ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" листопада 2019 р. Справа № 921/69/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючий суддя Дубник О.П.

суддів Галушко Н.А.

Желік М.Б.

за участю секретаря судового засідання

Кіри О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) Тернопільобленерго, м. Тернопіль в особі Тернопільського міського району електричних мереж, вих. № 3233/29 від 08.07.2019 (вх. №01-05/2631/19 від 15.07.2019)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.06.2019 (суддя Стадник М.С.., повний текст складено 18.06.2019, з врахуванням ухвали від 18.06.2019 про виправлення арифметичної помилки в резолютивній частині рішення)

у справі № 921/69/19

за позовом: ВАТ "Тернопільобленерго" в особі Тернопільського міського району електричних мереж, м. Тернопіль

до відповідача: Комунального підприємства (далі КП) Тернопільводоканал, м. Тернопіль

про стягнення 20 025 520,97 грн., з яких: 16 560 000,00 грн. заборгованість за активну електроенергію, 2 522 942,45 грн. пеня, 210 245,26 грн. 3% річних, 732 333,26 грн. інфляційні втрати (з врахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог №1796/29 від 04.04.2019р. та №2023/29 від 17.04.2019р.).

за участю представників:

від позивача: Балда-Денисюк Л.М. адвокат (довіреність від 26.11.2019р. №3779/29) в режимі відеоконференції;

від відповідача: Повстюк О.А. адвокат (довіреність від 29.01.2018р. №4247/18) в режимі відеоконференції.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Західного апеляційного господарського суду знаходиться апеляційна скарга ВАТ Тернопільобленерго в особі Тернопільського міського району електричних мереж, вих. № 3233/29 від 08.07.2019 (вх. №01-05/2631/19 від 15.07.2019) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.06.2019 (з врахуванням ухвали від 18.06.2019 про виправлення арифметичної помилки в резолютивній частині рішення) у справі № 921/69/19, яким позов задоволено частково. Стягнуто з КП "Тернопільводоканал" на користь ВАТ "Тернопільобленерго" в особі Тернопільського міського району електричних мереж 16 560 000,00 грн. основного боргу; 365 964,27 грн. пені; 205 436,06 грн. 3% річних; 719 069,76 грн. інфляційних нарахувань та 298 864,02 грн. судового збору. В частині стягнення 2 156 978,18 грн. пені, 4 809,20 грн. 3% річних, 13 263,50 грн. інфляційних нарахувань відмовлено у задоволенні позову.

Позивач оскаржує судове рішення частково, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 2073797,82 грн. пені, 4809,20 грн. 3% річних та 13263,50 грн. інфляційних нарахувань.

Судова колегія, дослідивши апеляційну скаргу дійшла висновків про закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

Приписами ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 131-2 Конституції України засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами, зокрема, у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (дата набрання чинності 30.09.2016), здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Однак, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018 року, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду.

Тобто, реалізація права на звернення із скаргою є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва (для юридичних осіб їх органами, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством чи статутом) або її процесуальним представником.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга підписана представником за довіреністю-адвокатом Балдою-Денисюк Л.М., на підставі довіреності від 18.12.2018р. №8104/25, про що зазначено в апеляційній скарзі. Проте, зазначена і долучена до апеляційної скарги дана довіреність вказує на те, що нею (довереністю) уповноважується юрисконсульт І категорії юридичного відділу ВАТ «Тернопільобленерго» Балда-Денисюк Л.М. вести від імені товариства усі справи, представляти його законні інтереси в усіх державних, кооперативних, громадських, комунальних та приватних установах, органах, організаціях та підприємствах..., вести від імені товариства справи в усіх судах...., для чого надано Балді-Денисюк ОСОБА_1 .М. право, зокрема, подавати заяви, скарги...ё підписувати апеляційні скарги... та інші процесуальні документи.... .

До матеріалів апеляційної скарги долучено також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Балді-Денисюк Л.М. від 18.03.2015 р.

Відтак, обіймаючи посаду юрисконсульта І категорії у товаристві, даний представник на підставі вказаної вище довіреності не має право на представництво інтересів товариства в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За вимогами ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Стосовно питання чи повинна довіреність (за відсутності ордера) містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину, варто зауважити таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в своїй постанові від 12.10.2018рю у справі №908/1101/17 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові від 24.04.2018р. у справі №914/2414/17 про те, що у довіреності, на підставі якої адвокат здійснює представництво інтересів особи у суді, має обов`язково бути зазначено, що представник є адвокатом.

У постанові КГС ВС від 12.10.2018р.у справі №908/1101/17 Верховним Судом викладено таку правову позицію: нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не встановлено, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не встановлює таких вимог ні ГПК України, ні Цивільний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

У розглядуваному аспекті важливо, що особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відступив від висновку Верховного Суду, викладеного в раніше ухваленій постанові від 24.04.2018р. у справі №914/2414/17 про те, що у довіреності, на підставі якої адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у суді, повинна обов`язково містити вказівку, що представником є адвокат.

За результатами аналізу судової практики Верховного Суду, слідує такий висновок: документами, які посвідчують повноваження адвоката, можуть бути або ордер, або довіреність, видані відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При цьому, враховуючи правові висновки об`єднаної палати Верховного Суду в постанові від 12.10.2018р. у справі №908/1101/17, особа, яка здійснює представництво за довіреністю, в якій зазначено, що вона видана фізичній особі/громадянину, повинна мати статус адвоката, та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

У даному ж випадку довіреність від 18.12.2018р. №8104/25 видана не фізичній особі/громадянину, а працівнику, який обіймає штатну посаду юрисконсульта товариства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційне провадження слід закрити.

Також суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній і касаційних інстанціях.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ВАТ Тернопільобленерго в особі Тернопільського міського району електричних мереж, вих. № 3233/29 від 08.07.2019 (вх. №01-05/2631/19 від 15.07.2019).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Судді Галушко Н.А.

Желік М.Б.