ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 921/118/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Генеральної прокуратури України - Гудименко Ю.В.,

Тернопільської обласної державної адміністрації - не з`явився,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд Конекшн» - не з`явився,

Управління капітального будівництва

Тернопільської обласної державної адміністрації - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд Конекшн»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 (у складі колегії суддів: Зварич О.В. (головуючий), Дубник О.П., Кравчук Н.М.)

та рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2018 (суддя Шумський І.П.)

у справі № 921/118/18

за позовом Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд Конекшн», Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - Тернопільська ОДА) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд Конекшн» (далі - ТОВ «Вуд Конекшн»), Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА про визнання недійсним з моменту укладення договору від 26.01.2016, укладеного між Управлінням капітального будівництва Тернопільської ОДА і ТОВ «Вуд Конекшн» щодо реконструкції незавершеного будівництва бази Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюваний договір не відповідає положенням статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Закону України «Про інвестиційну діяльність», оскільки інвестиційні проекти щодо спірного об`єкта Управлінням капітального будівництва Тернопільської ОДА не розроблялися та не реалізовувалися, договір не містить домовленості сторін щодо досягнення основної мети - отримання прибутку чи досягнення соціального ефекту; вибір інвестора, з яким укладено інвестиційну угоду на об`єкт нерухомого майна належного на праві власності державі, проведено без конкурсних засад; Тернопільська ОДА (як власник об`єкта незавершеного будівництва) не уповноважувала Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА на укладення зазначеного договору, за умовами якого у власність ТОВ «Вуд Конекшн» переходить частка в об`єкті інвестицій в рахунок здійснення витрат на реконструкцію об`єкта.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2018, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019, позов задоволено.

Судові рішення мотивовано тим, що об`єкт нерухомого майна, реконструкція якого є предметом оспорюваного у справі договору, перебуває у власності держави в особі Тернопільської ОДА, і такий правовий режим зазначеного майна обмежує дії інших осіб щодо укладення договорів, предметом яких є згадане майно, без згоди органу, уповноваженого управляти майном від імені держави. На момент укладення оспорюваного договору Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА було лише балансоутримувачем нерухомого майна по вул. Текстильній 28 у м. Тернополі, без будь-яких речових прав на нього, які б визначали його повноваження, у тому числі, щодо можливості самостійно укладати правочин, предметом якого є зазначений об`єкт і за умовами якого передбачається перехід частини нерухомого майна у власність ТОВ «Вуд Конекшн», без згоди на це власника майна. Отже, за висновками судів, оспорюваний договір не відповідає вимогам законодавства, що є підставою для визнання такого правочину недійсним. При цьому суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора до суду з даним позовом, пославшись на порушення інтересів держави, що відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для їх захисту прокурором.

Не погоджуючись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у лютому 2019 року ТОВ "Вуд Конекшн" подало касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ТОВ "Вуд Конекшн" обґрунтовує, зокрема, тим, що судами попередніх інстанцій не враховано ті обставини, що матеріалами справи підтверджено наявність в Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА повноважень щодо розпорядження спірним об`єктом нерухомості на час укладення оспорюваного договору, оскільки таке майно було закріплено за ним на праві оперативного управління. Разом із тим положеннями статей 316, 319, 321, 326 ЦК, пункту 20-1 статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» на які здійснено посилання судів при вирішенні спору, не передбачено необхідності будь-якого погодження договорів. Крім того, в силу положень статті 92 ЦК у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, при цьому товариство не знало і не могло знати про будь-які обмеження Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА на укладення оспроюваного договору.

Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури та Тернопільська ОДА подали відзиви на касаційну скаргу, у яких зазначають про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просять залишити оскаржені судові рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 921/118/18 за касаційною скаргою ТОВ "Вуд Конекшн" на зазначені судові рішення та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.05.2019.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2019 касаційне провадження у справі № 921/118/18 зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 587/430/16-ц.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019 провадження у справі № 921/118/18 поновлено та призначено касаційну скаргу до розгляду на 13.11.2019.

Тернопільська ОДА, ТОВ «Вуд Конекшн», Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА в судове засідання своїх представників не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначених представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Генеральної прокуратури України, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та за заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що згідно з рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 17.02.1987 № 70 «Про закріплення земельних ділянок за організаціями міста та дозвіл на їх будівництво» за Управлінням капітального будівництва міськвиконкому закріплено земельну ділянку площею 3,5 га по вул. Текстильній під будівництво виробничо-складських баз житлово-експлуатаційного об`єднання і управління капітального будівництва міськвиконкому (пункт 12).

У подальшому рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 30.05.1989 № 276 «Про закріплення земельних ділянок за організаціями міста та дозвіл на будівництво» скасовано пункт 12 рішення від 17.02.1987 № 70 та закріплено за Управлінням капітального будівництва облвиконкому земельну ділянку площею 3,2 га по вул. Текстильній під будівництво виробничо-складської бази.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів від 09.10.1990 № 221 залишено за Управлінням капітального будівництва облвиконкому функції єдиного замовника з будівництва в районах області, а також спорудження і розширення об`єктів для установ обласного і міжобласного призначення в м. Тернополі; передано управлінню із розпочатих будівництвом об`єктів у м. Тернополі, зокрема базу управління капітального будівництва облвиконкому.

За змістом листа Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА від 07.06.2018 № 494/01-12 об`єкт незавершеного будівництва бази управління капітального будівництва ОДА за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, обліковується в управлінні з 1989 року в складі незавершеного будівництва.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.11.2015 № НВ-015 земельна ділянка площею 3,2957 га, кадастровий номер :04:004:0005, за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28 (на якій знаходиться зазначений об`єкт незавершеного будівництва), перебуває у державній власності, відноситься до земель житлової та громадської забудови, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.04.2017 № 84923628, право власності на земельну ділянку площею 3,2957 га, кадастровий номер :04:004:0005, яка знаходиться по вул. Текстильній, 28 у м. Тернополі 12.01.2016 зареєстровано за державою в особі Тернопільської ОДА (на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням» від 06.09.2012 №5245-УІ), а за Управлінням капітального будівництва Тернопільської ОДА зареєстровано право постійного користування відповідною земельною ділянкою на підставі розпорядження Тернопільської ОДА від 24.12.2015 № 809-од.

Також судами установлено, що згідно з розпорядженням голови Тернопільської ОДА від 06.07.2015 № 394-од «Щодо збереження та відновлення об`єктів незавершеного будівництва», зокрема Управлінню капітального будівництва Тернопільської ОДА доручено вжити заходів щодо залучення інвестора для завершення будівництва бази управління капітального будівництва обласної державної адміністрації, введення його в експлуатацію та організації на цьому об`єкті виробництва експортно-орієнтованої продукції деревообробки.

26.01.2016 між Управлінням капітального будівництва Тернопільської ОДА (балансоутримувач) в особі начальника Кузяка В.С., що діє на підставі Положення про Управління та відповідно до розпорядженням голови Тернопільської ОДА від 06.07.2015 № 394-од, і ТОВ «Вуд Конекшн» укладено договір, за умовами якого інвестор здійснює реконструкцію об`єкта інвестицій - незавершене будівництво бази Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, а балансоутримувач зобов`язується передати у власність інвестору визначену договором частку в об`єкті інвестицій у рахунок здійснених інвестором витрат на реконструкцію об`єкта інвестицій.

За змістом пункту 2.1 договору загальний обсяг інвестицій буде визначено за результатами проведеної незалежної експертної оцінки об`єкта інвестицій та відповідно до кошторису витрат з реконструкції, отриманого у процесі виготовлення та узгодження проектно-кошторисної документації. Кошторис витрат з реконструкції підлягає узгодженню балансоутримувачем та інвестором.

Відповідно до пунктів 2.2 і 2.3 договору інвестування здійснюється інвестором шляхом оплати матеріалів та робіт третьої особи, яка безпосередньо здійснюватиме планувальні, вишукувальні, будівельно-монтажні та інші роботи по реконструкції об`єкта інвестицій. За результатами незалежної оцінки об`єкта буде встановлена його початкова вартість, яка після виконання договору дозволить провести розподіл часток між балансоутримувачем та інвестором.

У пунктах 4.1, 4.2 договору визначено, що підготовчі роботи з виготовлення та узгодження проектно-кошторисної документації, отримання дозволів та технічних умов з реконструкції об`єкта інвестицій мають бути розпочаті у строк не пізніше 01.02.2016, а реконструкція об`єкта інвестицій - не пізніше 01.02.2017 та завершена в строк не пізніше 31.12.2020.

Також судами установлено, що за результатами засідання комісії з обстеження об`єкта незавершеного будівництва бази Управління капітального будівництва обласної державної адміністрації за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28 (протокол від 21.07.2017), установлено невиконання ТОВ «Вуд Конекшн» зобов`язань за договором від 26.01.2016, відсутність інвестування з боку товариства та не проведення будь-яких робіт з реконструкції об`єкта незавершеного будівництва, у зв`язку із чим вирішено ініціювати питання розірвання цього договору

Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА у листі від 01.08.2017 № 01-13/348 повідомило ТОВ «Вуд Конекшн» про розірвання договору від 26.01.2016.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури заявлена в інтересах держави в особі Тернопільської ОДА про визнання недійсним з моменту укладення договору від 26.01.2016, укладеного між Управлінням капітального будівництва Тернопільської ОДА і ТОВ «Вуд Конекшн» щодо реконструкції незавершеного будівництва бази Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, обґрунтована невідповідністю оспорюваного правочину вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень статті 16 ЦК визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК.

Так, згідно з частиною 1 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 207 ГК, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону.

Судами попередніх інстанцій установлено, що об`єкт інвестицій за оспорюваним договором від 26.01.2016, а саме, незавершене будівництво бази Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28, відноситься до об`єктів державної власності.

За змістом статті 317 ЦК саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом укладення відповідних правочинів щодо такого майна.

Частиною другою статті 2 ЦК передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦК набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади. Управління майном, що є у державні власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами ( стаття 326 ЦК).

За встановлених судами попередніх інстанцій обставин, згідно з Положенням про Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА останнє є юридичною особою і водночас структурним підрозділом обласної державної адміністрації, підпорядковане його голові, а також підзвітне і підконтрольне Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, та керується у своїй діяльності Конституцією України, Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, розпорядженнями голови обласної державної адміністрації, а також цим положенням (пункт 2 Положення). У підпункті 4 пункту 5 Положення зазначено, що Управління має право залучати на договірних засадах кошти юридичних і фізичних осіб для формування програм будівництва і розвитку будівельної індустрії, а також створювати структурні підрозділи та групи технічного нагляду за будівництвом на території області за погодженням з головою обласної державної адміністрації.

На момент укладення оспорюваного договору Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА як сторона цього договору було лише балансоутримувачем нерухомого майна по вул. Текстильній 28 у м. Тернополі, про що зазначено у самому договорі, без будь-яких речових прав на нього, які б визначали повноваження управління, у тому числі щодо можливості самостійно укладати правочини, предметом яких виступав би зазначений об`єкт, тим більше передавати у власність інвестору визначену договором частку в об`єкті інвестицій. При цьому згідно з розпорядженням голови Тернопільської ОДА від 06.07.2015 № 394-од Управлінню капітального будівництва Тернопільської ОДА було доручено лише вжити заходів щодо залучення інвестора для завершення будівництва зазначеного об`єкта, однак будь-яких обставин, які свідчили про уповноваження зазначеного Управління на вчинення правочинів стосовно спірного майна судами встановлено не було і зазначене розпорядження таких вказівок не містить.

Водночас, за встановлених судами обставин, зміст оспорюваного договору від 26.01.2016, який передбачає розпорядження державним майном з подальшою передачею його частини у власність ТОВ «Вуд Конекшн», не містить згадки про погодження його умов зі сторони Тернопільської ОДА як органу, що виступає власником спірного об`єкта нерухомого майна. Обставин наявності загалом такого погодження судами встановлено не було.

Разом із тим судами попередніх інстанцій не було встановлено і обставини подальшого схвалення оспорюваного договору Тернопільською ОДА, а ТОВ «Вуд Конекшн» належних і допустимих доказів на підтвердження такого схвалення, відповідно до вимог статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), не надано

Доводи ТОВ «Вуд Конекшн» про те, що Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА відповідно до розпорядження Виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів від 09.10.1990 № 221 набуло право оперативного управління спірним майном, отже мало право розпоряджатися ним, є безпідставними, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а матеріалами справи та встановленими у справі обставинами підтверджено факт укладення оспорюваного договору з боку Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА як балансоутримувача спірного майна з порушенням господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності). При цьому чинне законодавство не надає права балансоутримувачу замість власника розпоряджатися спірним майном.

Посилання ТОВ «Вуд Конекшн» на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 316, 319, 321, 326 ЦК відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки, як правильно зауважено судами, правовий режим спірного майна передбачає погодження умов такого договору зі сторони Тернопільської ОДА в силу положень чинного законодавства та приписів Закону України «Про управління об`єктами державної власності» з огляду на те, що саме цей орган здійснює право власності щодо спірного майна від імені та в інтересах держави Україна.

Надавши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, врахувавши вимоги чинного законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що укладення оспорюваного у справі договору, за яким у тому числі передбачалося передача об`єкта нерухомого майна у власність товариства без згоди на це власника майна, суперечить положенням статті 203 ЦК, що є підставою для визнання такого правочину недійсним з підстав, передбачених частиною 1 статті 215 ЦК.

Інші доводи, викладені у касаційній скарзі ТОВ «Вуд Конекшн», щодо неповного з`ясування обставин справи та неналежної оцінки судами доказів не приймається судом касаційної інстанції до уваги, оскільки з огляду на імперативні приписи статті 300 ГПК Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги.

Загалом обґрунтування касаційної скарги стосується повторного дослідження обставин, що вже були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи, та переоцінки тих доказів, які вже оцінювалися судами в процесі розгляду цієї справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

При оцінці доводів касаційної скарги Верховним Судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації", згідно з якою повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких під час розгляду цієї справи встановлено не було.

Ураховуючи зазначені положення законодавства та обставини, установлені судом, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, суд касаційної інстанції зазначає, що оскаржені судові рішення постановлено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд Конекшн» залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2018 у справі № 921/118/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий