ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1226/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі прокурора відділу прокуратури Черкаської області Куліш А.А., представників сторін: позивача - Пилипас І.Я. за довіреністю, відповідача - адвоката Салюка С.М., третьої особи - не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Черкаської районної державної адміністрації про повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра», у якому просив суд:

зобов`язати відповідача повернути державі в особі позивача земельну ділянку :02:005:0224, площею 35,9772 га, що знаходиться в адмінмежах Байбузівської сільської ради Черкаського району, яка перебувала в користуванні відповідача згідно договору оренди землі від 29.08.2013, зареєстрованому в Черкаському районному управлінні юстиції за номером 5398552 від 29.08.2013;

зобов`язати відповідача повернути державі в особі позивача земельну ділянку :02:005:0223, площею 36,1016 га, що знаходиться в адмінмежах Байбузівської сільської ради Черкаського району, яка перебувала в користуванні відповідача згідно договору оренди землі від 26.08.2013, зареєстрованому в Черкаському районному управлінні юстиції за номером 5292306 від 26.08.2013;

зобов`язати відповідача повернути державі в особі позивача земельну ділянку :02:005:0222, площею 15,9205 га, що знаходиться в адмінмежах Байбузівської сільської ради Черкаського району, яка перебувала в користуванні відповідача згідно договору оренди землі від 30.08.2013, зареєстрованому в Черкаському районному управлінні юстиції за номером 5444528 від 30.08.2013;

зобов`язати відповідача повернути державі в особі позивача земельну ділянку :02:004:0021, площею 119,0064 га, що знаходиться в адмінмежах Байбузівської сільської ради Черкаського району, яка перебувала в користуванні відповідача згідно договору оренди землі від 07.08.2013, зареєстрованому в Черкаському районному управлінні юстиції за номером 5319103 від 27.08.2013;

зобов`язати відповідача повернути державі в особі позивача земельну ділянку :02:003:0247, площею 31,3763 га, що знаходиться в адмінмежах Байбузівської сільської ради Черкаського району, яка перебувала в користуванні відповідача згідно договору оренди землі від 03.08.2013, зареєстрованому в Черкаському районному управлінні юстиції за номером 5181246 від 21.08.2013;

відшкодувати судові витрати.

Позов мотивований закінченням строків дії договорів оренди від 07.08.2013 року, від 30.08.2013 року, від 26.08.2013 року, від 29.08.2013 року, від 03.08.2013 року та самовільним використанням відповідачем земельних ділянок, які є об`єктом цих договорів. Вимоги позивача щодо повернення земельних ділянок відповідачем не виконані. Неповернення земельних ділянок державної форми власності на користь держави та продовження їх використання спричинило даний спір. Наведені обставини вказують на порушення інтересів держави, що відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для представництва органами прокуратури інтересів держави в суді.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 20.12.2018 року. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Черкаську районну державну адміністрацію.

Відповідач подав до суду відзив на позов (вх. № 37134/18 від 13.12.2018 року), в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні повністю, оскільки відповідач є орендарем, який належно виконує обов`язки за кожним із договорів оренди землі, своєчасно звернувся до орендодавця з листами повідомленнями про поновлення договорів з наданням проектів додаткових угод і саме позивач порушив право відповідача на їх поновлення.

Крім того, відповідач подав до суду:

заяву про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 37150/18 від 13.12.2018 року, т. 2 а.с. 1-6) з мотивів порушення прокурором при подачі позову вимог ч.ч. 1-3, 6, 7 ст. 173 ГПК України, ч.ч. 3, 4 ст. 23, ч.ч. 1, 7 ст. 24 «Про прокуратуру», ст.ст. 4, 53 ГПК України щодо об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основних та похідних позовних вимог, не обґрунтовано в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту саме прокурором;

клопотання про стягнення з прокуратури Черкаської області витрат на послуги адвоката (вх. № 37151/18 від 13.12.2018 року, т. 2 а.с. 7-9) у розмірі 1000 грн.;

доповнення до клопотання про залишення позову без розгляду (вх. № 37914/18 від 20.12.2018 року, т. 2 а.с. 23-26) з мотивів неправильності визначення і недоплати прокурором судового збору;

заяву про зупинення провадження у справі (вх. № 249/19 від 03.01.2019 року, т. 2 а.с. 43-45) до закінчення розгляду господарським судом Черкаської області справ №№ 925/1265/18, 925/1273/18, 925/1274/18, 925/1264/18, 925/1275/18.

Прокурор подав:

відповідь на відзив (вх. № 688/19 від 10.01.2019 року, т. 2 а.с. 63-68), в якому спростовував доводи, наведені відповідачем у відзиві на позов, наполягав на задоволенні позову з підстав, наведених у ньому;

заперечення на клопотання відповідача про стягнення витрат на послуги адвоката (вх. № 689/19 від 10.01.2019 року, т. 2 а.с. 71-72), про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 690/19 від 10.01.2019 року, т. 2 а.с. 75-82).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.01.2019 року, з урахуванням думки прокурора і представників учасників справи, у задоволенні заяв представника відповідача про залишення позовної заяви без руху і про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено, зупинено провадження у справі № 925/1226/18 до вирішення справ №№ 925/1265/18, 925/1273/18, 925/1274/18, 925/1264/18, 925/1275/18 господарським судом Черкаської області (т. 2 а.с. 85-88).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.07.2019 року, після усунення обставин, що зумовили зупинення, поновлено провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 31.07.2019 року (т. 2 а.с. 217-218).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.07.2019 року підготовче провадження у справі № 925/1226/18 закрито, призначено розгляд справи по суті на 29.08.2019 року.

В судовому засіданні 29.08.2019 року оголошено перерву до 02.09.2019 року.

Третя особа, будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, явку свого представника в судове засідання 02.09.2019 року не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд продовжив розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Прокурор та позивач в особі свого представника позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали і просили суд задовольнити його повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд у його задоволенні відмовити повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом 03.09.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, дослідивши подані ними заяви по суті справи і з процесуальних питань, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

01.08.2013 року Черкаська районна державна адміністрація, як орендодавець, та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра», як орендар, уклали договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 2, 8 якого орендодавець на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 14.07.2011 року № 183 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності, в адміністративних межах Байбузівської сільської ради за межами населеного пункту с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, загальною площею 35,9772 га, кадастровий номер :02:005:0224 (далі - Договір-1, т. 1 а.с. 70-78, 213-215, 217-220). Договір-1 укладено на 5 років, зареєстрований у реєстраційній службі Черкаського РУЮ Черкаської області, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 29.08.2013 року за № 2288695.

За Актом приймання-передачі від 01.08.2013 року орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка є об`єктом договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-1, т. 1 а.с. 216).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний № 8637835 від 29.08.2013 року (т. 1 а.с. 221), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 146240465 від 21.11.2018 (т. 1 а.с. 105-106), 08.08.2013 року право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:005:0224 зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського РУЮ Черкаської області за сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» на підставі договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-1), номер запису про інше речове право 2288695, строк дії права 5 років з правом пролонгації.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1273/18 повністю відмовлено у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-1) на новий строк. Рішення суду набрало законної сили 03.04.2019, мотивоване зокрема тим, що на час розгляду справи земельна ділянка загальною площею 35,9772 га, кадастровий номер :02:005:0224, яка є об`єктом договору від 01.08.2013 року (договору-1), поділена на частини з присвоєнням нових кадастрових номерів (т. 2 а.с. 49-51, 155-159, 181-184, 220-221).

Того ж дня, 01.08.2013 року Черкаська районна державна адміністрація, як орендодавець, та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра», як орендар, уклали договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 2, 8 якого орендодавець на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 14.07.2011 року № 183 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності, в адміністративних межах Байбузівської сільської ради за межами населеного пункту с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, загальною площею 36,1016 га, кадастровий номер :02:005:0223 (далі - Договір-2, т. 1 а.с. 60-65, 245-247, 241-244). Договір-2 укладено на 5 років, зареєстрований у реєстраційній службі Черкаського РУЮ Черкаської області, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 26.08.2013 року за № 2242590.

За Актом приймання-передачі від 01.08.2013 року орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка є об`єктом договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-2, т. 1 а.с. 66, 240).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний № 8459240 від 26.08.2013 року (т. 1 а.с. 239), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 146241819 від 21.11.2018 (т. 1 а.с. 102-104), 08.08.2013 року право оренди земельної ділянки загальною площею 36,1016 га, за кадастровим номером :02:005:0223 зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського РУЮ Черкаської області за сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» на підставі договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-2), номер запису про інше речове право 2242590, строк дії права 5 років з правом пролонгації.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.03.2019 року у справі № 925/1274/18 повністю відмовлено у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-2) на новий строк. Рішення суду набрало законної сили 09.04.2019, мотивоване зокрема тим, що на час розгляду справи земельна ділянка загальною площею 36,1016 га, кадастровий номер :02:005:0223, яка є об`єктом договору від 01.08.2013 року (договору-2), поділена на частини з присвоєнням нових кадастрових номерів (т. 2 а.с. 52-54, 144-154, 185-194, 220-221).

Того ж дня, 01.08.2013 року Черкаська районна державна адміністрація, як орендодавець, та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра», як орендар, уклали договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 2, 8 якого орендодавець на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 14.07.2011 року № 183 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності, в адміністративних межах Байбузівської сільської ради за межами населеного пункту с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, загальною площею 15,9205 га, кадастровий номер :02:005:0222 (далі - Договір-3, т. 1 а.с. 89-95, 97-99, 229-231, 248-251). Договір-3 укладено на 5 років, зареєстрований у реєстраційній службі Черкаського РУЮ Черкаської області, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 30.08.2013 року за № 2310146.

За Актом приймання-передачі від 01.08.2013 року орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка є об`єктом договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-3, т. 1 а.с. 96, 228).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний № 8718521 від 30.08.2013 року (т. 1 а.с. 252), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 146242123 від 21.11.2018 (т. 1 а.с. 102-104), 07.08.2013 року право оренди земельної ділянки загальною площею 15,9205 га, за кадастровим номером :02:005:0222 зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського РУЮ Черкаської області за сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» на підставі договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-3), номер запису про інше речове право 2310146, строк дії права 5 років з правом пролонгації.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.03.2019 року у справі № 925/1264/18 повністю відмовлено у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-3) на новий строк. Рішення суду набрало законної сили 09.04.2019, мотивоване зокрема тим, що на час розгляду справи земельна ділянка загальною площею 15,9205 га, кадастровий номер :02:005:0222, яка є об`єктом договору від 01.08.2013 року (договору-3), поділена на частини з присвоєнням нових кадастрових номерів (т. 2 а.с. 55-57, 129-138, 195-203, 220-221).

Того ж дня, 01.08.2013 року Черкаська районна державна адміністрація, як орендодавець, та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра», як орендар, уклали договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 2, 8 якого орендодавець на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 14.07.2011 року № 183 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності, в адміністративних межах Байбузівської сільської ради за межами населеного пункту с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, загальною площею 119,0064 га, кадастровий номер :02:004:0021 (далі - Договір-4, т. 1 а.с. 50-55, 57-59, 180-187, 184-187). Договір-3 укладено на 5 років, зареєстрований у реєстраційній службі Черкаського РУЮ Черкаської області, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 27.08.2013 року за № 2254346.

За Актом приймання-передачі від 01.08.2013 року орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка є об`єктом договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-4, т. 1 а.с. 56, 183).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний № 8505853 від 27.08.2013 року (т. 1 а.с. 188), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 146242716 від 21.11.2018 (т. 1 а.с. 100-101), 07.08.2013 року право оренди земельної ділянки загальною площею 119,0064 га, за кадастровим номером :02:004:0021 зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського РУЮ Черкаської області за сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» на підставі договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-4), номер запису про інше речове право 2254346, строк дії права 5 років з правом пролонгації.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1265/18 повністю відмовлено у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення на новий строк договору від 01.08.2013 року (договору-4) оренди землі загальною площею 119,0064 га, за кадастровим номером :02:004:0021. Рішення суду набрало законної сили 13.06.2019 (т. 2 а.с. 46-49, 139-143, 177-180).

Того ж дня, 01.08.2013 року Черкаська районна державна адміністрація, як орендодавець, та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра», як орендар, уклали договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 2, 8 якого орендодавець на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 14.07.2011 року № 183 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (23,8394 га під існуючий комплекс будівель та господарських дворів, 7,5369 га - під вирощування сільськогосподарських культур), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності, в адміністративних межах Байбузівської сільської ради за межами населеного пункту с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, загальною площею 31,3763 га, кадастровий номер :02:003:0247 (далі - Договір-5, т. 1 а.с. 79-84, 86-88, 196-203). Договір-5 укладено на 5 років, зареєстрований у реєстраційній службі Черкаського РУЮ Черкаської області, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 21.08.2013 року за № 2194105.

За Актом приймання-передачі від 01.08.2013 року орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка є об`єктом договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-5, т. 1 а.с. 85, 199).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний № 8272683 від 21.08.2013 року (т. 1 а.с. 204), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 146243016 від 21.11.2018 (т. 1 а.с. 107-108), 03.08.2013 року право оренди земельної ділянки загальною площею 31,3763 га, за кадастровим номером :02:003:0247 зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського РУЮ Черкаської області за сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» на підставі договору оренди землі від 01.08.2013 року (договору-5), номер запису про інше речове право 2194105, строк дії права 5 років з правом пролонгації.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1275/18 повністю задоволено позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, визнано поновленим на новий строк договір оренди землі від 01.08.2013 року (договір-5), об`єктом якого є земельна ділянка загальною площею 31,3763 га, кадастровий номер :02:003:0247. Рішення суду набрало законної сили 01.07.2019 (т. 2 а.с. 58-60, 160-173, 204-213, 214-215).

Таким чином, предметом спору, що розглядається у справі за позовом прокурора, є вимога про повернення державі в особі позивача земельних ділянок внаслідок закінчення строків дії договорів оренди землі, об`єктами яких вони є.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 2, 4, 5 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення, присудження до виконання обов`язку в нкатурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Правовідносини сторін цих договорів, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, які виникли з них, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань найму (оренди) земельної ділянки, загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58, про найм (оренду) земельної ділянки, як окремий вид зобов`язань, параграфом 3 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Земельного кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про землеустрій», «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Відповідно до викладених обставин справи, вбачається, що відповідач, на підставі договорів, укладених ним із органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, набув право користування на умовах оренди земельними ділянками сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель державної власності, в адміністративних межах Байбузівської сільської ради за межами населеного пункту с. Байбузи Черкаського району Черкаської області.

Так, на підставі договору від 01.08.2013 року, державна реєстрація якого проведена 29.08.2013 року за № 2288695, державна реєстрація права оренди проведена 08.08.2013 року, набув права користування земельною ділянкою загальною площею 35,9772 га, кадастровий номер :02:005:0224 (договір-1).

На підставі договору від 01.08.2013 року, державна реєстрація якого проведена 26.08.2013 року за № 2242590, державна реєстрація права оренди проведена 08.08.2013 року, набув права користування земельною ділянкою загальною площею 36,1016 га, кадастровий номер :02:005:0223 (договір-2).

На підставі договору від 01.08.2013 року, державна реєстрація якого проведена 30.08.2013 року за № 2310146, державна реєстрація права оренди проведена 07.08.2013 року, набув права користування земельною ділянкою загальною площею 15,9205 га, кадастровий номер :02:005:0222 (договір-3).

На підставі договору від 01.08.2013 року, державна реєстрація якого проведена 27.08.2013 року за № 2254346, державна реєстрація права оренди проведена 07.08.2013 року, набув права користування земельною ділянкою загальною площею 119,0064 га, кадастровий номер :02:004:0021 (договір-4).

На підставі договору від 01.08.2013 року, державна реєстрація якого проведена 21.08.2013 року за № 2194105, державна реєстрація права оренди проведена 03.08.2013 року, набув права користування земельною ділянкою загальною площею 31,3763 га, кадастровий номер :02:003:0247 (договір-5).

Умовами пунктів 8 Договорів 1-5 сторонами погоджено, що договори укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно з пунктами 21 Договорів 1-5, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Пунктами 33 Договорів 1-5 передбачено, що дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку на який його було укладено. Відповідно до пунктів 39 Договорів 1-5, ці договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Відповідач, як орендар, скористався правом на поновлення дії договорів 1-5 на новий строк. Проте, позивачем, як орендодавцем, відмовлено відповідачу в пролонгації цих договорів.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1275/18, яке набрало законної сили 01.07.2019, повністю задоволено позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, визнано поновленим на новий строк договір оренди землі від 01.08.2013 року (договір-5), об`єктом якого є земельна ділянка загальною площею 31,3763 га, кадастровий номер :02:003:0247.

Рішеннями господарського суду Черкаської області, які набрали законної сили, повністю відмовлено у задоволенні позовів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення на новий строк договорів оренди землі 1-4.

Так, рішення господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1273/18 мотивоване зокрема тим, що на час розгляду справи земельна ділянка загальною площею 35,9772 га, кадастровий номер :02:005:0224, яка є об`єктом договору від 01.08.2013 року (договору-1), поділена на частини з присвоєнням нових кадастрових номерів.

Рішення господарського суду Черкаської області від 11.03.2019 року у справі № 925/1274/18 мотивоване зокрема тим, що на час розгляду справи земельна ділянка загальною площею 36,1016 га, кадастровий номер :02:005:0223, яка є об`єктом договору від 01.08.2013 року (договору-2), поділена на частини з присвоєнням нових кадастрових номерів.

Рішення господарського суду Черкаської області від 11.03.2019 року у справі № 925/1264/18 мотивоване зокрема тим, що на час розгляду справи земельна ділянка загальною площею 15,9205 га, кадастровий номер :02:005:0222, яка є об`єктом договору від 01.08.2013 року (договору-3), поділена на частини з присвоєнням нових кадастрових номерів.

Рішення господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1265/18 про повну відмову у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення на новий строк договору від 01.08.2013 року (договору-4) оренди землі загальною площею 119,0064 га, за кадастровим номером :02:004:0021 мотивоване необгрунтованістю позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Відповідно до положень ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватися у найм разом із насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, розташованими на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельним кодексом України у відповідній редакції визначено, що:

право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.ч. 1, 9 ст. 93);

громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.ч. 1, 2 ст. 116);

передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124);

право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (ст. 125).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі», правовідносини пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Законом України «Про оренду землі» в редакції, чинній на період спірних правовідносин, встановлено, що:

орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону (ч.ч. 1, 2 ст. 6);

договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13);

договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14);

істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15);

укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (ч. 2 ст. 16);

передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі (ст. 17);

у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ч. 1 ст. 34);

Спори, пов`язані з орендою землі, відповідно до ст. 35 Закону України «Про оренду землі», вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 абз. 1, ч.ч. 3, 4, 10 ст. 791 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Отже, наявність кадастрових номерів спірних земельних ділянок і державна реєстрація речового права оренди відповідача на них свідчать, що саме ці земельні ділянки в період спірних правовідносин були сформовані як об`єкти земельної власності, було визначено їх технічні і економічні характеристики, правовий статус та опис, що в цілому давало можливість виділити їх серед інших земельних ділянок.

Із рішень господарського суду Черкаської області у справах №№ 925/1273/18, 925/1274/18, 925/1264/18, які набрали законної сили, вбачається, що земельні ділянки загальною площею 35,9772 га кадастровий номер :02:005:0224, загальною площею 36,1016 га кадастровий номер :02:005:0223, загальною площею 15,9205 га кадастровий номер :02:005:0222, поділені на частини з присвоєнням новоутвореним земельним ділянкам нових кадастрових номерів. У задоволенні позовів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення на новий строк договорів 1-3 від 01.08.2013 року оренди цих земельних ділянок відмовлено, строк їх дії закінчився.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1265/18 повністю відмовлено у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення на новий строк договору від 01.08.2013 року (договору-4) оренди землі загальною площею 119,0064 га, за кадастровим номером :02:004:0021, строк дії договору оренди землі закінчився.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.03.2019 року у справі № 925/1275/18, яке набрало законної сили 01.07.2019, задоволено позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, визнано поновленим на новий строк договір оренди землі від 01.08.2013 року (договір-5), об`єктом якого є земельна ділянка загальною площею 31,3763 га, кадастровий номер :02:003:0247.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, передбачені наведеною нормою, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву законність судового акта, який вступив в законну силу.

Таким чином, в силу приписів ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені у рішеннях місцевого і апеляційного судів у справах №№ 925/1273/18, 925/1274/18, 925/1264/18/, 925/1265/18, 925/1275/18 за участю товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» та головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

З огляду на викладені обставини справи та наведені норми законодавства суд вважає, що внаслідок закінчення строків дії договорів оренди землі земельні ділянки загальною площею 35,9772 га кадастровий номер :02:005:0224, загальною площею 36,1016 га кадастровий номер :02:005:0223, загальною площею 15,9205 га кадастровий номер :02:005:0222, 119,0064 га за кадастровим номером :02:004:0021, які є об`єктами оренди в цих договорах, підлягали б поверненню орендодавцеві. Проте, земельні ділянки загальною площею 35,9772 га кадастровий номер :02:005:0224, загальною площею 36,1016 га кадастровий номер :02:005:0223, загальною площею 15,9205 га кадастровий номер :02:005:0222, поділені на частини з присвоєнням новоутвореним земельним ділянкам нових кадастрових номерів. Відтак ці земельні ділянки втратили ознаки первинного об`єкта цивільних прав, вимоги прокурора про їх повернення, заявлені в позові, не підлягають задоволенню з цих підстав.

Договір оренди землі від 01.08.2013 року (договір-5), об`єктом якого є земельна ділянка загальною площею 31,3763 га, кадастровий номер :02:003:0247 поновлено на новий строк за рішенням суду, тому з цих підстав позов і в цій частині задоволенню не підлягає.

Договір оренди земельної ділянки загальною площею 119,0064 га, кадастровий номер :02:004:0021 (договір-4) від 01.08.2013 року, державна реєстрація якого проведена 27.08.2013 року за № 2254346, державна реєстрація права оренди проведена 07.08.2013 року, на новий строк не поновлений, припинив свою дію внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до умов п. 21 договору, норми ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», після припинення дії договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку, тому вимога прокурора в цій частині позову є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи викладені обставин справи, умов Договору-4, вимог законодавства, доводи учасників справи, попередні висновки суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню вимогу прокурора про повернення орендодавцеві земельної ділянки загальною площею 119.0064 га, кадастровий номер :02:004:0021, що знаходиться в адмінмежах Байбузівської сільської ради Черкаського району, яка перебувала в користуванні відповідача згідно договору оренди землі від 01.08.2013 року, зареєстрованому в Черкаському районному управлінні юстиції 27.08.2013 за номером 5319103. Решту позовних вимог суд визнає безпідставними і у їх задоволенні відмовляє.

Відповідач в особі свого представника у клопотанні від 12.12.2018 року заявив вимогу про стягнення з прокуратури Черкаської області 1000 грн. витрат на правничу допомогу. На їх підтвердження відповідач надав суду договір про надання правової допомоги від 07.12.2018 року № 59, укладений між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра» та Адвокатським бюро «Паритет» Сергія Салюка", акт від 12.12.2018 року про надану правову допомогу, платіжне доручення № 881 від 11.12.2018 року на суму 1000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Врахувавши подані відповідачем докази підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, на підставі статті 129 ГПК України з прокуратури Черкаської області на користь відповідача підлягають стягненню сплачені витрати на правничу допомогу в розмірі 800 грн.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь прокуратури Черкаської області підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір пропорційно задоволеній частині позову у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Іскра», , місцезнаходження: 19617, Черкаська обл., Черкаський район, с. Байбузи, вул. Центральна, буд. 2А повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131 земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0021, площею 119.0064 га, що знаходиться в адмінмежах Байбузівської сільської ради Черкаського району, яка перебувала в користуванні сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» на підставі договору оренди землі від 01.08.2013 року, державна реєстрація якого проведена 27.08.2013 року за № 2254346, державна реєстрація права оренди проведена 07.08.2013 року.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра», , місцезнаходження: 19617, Черкаська обл., Черкаський район, с. Байбузи, вул. Центральна, буд. 2А, на користь прокуратури Черкаської області, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, р/р 3751 в Державній казначейській службі України, МФО 820172 - 1762 грн. судових витрат.

Стягнути з прокуратури Черкаської області, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, р/р 3751 в Державній казначейській службі України, МФО 820172 на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра», , місцезнаходження: 19617, Черкаська обл., Черкаський район, с. Байбузи, вул. Центральна, буд. 2А, - 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.12.2019 року.

Суддя В.М. Грачов