рахунку відповідача, а відповідні доводи апелянта є безпідставними.

Щодо посилань сторін на пункт 6.1 договору в частині проведення оплат за природний газ на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій відповідно до вимог Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, то апеляційний господарський суд зазначає, що згідно розрахунку, доданому позивачем до позову, пеня, 3% річних та інфляційні втрати за прострочення оплати отриманого газу за період з квітня по вересень 2017 року за договором купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 №17-204-Н нараховані на прострочену суму вартості поставки без урахуванням сум, затверджених актами звірки розрахунків по пільгах, субсидіях та компенсаціях (згідно розрахунку (а.с. 12-15, том 1).

Стосовно спільного протокольного рішення, копія якого містить в матеріалах справи (а.с. 82-84, том 1), то предметом вказаного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 у сумі 294 476,82 грн. за жовтень та листопад 2017 року, тобто за період який не є спірними у справі №904/1210/18 (позивачем нараховані санкції за прострочення оплат за квітень-вересень 2017 року).

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції, а апеляційної скарги відповідача - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов`язані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на апелянта.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 у справі №904/1210/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 у справі №904/1210/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

(Повний текст постанови складений - 11.12.2019).

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв