ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2019 р. Справа№ 910/17617/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Кулакова О.Ю., довіреність №24/а від 18.11.2019;

від відповідача - Борт П.С., адвокат, ордер серії АІ №1005206 від 03.09.2019,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/17617/18 (суддя Чебикіна С.О., повний текст складено - 12.08.2019) за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чіко-2 ЛТД» до товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» про стягнення 116 189,37 грн. та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Чіко-2 ЛТД» про стягнення 67 625,52 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чіко-2 ЛТД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» про стягнення 116 189,37 грн., з яких 93 456,00 грн. основного боргу, 15 838,87 грн. пені, 2 427,30 грн. 3% річних та 4 467,20 грн. інфляційних втрат.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором №12 від 08.11.2017 в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Також, до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 67 625,52 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору №12 від 08.11.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/17617/18 первісний позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Чіко-2 ЛТД» 93 456 грн. основного боргу, 1 620,76 грн. 3% річних, 4 467,20 грн. інфляційних втрат, 6 785,16 грн. пені та 1 621,04 грн. судового збору. В іншій частині первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Чіко-2 ЛТД» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» 124,66 грн. пені та 3,54 грн. судового збору. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Так, задовольняючи первісний позов в частині стягнення суми основного боргу, суд виходив з доведеності факту порушення відповідачем прав позивача за первісним позовом, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, у зв`язку з простроченням виконання договірного зобов`язання, за висновком суду, з відповідача підлягає стягненню нарахована позивачем сума інфляційних втрат. Водночас, часткове задоволення первісного позову обумовлене невірно визначеним періодом нарахування сум 3% річних та пені. Крім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову в частині стягнення штрафу, а в частині стягнення пені, вимога задоволена, оскільки прострочення надання виконавцем послуг склало два дні.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі, а зустрічну позовну заяву задовольнити.

Апелянт у своїх доводах заперечує факт надання виконавцем послуг з миття фасаду будівлі вокзалу станції Дніпро, посилаючись при цьому, на те, що рахунок на оплату та акт надання послуг замовнику не надавались, а відтак у замовника відсутній обов`язок з оплати послуг. Крім того, апелянт стверджує, що отримував лише претензію №4/18-17 від 14.04.2018, однак, до неї не було додано ані рахунку №64 від 28.12.2017, ані акту наданих послуг №28/12 від 28.12.2017, при цьому, в самій претензії додатки не зазначені. Також, за доводами апелянта, не є підтвердженням надсилання рахунку та акту і наданий позивачем опис вкладення. Крім того, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на виявлені ним недоліки наданих послуг, про що зазначалось у відповіді на претензію позивача, які до сих пір не усунені.

Представник апелянта - товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Чіко-2 ЛТД» в засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Чіко-2 ЛТД» (виконавець) 08.11.2017 було укладено договір №12, за умовами п. 1.1 якого, виконавець власними силами надає замовнику послуги з миття фасаду будівлі вокзалу станції Дніпро (далі - послуги), а замовник - приймає та оплачує виконані послуги.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником за надані послуги протягом 30 банківських днів з моменту пред`явлення виконавцем рахунка на оплату послуг та після підписання актів наданих послуг по факту їх надання.

Строк надання послуг: протягом 45 робочих днів з моменту отримання заявки від замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому та оплати наданих послуг, але не пізніше 25.12.2017 року, якщо заявка буде надана у жовтні (п. 5.1 договору).

Пунктом 5.3 договору визначено, що при наявності зауважень або виявлених недоліків, складається двосторонній акт, в якому перераховуються недоліки і вказується термін їх усунення. Усунення недоліків здійснюється за рахунок та силами виконавця. При виявленні виробничих дефектів виклик представника виконавця є обов`язковий.

Згідно п. 6.1.1 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату за надані послуги.

В свою чергу, у відповідності до п. 6.3.1 договору виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг в повному обсязі та у строки, встановлені договором.

Відповідальність сторін врегульовано розділом 7 договору.

Так, пунктом 7.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно оплачених послуг за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, на який нараховується пеня.

Згідно п. 7.3 договору в разі неякісного надання послуг, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг та усуває недоліки за власний рахунок в термін, узгоджений з замовником.

За несвоєчасне надання послуг виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості прострочених послуг за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів виконавець додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості послуг (п. 7.4 договору).

Перелік послуг з миття фасаду виробничого підрозділу вокзал станції Дніпро погоджено сторонами у додатку №1 до договору №12 від 08.11.2017.

Позивач зазначає, що 21.11.2017 ним було отримано усну заявку від відповідача про початок виконання робіт згідно додатку №1 до договору.

У відповідності до умов договору та на підставі заявки відповідача, як стверджує позивач, він виконав роботи в повному обсязі, на суму 93 456,00 грн., що вбачається з рахунку на оплату №64 від 28.12.2017 та акту надання послуг №28/12 від 28.12.2017.

Однак, відповідач виконані роботи не оплатив, акт не підписав, у зв`язку з чим позивач надіслав на адресу замовника претензію №4/18-17 від 14.04.2018 з вимогою у строк до 25.04.2018 оплатити суму боргу у розмірі 93 456,00 грн. та 4 557,58 грн. пені. Разом з тим, як зазначає позивач, вказана претензія залишилась відповідачем без виконання, що стало підставою для звернення ТОВ «Чіко-2 ЛТД» з позовом до суду.

В свою чергу, відповідач посилаючись на недоліки виконаних позивачем робіт, звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення із замовника штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору.

Судом першої інстанції первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, за замовленням відповідача, згідно умов договору №12 від 08.11.2017, позивачем було надано послуги з миття фасаду виробничого підрозділу вокзала станції Дніпро, а саме: хімічна обробка поверхні фасаду, механічна обробка поверхні фасаду, видалення хімічного розчину з поверхні фасаду, хімічна обробка скляних вітражів фасаду і вікон та видалення хімічного розчину зі скляних вітражів фасаду та вікон.

Загальна вартість послуг склала 93 456,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату №64 від 28.12.2017 та актом надання послуг №28/12 від 28.12.2017.

Натомість, відповідач акт не підписав, надані позивачем послуги не оплатив. Доказів здійснення відповідної оплати матеріали справи не містять.

В свою чергу, апелянт зазначає, що рахунок на оплату та акт надання послуг замовнику не надавались, а відтак у замовника відсутній обов`язок з оплати послуг.

Стосовно наведених доводів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником за надані послуги протягом 30 банківських днів з моменту пред`явлення виконавцем рахунка на оплату послуг та після підписання актів наданих послуг по факту їх надання.

Як вбачається зі скріншоту електронного листування між сторонами, позивачем 03.01.2018 було надіслано на електронну адресу відповідача рахунок на оплату та акт наданих послуг.

Крім того, вказані акт і рахунок надсилались відповідачу разом з претензією №4/18-17 від 14.04.2018, що підтверджується описом вкладення в поштовий конверт, фіскальним чеком ПАТ «Укрпошти» та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 17.04.2018.

Утім, апелянт стверджує, що отримував лише претензію №4/18-17 від 14.04.2018, однак, до неї не було додано ані рахунку №64 від 28.12.2017, ані акту наданих послуг №28/12 від 28.12.2017, при цьому, в самій претензії додатки не зазначені. Також, за доводами скаржника, не є підтвердженням надсилання рахунку та акту і наданий позивачем опис вкладення.

Водночас, наведені заперечення відповідача щодо отримання ним рахунку та акту спростовуються, крім опису вкладення, в якому вказані, як надіслані документи - претензія, рахунок, акт та який скріплений штемпелем підприємства поштового зв`язку, також змістом відповіді ТОВ «Імпел Гріффін Груп» №4340/05/18 від 07.05.2018 на претензію позивача.

Так, у відповіді на претензію зазначається: « 17.04.2018 на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» надійшла претензія (вих.№4/18-17 від 14.04.2018)… Замовник зобов`язаний приймати надані послуги шляхом підписання акту наданих послуг, у тому випадку, якщо вони відповідають умовам договору. Акт наданих послуг є таким, що не підлягає підписанню з наступних підстав…».

Отже, зазначивши у вказаному листі про підстави, за яких відмовляється від підписання акту, відповідач тим самим підтвердив факт його отримання, а тому, твердження скаржника про протилежне є безпідставними та необґрунтованими.

Вказаним також спростовуються заперечення відповідача щодо надання виконавцем послуг з миття фасаду будівлі вокзалу станції Дніпро.

Крім того, не знаходять свого підтвердження посилання відповідача на виявлені ним недоліки наданих послуг, з огляду на відсутність двостороннього акту про недоліки, дефекти наданих послуг. При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідь №4340/05/18 від 07.05.2018 на претензію позивача, із зазначенням переліку недоліків, не є належним підтвердженням виявлених недоліків, оскільки у відповідності до положень п. 5.3 договору в такому разі має бути складений двосторонній акт, в якому перераховуються недоліки і вказується термін їх усунення.

За таких обставин, доводи апелянта не спростовують факт порушення виконання ним своїх зобов`язань за договором та обставини встановлені в оскаржуваному рішенні.

Отже, наявні у справі документи свідчать про доведеність існуючої заборгованості у відповідача перед позивачем у сумі 93 456,00 грн., і за вірним висновком суду першої інстанції вимога позивача про стягнення заборгованості у вказаному розмірі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню

Стосовно позовних вимог ТОВ «Чіко-2 ЛТД» про стягнення з відповідача 15 838,87 грн. пені, 2 427,30 грн. 3% річних та 4 467,20 грн. інфляційних втрат, колегія суддів зазначає наступне.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно оплачених послуг за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, на який нараховується пеня.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

Враховуючи, що відповідач допустив прострочення оплати наданих послуг за договором №12 від 08.11.2017, згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, суд дійшов правомірного висновку про стягнення з відповідача 4 467,20 грн. інфляційних втрат.

Разом з тим, як вірно зазначив місцевий суд, при розрахунку розміру 3% річних та пені позивачем невірно визначено період їх нарахування, і за вірним перерахунком суду стягненню підлягає 1 620,76 грн. 3% річних та 6 785,16 грн. пені.

Таким чином, оскільки відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язання у сумі 93 456,00 грн., суд дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача 1 620,76 грн. 3% річних, 4 467,20 грн. інфляційних втрат та 6 785,16 грн. пені.

Крім того, предметом розгляду у даній справі є зустрічні позовні вимоги ТОВ «Імпел Гріффін Груп» про стягнення з ТОВ «Чіко-2 ЛТД» 50 000,64 грн. штрафу за неякісне надання послуг, 124,60 грн. пені за несвоєчасне надання послуг та 17 500,22 грн. штрафу за прострочення надання послуг понад 30 календарних днів.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що за результатами здійсненого огляду місця надання послуг, замовником виявлено неякісне надання послуг зі сторони виконавця, а саме: площа виконаної механічної та хімічної обробки фасаду становить 2 905 кв.м., що суперечить умовам договору та додатку №1, яким встановлено розмір площі 8 269 кв.м.; на поверхні фасаду після механічної та хімічної обробки фасаду наявні плями та бруд; скляні вітражі фасаду та вікна вокзалу станції Дніпро вимиті не повністю.

У зв`язку з не усуненням виконавцем вказаних недоліків, а також з огляду на несвоєчасне надання ним послуг, позивач за зустрічним позовом, просить стягнути з ТОВ «Чіко-2 ЛТД» штрафні санкції у розмірі 67 625,52 грн. на підставі п.п. 7.3, 7.4 договору.

Згідно п. 7.3 договору в разі неякісного надання послуг, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг та усуває недоліки за власний рахунок в термін, узгоджений з замовником.

Разом з тим, як вже було встановлено судом, ТОВ «Імпел Гріффін Груп» не надано двосторонній акт про недоліки, складений у відповідності до положень п. 5.3 договору, а відтак, позивачем за зустрічним позовом не доведено, що надані відповідачем за зустрічним позовом (виконавцем) послуги були надані з недоліками.

Таким чином, з огляду на недоведеність ТОВ «Імпел Гріффін Груп» порушення виконавцем його прав в частині якості наданих послуг, підстави для застосування п. 7.3 договору, шляхом нарахування штрафу у розмірі 20% від вартості неякісно наданих послуг, відсутні, у зв`язку з чим, місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову у стягненні з відповідача 50 000,64 грн. штрафу.

Відповідно до п. 7.4 договору за несвоєчасне надання послуг виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості прострочених послуг за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів виконавець додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості послуг.

Строк надання послуг: протягом 45 робочих днів з моменту отримання заявки від замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому та оплати наданих послуг, але не пізніше 25.12.2017 року, якщо заявка буде надана у жовтні (п. 5.1 договору).

Враховуючи, що послуги фактично були надані виконавцем 28.12.2017, а граничним днем строку їх надання визначено 25.12.2017, відтак, прострочення наданих послуг становить два дні.

Отже, зустрічний позов в частині стягнення з ТОВ «Чіко-2 ЛТД» 124,66 грн. пені (0,1% вартості прострочених послуг за два дні) підлягає задоволенню.

Крім того, з огляду на те, що прострочення надання виконавцем послуг склало менше 30 днів, ТОВ «Імпел Гріффін Груп» безпідставно нараховано штраф у розмірі 17 500,22 грн., у зв`язку з чим зустрічний позов в цій частині не підлягає задоволенню.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийняте з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/17617/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/17617/18.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 09.12.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко