УХВАЛА

26 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 927/718/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

позивач - фізична особа-підприємець Опанасюк Олександра Євгеніївна

представник - адвокат Костін М.К. (ордер серії КВ №409695 від 10.04.2019),

відповідач-1, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аратта-Агро"

представник - адвокат Максименко К.М. (ордер серії КВ №409700 від 06.05.2019),

відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шалигинське",

представник - адвокат Шваб А.В. (ордер серії КВ №438145 від 26.09.2019)

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд",

ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Аратта-Агро" - арбітражний керуючий Стук Ірина Михайлівна

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 18.07.2019

у складі колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий), Остапенко О.М., Отрюх Б.В.

та ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 02.05.2019

у складі судді Фесюри М.В.

за позовом фізичної особи-підприємця Опанасюк Олександри Євгеніївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аратта-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське"

про визнання недійсною додаткової угоди

в межах справи № 927/718/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Аратта-Агро"

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою за вих. №59 від 13.08.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 та ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019 у справі №927/718/17 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №927/718/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 09.09.2019 у складі колегії суддів Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі №927/718/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 та ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019 та призначено її розгляд на 26 вересня 2019 року о 09:15.

Ухвалою Верховного Суду від 26.09.2019 оголошено перерву в судовому засіданні 26.09.2019 з розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 та ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019 у справі №927/718/17 до 31.10.2019; ухвалою Суду від 31.10.2019 розгляд справи відкладено на 26.11.2019.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" на розгляд Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №927/718/17 винесено питання щодо обґрунтованості судових рішень місцевого та апеляційного судів про визнання недійсним правочину як такого, що є неукладеним з огляду на те, що стороною правочину на вимогу господарського суду не було надано його оригіналу, у зв`язку з чим суди застосували до спірних правовідносин приписи частини 2 статті 74 та частини 9 статті 81 ГПК України і визнали встановленою обставину неукладеності оспорюваного правочину.

За доводами касаційної скарги вбачається, що відповідач-2 заперечував встановлений місцевим й апеляційним судами факт того, що додаткова угода №1 від 25.01.2013 до договору купівлі-продажу №01/12/12 від 01.12.2012 не укладалася між відповідачем-1, як продавцем, та відповідачем-2, як покупцем, оскільки оспорюваний правочин вчинено уповноваженими представниками сторін (директорами товариств-відповідачів 1, 2) з проставленням на тексті спірної додаткової угоди їх підписів та печаток юридичних осіб як сторін додаткової угоди; скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини справи, на які зіслався відповідач-2 як на підставу своїх заперечень проти задоволення позовних вимог про визнання спірної додаткової угоди до договору купівлі-продажу недійсною, тому прийняті судами рішення по суті спору про визнання додаткової угоди недійсною з підстав її неукладеності є передчасними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, до якого в Суду є повний доступ, вбачається, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Селянсько-фермерського господарства "Терра" про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними прийнято до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2018 та рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.04.2018 та призначено її розгляд на 27.11.2019.

Спір у справі №145/2047/16-ц виник щодо дійсності договорів оренди земельних ділянок від 30.09.2009, за умовами яких позивачем передано в оренду відповідача належні йому на праві власності в порядку спадкування земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; позивач доводив, що жодних договорів оренди з відповідачем не підписував, волевиявлення та наміру на їх укладення не мав, підписи в договорах оренди землі та актах прийому-передачі земельних ділянок є підробленими та вчинені третіми особами; з таких підстав позивач заявив позов про визнання оспорюваних правочинів недійсними.

Звертаючись до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою у справі №145/2047/16-ц, ОСОБА_1 зазначив, що факт отримання орендної плати за користування земельними ділянками не свідчить про обізнаність позивача зі спірними договорами оренди земельних ділянок, умовами таких договорів та про погодження всіх їх істотних умов; про існування спірних договорів, про їх умови позивачу стало відомо лише з моменту вручення йому відповідачем примірників спірних договорів у 2016 році; позивач спірних договорів не підписував та до цього часу не знав і не міг знати про те, що вони існують; позивач звернув увагу, що отримував кошти від відповідача за фактичне користування земельними ділянками, а не на підставі договорів оренди.

Передаючи справу №145/2047/16-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 07.08.2019, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при розгляді даної цивільної справи є підстави для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 у справі №6-48цс15, та необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у сфері визнання договору оренди земельної ділянки недійсним з підстав того, що оспорюваний правочин не підписаний неймодавцем (орендарем). Суд зауважив, що справа №145/2047/16-ц містить виключну правову проблему застосування пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України та доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) у спорах щодо недійсності договору для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень.

Спір у справі №927/718/17 виник щодо дійсності додаткової угоди №1 від 25.01.2013 до договору купівлі-продажу №01/12/12 від 01.12.2012 з огляду на визнання місцевим та апеляційним судами встановленою обставини його неукладення між відповідачами 1, 2 в порядку частини 2 статті 74 та частини 9 статті 81 ГПК України, оскільки відповідачем-2 не надано на вимогу господарського суду оригіналу оспорюваного правочину.

Отже, справи №145/2047/16-ц та №927/718/17 є подібними як такі, що стосуються спору щодо підставності визнання недійсним правочину як такого, що є неукладеним.

Відтак, висновок Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №145/2047/16-ц має значення для правильного вирішення спору у справі №927/718/17 у подібних правовідносинах.

З огляду на таке, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г., керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України, дійшла висновку про зупинення розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 та ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019 у справі №927/718/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Селянсько-фермерського господарства "Терра" про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними з розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2018 та рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.04.2018.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 232, 233, 302, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 та ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2019 у справі №927/718/17 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Селянсько-фермерського господарства "Терра" про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними з розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2018 та рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.04.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.О. Банасько

В.Г. Пєсков