ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Справа №909/571/19

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб,

суддів Т.Б. Бонк,

О.В.Зварич,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників учасників справи:

позивача адвоката Мачічки О.О. (довіреність № 767-Ск-15-0119 від 03.01.2019);

відповідача не з`явився (належно повідомлений);

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №26/200 від 18.07.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.2019, повний текст рішення складено 01.07.2019,

у справі № 909/571/19 (суддя Шкіндер П.А.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Івано-Франківськгаз збут, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області , м. Івано-Франківськ

про стягнення 785 820, 33 грн заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ТОВ «Івано-Фракнівськгаз збут» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про стягнення 785 820,33грн заборгованості, з яких: 703 591,06грн заборгованість за спожитий природний газ, 63 477,40грн пеня, 5 320,32грн 3% річних та 13 431,55грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони уклали договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41SBIFZ862-18/427 від 05.11.2018 та додаткові угоди до нього, на підставі яких у січні 2019 року позивач поставив відповідачу 71, 956тис. куб.м природного газу на загальну суму 901 171,19грн, що підтверджено підписаним двома сторонами актом приймання-передачі природного газу. За умовами договору ( п.4.2.3) остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Відповідач оплатив частково газ, поставлений у січні 2019року, його заборгованість становить 703 591,06грн. Вимогу від 22.03.2019 про погашення вказаної заборгованості відповідач залишив без задоволення, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача 703 591,06грн заборгованості за спожитий природний газ, 63 477,40грн пені, 5 320,32грн 3% річних та 13 431,55грн інфляційних втрат на підставі пункту 6.2.1 договору та ч.2 ст. 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.2019 у справі № 909/571/19 позов задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 703 591, 06 грн заборгованості, 63 477, 40 грн пені, 5 320, 32 грн 3% річних, 13 431,55 грн інфляційних втрат та 11 787, 30 грн судового збору.

При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов договору відповідач оплатив газ частково в сумі 197 580,13грн, його заборгованість становить 703 591,06грн. Перевіривши проведений позивачем розрахунок заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив правильність проведених нарахувань та дійшов висновку про обґрунтованість позову та задоволив позов у повному обсязі.

Відповідач (Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області) не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення 63 477, 40 грн пені, 5 320, 32 грн 3% річних та 13 431, 55 грн інфляційних втрат, оскаржив рішення в цій частині в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення в цій частині та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Скаржник вказує, що 28.12.2018 сторони уклали додаткову угоду №4 до договору, якою визначили плановий обсяг постачання газу на січень 2019 року у розмірі 23 580куб.м. Додатковою угодою №5/4 від 09.01.2019 сторони продовжили дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2019 року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, що становить 323 602,76грн на обсяг газу 23 580куб.м, який оплачений відповідачем в повному обсязі. Відповідач визнає, що він отримав від позивача у січні 71 956 куб.м природного газу на загальну суму 901 171,19грн, однак зазначає, що газ обсягом 48 376куб.м на суму 577 568,43грн отримано поза договором з перевищенням обсягів, визначених додатковою угодою №4. У зв`язку з чим вважає, що відсутні правові підстави для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки чинне законодавство не визначає терміну оплати позадоговірних зобов`язань. Вказує, що 21.01.2019 відповідач провів відкриті торги по закупівлі природного газу, переможцем яких визнано ТОВ «Екотехноінвест», з яким відповідач уклав договір постачання природного газу на 2019 рік, у зв`язку з чим заборгованість перед позивачем не була зареєстрована органами Державної казначейської служби України, оскільки відсутня підстава для її реєстрації - договірні відносини на зазначену суму.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, зокрема, що отримання відповідачем товару за актом приймання-передачі природного газу №ЗІФ89003061 за січень 2019 року на суму 901 171,19грн є самостійною підставою для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий газ.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 (колегія суддів у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено розгляд справи в судовому засіданні 10.09.2019.

У зв`язку з перебуванням у відрядженні члена колегії судді Бойко С.М. автоматизованим розподілом (протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.09.2019) до складу колегії замість судді Бойко С.М. введено суддю Дубник О.П.

Ухвалою суду від 10.09.2019 розгляд справи відкладено на 15.10.2019.

Ухвалою суду від 15.10.2019 розгляд справи відкладено на 05.11.2019.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Дубник О.П.. автоматизованим розподілом (протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.11.2019) до складу колегії замість судді Дубник О.П. введено суддю Зварич О.В.

Ухвалою від 05.11.2019 розгляд справи відкладено на 26.11.2019.

У судовому засіданні 26.11.2019 представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги та підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Скаржник не забезпечив явки свого представника в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» (постачальник) та Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (споживач) уклали договір №41SBIFZ862-18 від 05.11.2018 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу, у розмірах, строки і порядку, визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 122,192тис.куб.м; планові обсяги по місяцях: у листопаді 2018 року 45,000тис.куб.м; грудні-77,192 тис.куб.м (п.п1.2, 1.3 договору).

Згідно з п. п.2.3 договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п.4.1 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднання до договору розподілу природного газу.

Місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більше ніж на +/- 5% (п.2.4 договору).

Умовами пунктів 2.5-2.7 визначено порядок коригування (перегляду планових місячних обсягів), зокрема:

-коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 01 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою споживача постачальником у разі, якщо споживач повідомив постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 15 календарних днів до початку розрахункового місця;

- коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 15 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою споживача постачальником у разі, якщо споживач повідомив постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 6 робочих днів відповідно до 15 числа розрахункового місяця;

- коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 25 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою споживача постачальником у разі, якщо споживач повідомив постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 6 робочих днів відповідно до 25 числа розрахункового місяця.

Постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило в рівномірному режимі, виходячи з середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно з узгодженим сторонами графіком у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно (п.2.8 договору).

Відповідно до пунктів 2.9.2, 2.9.3 договору на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача або надати в письмовій формі мотивовану та обгрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Відповідно до п.3.2 ціна газу за 1000куб.м становить 14 973,73грн з ПДВ.

Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором, та становить 1 829 668,79грн в тому числі ПДВ (п.3.6 договору).

Розрахунковий період за договором становить один календарний місяць-з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно (п.4.1 договору).

Згідно з п.4.2 оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

-100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період;

-у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового місяця споживач здійснює оплату вартості додаткового заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п.4.2.3 договору).

Пунктом 4.5 договору встановлено, що постачальник має право зарахувати грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному періоді, в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача.

Умовами п.5.4 договору визначені зобов`язання споживача, зокрема:

-оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором (п.5.4.2);

-самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадку, зокрема, відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу, та у випадку перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником (п.п. 5.4.5).

Відповідно до пункту 6.2.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п.11.1 договору договір набуває чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2018, в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

28.12.2018 сторони уклали додаткову угоду №4 до договору № 41SBIFZ862-18, якою продовжили його дію до 31.01.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначили планові обсяги постачання газу на січень 2019 року в розмірі 23, 580тис.куб.м.

Додатковою угодою №5/4 від 09.01.2019 сторони продовжили дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку2019року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному у попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку. Відповідно до п.2 вказаної додаткової угоди сума 20% від загальної вартості договору складає 323 602,76грн, в тому числі ПДВ, об`єм газу, який можна закупити на цю суму, складає 23, 850тис. куб.м. Угода набуває чинності з дати підписання і діє до 31.01.2019 включно, а в частині проведення розрахунків-до їх повного здійснення (п.2. договору).

Додатковою угодою №6 від 12.01.2019 сторони внесли зміни до п.3.2 до договору та встановили, що ціна газу за 1000куб.м становить 12 523,92грн з ПДВ. Відповідно до п.2 угоди вона набуває чинності з дати підписання і поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2019 до 31.01.2019 включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з актом приймання-передачі природного газу №ЗІФ89003061 від 31.01.2019 до договору на постачання природного газу від 05.11.2018 №№41SBIFZ862-18 у січні 2019 року постачальник передав, а споживач прийняв природний газ обсягом 71, 956тис.куб.м на загальну суму 901 171,19грн (а.с. 22).

В акті вказано кінцевий термін оплати згідно з договором-10.02.2019.

Акт підписаний двома сторонами та скріплений їх печатками.

Як вбачається з матеріалів справи ( підписаного двома сторонами 31.01.2019 акту звіряння взаємних розрахунків за січень 2019 року, оборотно-сальдової відомості по рахунку споживача), на початок січня 2019року заборгованість відповідача за поставлений йому газ становила 126 022,63грн, 24.01.2019 відповідач сплатив позивачу за газ кошти в сумі 323602,76грн, станом на 31.01.2019 заборгованість становить 703591,06грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою №767-Ск-1213-0319 від 22.03.2019 про сплату 703 591,06грн заборгованості протягом 7 днів з дня отримання вимоги, яку відповідач залишив без задоволення.

За порушення строку оплати газу, визначеного договором, позивач заявив до стягнення 63 477,40грн пені та 5 320,32грн 3% річних, нарахованих за період з 12.02.2019 по 14.05.2019 від суми боргу 703591,06грн, та 13 431,55грн інфляційні втрати, які нарахований за березень - квітень 2019 року (а.с. 25).

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі договору №41SBIFZ862-18 від 05.11.2018 позивач поставляв відповідачу природний газ у листопаді та грудні 2018 року.

В подальшому сторони уклали додаткові угоди №4 від 28.12.2018, №5/4 від 09.01.2019та №6 від 12.01.2019 до договору, якими продовжили дію договору №41SBIFZ862-18 від 05.11.2018 до 31.01.2019, визначили планові обсяги постачання газу на січень 2019 року у розмірі 23, 580тис.куб.м та встановили ціну за 1000куб.м - 12 523,92грн з ПДВ.

Разом з тим, у січні 2019року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 71, 956тис.куб.м на загальну суму 901 171,19грн, що підтверджено актом приймання-передачі природного передачі природного газу №ЗІФ89003061 від 31.01.2019 та не заперечується сторонами. Тобто обсяг переданого позивачем у січні 2019року та прийнятого відповідачем газу на 48, 376 тис.куб. м перевищує планові обсягу, визначені додатковими угодами № 4 та №5/4 до договору.

У січні 2019року відповідач сплатив позивачу за газ кошти в сумі 323602,76грн, у зв`язку з чим в апеляційній скарзі відповідач стверджує про повну оплату планового обсягу газу, визначеного договором (23, 580тис. куб.м), та не погоджується з рішенням суду в частині стягнення 63 477,40грн пені, 5 320,32грн 3% річних та 13 431,55грн інфляційних втрат, посилаючись на те, що вони нараховані на заборгованість за газ, поставлений поза визначеними договором обсяги, строк оплати якого не встановлений, у зв`язку з чим вказує про відсутність правових підстав для їх нарахування.

Апеляційний суд відхиляє такі доводи скаржника з огляду на наступне.

Умовами договору (пункти 2.5-2.7) визначено порядок коригування (перегляду планових місячних обсягів) природного газу, та встановлено, що таке коригування здійснюється на підставі письмової заяви споживача у випадку належного завчасного повідомлення постачальника про зміну планових обсягів.

Відповідно до п.4.2.2 договору у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового місяця споживач здійснює оплату вартості додаткового заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

Крім того, згідно з п.п.5.4.5 споживач зобов`язаний самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадку перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником.

Тобто, обов`язок здійснення контролю за обсягом споживання газу покладено саме на споживача, який зобов`язаний подавати постачальнику письмову заяву для здійснення коригування планових місячних обсягів газу або самостійно обмежувати(припиняти) споживання природного газу у випадку перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звертався до позивача із письмовими заявами щодо коригування визначеного додатковими угодами планового обсягу газу на січень 2019року, самостійно не обмежив (припинив) споживання природного газу, а продовжив споживання газу у січні 2019 року понад визначені договором обсяги, чим порушив умови договору.

Разом з тим, відповідач підписав акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2019, в якому вказано про поставку 71, 956 тис. куб.м газу на суму 901 171,19грн на умовах договору №41SBIFZ862-18 від 05.11.2018, в акті також вказано строк його оплати згідно з договором до 10.02.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на початок січня 2019року заборгованість відповідача за газ, поставлений у попередні періоди, становила 126 022,63грн. 24.01.2019 відповідач сплатив позивачу за газ кошти в сумі 323 602,76грн.

Пунктом 4.5 договору встановлено, що постачальник має право зарахувати грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному періоді, в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача.

Відтак позивач правомірно зарахував кошти в сумі 126 022,63 грн в рахунок погашення заборгованості відповідача за попередні періоди, а суму 197 580,13 грн ( 323 602, 76 126 022,63) - в рахунок оплати газу, поставленого у січні 2019 року, та визначив заборгованість відповідача в сумі 703 591,06грн( 901 171,19 197 580,13), яку відповідач не заперечує.

Рішення суду в частині стягнення 703 591,06грн заборгованості за спожитий природний газ відповідач не оскаржує.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем встановленого строку оплати газу.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки( ч.1 ст.611 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання( ч.3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 6.2.1 договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок позовних вимог апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про його правильність та обгрунтованість.

Відтак апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи скаржника та вважає, що суд першої інстанції правомірно задоволив позов та стягнув з відповідача заборгованість, пеню, 3% річних та втрати від інфляції.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача 703 591, 06 грн заборгованості, 63 477, 40 грн пені, 5 320, 32 грн 3% річних, 13 431,55 грн інфляційних втрат з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначенихст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст.129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.2019 у справі №909/571/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. 288-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 29.11.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя О.В. Зварич