ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1506/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Ловга І.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Роман В.С. адвокат;

від відповідача: Горелко О.І., Баринов Г.М. адвокат;

від третьої особи: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Аероплан" до відповідача Фізичної особи - підприємця Горелко Ольги Іванівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спілки об`єднань громадян "Асоціація з управління аудіовізуальними правами "АРМА-УКРАЇНА" про стягнення 134470,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Аероплан" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Фізичної особи - підприємця Горелко Ольги Іванівни компенсації за порушення авторських прав у сумі 134470,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем Закону України "Про авторське право та суміжні права".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2019р. відкрито провадження у справі №916/1506/19, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.06.2019р. о 11:40.

25.06.2019р. за вх.суду№12636/19 відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання.

В судовому засіданні від 25.06.2019р. було оголошено перерву по 18.07.2019р. о 11:40, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2019р. викликано учасників справи у судове засідання на 18.07.2019р. о 11:40.

15.07.2019р. за вх.суду№13942/19 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

15.07.2019р. за вх.суду№14067/19 відповідач звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи.

18.07.2019р. за вх.суду№2-3387/19 Спілка об`єднань громадян "Асоціація з управління аудіовізуальними правами "АРМА-УКРАЇНА" звернулася до суду з заявою про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні від 18.07.2019р. було оголошено перерву по 29.07.2019р. о 12:50, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2019р. викликано учасників справи у судове засідання на 29.07.2019р. о 12:50.

22.07.2019р. за вх.суду№14599/19 позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

22.07.2019р. за вх.суду№14600/19 позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача.

29.07.2019р.за вх.суду№2-3568/19 відповідач звернувся до суду з заявою про залучення до участі у справі в якості третьої особи,

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.07.2019р. задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.08.2019р. о 10:00.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.07.2019р. задоволено заяву Спілки об`єднань громадян "Асоціація з управління аудіовізуальними правами "АРМА-УКРАЇНА" та залучено останню до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В підготовчому засіданні від 20.08.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 05.09.2019р. о 12:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2019р. викликано учасників справи у підготовче засідання на 05.09.2019р. о 12:00.

В підготовчому засіданні від 05.09.2019р. позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення доказів.

В підготовчому засіданні від 05.09.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 19.09.2019р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2019р. викликано учасників справи у підготовче засідання на 19.09.2019р. о 12:30.

18.09.2019р. за вх.суду№18912/19 позивач надав письмові пояснення.

18.09.2019р. за вх.суду№18979/19 третя особа надала додаткові пояснення.

В підготовчому засіданні від 19.09.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 10.10.2019р. о 11:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2019р. викликано учасників справи у підготовче засідання на 10.10.2019р. о 11:20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

09.10.2019р. за вх.суду№20691/19 третя особа звернулася до суду з клопотанням про долучення доказів.

У підготовчому засіданні від 10.10.2019р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2019р. закрито підготовче провадження та справу призначено по суті на 24.10.2019р. о 11:40.

В судовому засіданні від 24.10.2019р. було відкладено розгляд справи на 12.11.2019р. о 12:40.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.10.2019р. викликано учасників справи у судове засідання на 12.11.2019р. о 12:40.

У судовому засіданні від 12.11.2019р. було оголошено перерву на 25.11.2019р. о 12:40.

В судовому засіданні від 25.11.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/1506/19.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, ЗАТ «Аероплан» стало відомо, що Фізична особа-підприємець Горелко Ольга Іванівна незаконно здійснила розповсюдження контрафактного товару в структурі якого відтворено мальовані зображення персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Фиксики», що є об`єктами інтелектуальної власності. представником компанії ЗАТ «Аероплан» зафіксовано три випадки порушення авторського права, та розповсюдження контрафактного товару в мережі магазинів «КалориЯ», що знаходяться за адресами м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 25, ТЦ «Новый Привоз», м. Одеса, площа Незалежності, буд 1 ТЦ «Панорама», м. Одеса, вул. Генуезька, 5 ТЦ «Gagarinn Plaza» та підтверджується відповідним товарними та банківськими чеками від 19.10.2017р., 28.10.2017р., 31.10.2017р., а саме «Зонтик 014 Фиксики голубой», в структурі якого, відтворено мальовані зображення персонажів «Папус», «Мася», «Симка» та «Нолик» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики», «Зонтик маленький Д/М», в структурі якого, відтворено мальовані зображення персонажів «Папус», «Мася», «Симка» та «Нолик» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики», «Зонтик 014 розовый», в структурі якого, відтворено мальовані зображення персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики»). Факт продажу контрафактного товару, додатково підтверджується відповідними відеофіксаціями від 19.10.2017р., 28.10.2017р., 31.10.2017р., що були здійснені представником ЗАТ «Аероплан» у вказаній мережі магазинів.

Позивач вказує, що після виявлення правопорушення, представник правовласника звернувся з листом-претензією, щодо припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору до ФОП Горелко О.І., зазначене підтверджується фіскальним чеком ОД ПАТ УКРПОШТА» та описом вкладення до листа від 07.11.2017р. У відповідь на вищезазначений лист-претензію представник ЗАТ «Аероплан» отримав лист-відповідь від ФОП Горелко О.І. від 16.11.2017р., відповідно до якого ФОП Горелко О.І. визнає факт продажу спірної продукції, проте не визнає факту правопорушення та належності ЗАТ «Аероплан» виключних майнових авторських прав на мальовані зображення персонажів з мультиплікаційного серіалу «Фиксики».

Як стверджує позивач, примірники творів (товари), що реалізуються відповідачем має статус контрафактного, так як мають в своїй структурі належні виключно позивачу об`єкт авторського права, який в свою чергу не надавав відповідачу дозволу на використання, ні самого аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики», ні його окремих частин малюнків персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик» «Фаер», «Шпуля» та «Верта». Для ідентифікації зображень, що розміщені на контрафактних товарах позивач надає порівняльні таблиці з аналізом відтворення мальованих зображень персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля», «Верта» в порівнянні з зображенням, що відтворені на товарах «Зонтик 014 Фиксики голубой», «Зонтик маленькие Д/М», «Зонтик 014 розовый». Тому факти розповсюдження (реалізація, продаж) відповідачем контрафактних товарів є порушенням прав позивача в рамках п.п. а), б) ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», згідно яких, порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15,39,40,41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25,42,43 цього Закону обмежень майнових прав; піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів.

В обґрунтування наявності у позивача авторського права на мультиплікаційний серіал «Фиксики» та його частини, позивач вказує, що між Закритим акціонерним товариством «Аероплан» та ОСОБА_1 було укладено авторський договір №А0906 від 01.09.2009р. предметом якого є виконання робіт но розробці персонажів для аудіовізуального твору - анімаційного серіалу Фиксики». Відповідно до п. 1.1. авторського договору фільм - це анімаційний серіал з робочою назвою - «Фиксики», а також рекламні та інформаційні аудіовізуальні твори, створені на підставі вищезазначеного анімаційного телесеріалу, їх частини та елементи. Відповідно до п. 2.1. авторського договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи по розробці образів персонажів фільму, створенню ескізів та фонів для фільму, та передати результати робіт Замовнику по акту прийому-передачі. Одночасно з передачею результатів робіт Виконавець зобов`язується передати Замовнику виключні права на них в тому числі для створення фільму. Відповідно до п. 2.2. авторського договору строк передачі виключних прав складає весь строк дії авторського права, починаючи з дати підписання акту прийому-передачі результатів робіт. 25.11.2009р., за актом приймання-передачі результатів робіт, Автор (Виконавець) передав виключні права Замовнику, а Замовник прийняв від Автора (Виконавця) результати робіт вихідні матеріали, що підтверджується додатком 1 до акту прийому-передачі результатів робіт. Пунктом 1. додаткової угоди від 21.01.2015р. до авторського договору визначено, що «Права, Право)» - це виключне право на відповідний результат робіт Виконавця по цьому договору, що передається Замовнику в межах виконання цього договору, як на результат інтелектуальної власності. Зміст виключного права в кожному випадку визначається у відповідності до норм Цивільного кодексу РФ, в тому числі статтями 1229 та 1270 цього кодексу. Пунктом 2 додаткової угоди від 21.01.2015р. до авторського договору передбачено, що сторони згодні та визнають, що передачею результатів робіт по цьому договору шляхом підписання передбаченого пунктом 2.2. договору акту прийому-передачі результатів робіт, Виконавець здійснює відчуження Прав на користь Замовника.

Як вказує позивач, виходячи з умов вищевказаного авторського договору та додатків до нього, ЗАТ «Аероплан» набуло виключні майнові авторські права на образи персонажів аудіовізуального твору «Фиксики», а саме на мальовані персонажі «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Дім Дімич» та «Кусачка». Також, Між Закритим акціонерним товариством «Аероплан» та ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до п.1.1 якого «Проект» - мультиплікаційний бренд «Фиксики», що включає в себе твори, створені з використанням персонажів, сюжетів, інших складових елементів фільму, в тому числі рекламні та інформаційні аудіовізуальні твори, створені на основі вищевказаного анімаційного телесеріалу, їх частини, елементи. Відповідно до п. 1.2. договору авторського замовлення «Фільм» - анімаційний телесеріал з умовною (робочою) назвою «Фиксики». В розуміння «Фільм» включається як кінцева монтована та озвучена версія телесеріалу, так і все створене в ході виробництва кіно, телевізійні та монтажні версії (аудіовізуальні твори), отримані шляхом монтажу відзнятого в межах знімального процесу матеріалу, а також весь створений візуальний та звуковий матеріал, який увійшов, а також який не увійшов в кінцеву версію телесеріалу. Пунктом 2.1. договору встановлено, що ЗАТ «Аероплан» доручає, а Автор зобов`язується виконати роботи по розробці детальних ескізів персонажів для Фільму та проекту та передати результати роботи Замовнику в електронному вигляді. Одночасно з передачею результатів робіт Автор зобов`язується здійснити відчуження ЗАТ «Аероплан» виключних прав на них, встановлених в п. 1.3. цього договору. Пунктом 2.2. встановлено, що об`єм, умови та строки передачі результатів робіт та робочих матеріалів встановлюються Технічним завданням (додаток №1 та подальші додатки до цього договору). Відповідно до Технічних завдань №1,№2 від 26.03.2012р. Автор зобов`язується зробити детальні ескізи персонажів для проекту на визначених умовах, а саме, персонажів під робочою назвою: «Фиксик-Энерджайзер»; Фиксик-умник»; «Фиксик-хохотушка»; «Фиксик-блондинка». Відповідно до акту №1 прийому-передачі результатів робіт по договору №А1203 від 26.03.2012р. укладеного між ЗАТ «Аероплан» та ОСОБА_1 погоджено, що детальні ескізи персонажів «Фиксик-Энерджайзер». «Фиксик-умник» на підставі матеріалів Замовника виконані в повному об`ємі відповідно до пп. 1.2., 2.1., 3.2. договору та Технічного завдання №1, та виключні авторські права, оговорених в п. 1.3. пп. 3.2.3. договору, відчужені Замовнику та прийняті Замовником відповідно до договору №А1203. Відповідно до акту №2 прийому-передачі результатів робіт по договору №А1203 від 26.03.2012р. укладеного між ЗАТ «Аероплан» та ОСОБА_1 погоджено, що детальні ескізи персонажів «Фиксик-хохотушка» та «Фиксик-блондинка» на підставі матеріалів Замовника виконані в повному об`ємі відповідно до пп. 1.2., 2.1., 3.2. Договору та Технічного завдання №2, та виключні авторські права, оговорених в п. 1.3. пп. 3.2.3. договору, відчужені та прийняті Замовником. Відповідно до додатку №1 до акту прийому-передачі результатів робіт по авторському договору №А1203 від 26.03.2012р. ОСОБА_1. були передані а ЗАТ «Аероплан» прийняті результати робіт в матеріальній формі - ескізи персонажів «Фиксик-Фаер» робоче ім`я «Фиксик-Энерджайзер», «Фиксик-Игрек», рабоче ім`я «Фиксик-умник». Відповідно до додатку « 2 до акту прийому-передачі результатів робіт по авторському договору №А1203 від 26.03.2012р. ОСОБА_1. були передані, а ЗАТ «Аероплан» прийняті результати робіт в матеріальній формі - ескізи персонажів «Фиксик-Шпуля», робоче ім`я «Фиксик- хохотушка», «Фиксики-Верта», робоче ім`я «Фиксик-блондинка». Додатковою угодою до договору авторського замовлення від 26.03.2012р. №А1203 укладеного між ЗАТ «Аероплан» та ОСОБА_1 14.01.2015р. погодили викласти пункт 1.3 договору в наступній редакції: «Права» (Право) - виключне право на відповідні результати Робіт Автора по цьому договору, що передаються Замовником в межах виконання цього договору, як на результати інтелектуальної. Зміст виключного права в кожному випадку визначається відповідно до норм вільного кодексу РФ, зокрема статтями 1229 та 1270 Цивільного кодексу РФ.

Як вказує позивач, додатковою угодою до договору авторського замовлення від 26.03.2012р. №А1203 укладеного між ЗАТ «Аероплан» та ОСОБА_1 21.01.2015р., погодили доповнити розділ 8 договору пунктом 8.10 наступним змістом: «Сторони погоджуються та визнають, що при здачі результатів робіт по цьому договору шляхом підписанням передбаченим п. 2.3. договору акта прийоми-передачі результатів робіт, Автор тим самим здійснює відчуження прав на користь Замовника. Також, п. 4 додаткової угоди сторони констатують, що при здачі результатів робіт по Актам прийому-передачі результатів робіт від 25.04.2012р., від 25.05.2012р., Автор здійснив відчуження Замовнику прав (як вони розуміються відповідно до п. 1.3. договору, в редакції цієї додаткової угоди) на всі результати інтелектуальної діяльності, здані/передані Замовнику по вказаним актам, виходячи з умов вищевказаного авторського договору та додатків до нього, ЗАТ «Аеронлан» набуло виключні майнові авторські права на персонажів аудіовізуального твору «Фиксики», а саме на мальовані персонажі «Фаер», «Шпуля», «Верта».

Позивач стверджує, що відповідач не укладав з позивачем жодного договору на правомірне використання у своїй господарській діяльності об`єктів права інтелектуальної власності, належних позивачу, тому розповсюдження (реалізація, продаж) відповідачем продукції, в якій відображено об`єкти авторського права без дозволу правовласника є неправомірним. Так постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018р. року у справі №916/2686/17 за позовом ЗАТ «Аероплан» підтримано висновок суду першої інстанції та встановлено обставини щодо особи позивача, а саме «..у позивача наявні виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал «Фиксики», та на його частини персонажів, а отже і наявність права захищати свої права, зокрема, шляхом звернення до суду з відповідною заявою...». Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховною суду від 23.05.2018р. у справі №922/2464/17 встановлено, що ЗАТ «Аероплан» належать виключні майнові авторські права на малюнки персонажів, які є складовою частиною аудіовізуального твору «Фиксики», а також його оригінальну назву, які відповідно до статті 9 Закону можуть використовуватися самостійно, розглядаються як окремий твір і охороняються Законом незалежно від інших об`єктів авторського права.

Щодо розрахунку суми компенсації позивач зазначає, що з урахуванням набранням 22.07.2018р. законної сили Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018р. №2415-VIII у зв`язку з чим були внесені зміни до Закону України «Про авторське право і суміжні трава», а саме в частині способу цивільно-правового захисту, як виплати компенсації за порушення авторських права. Пунктом є) ч. 6 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» внесено зміни до Закону України «Про авторське право і суміжні права», якими п. "г" ч.2 ст. 52 викладено в такій редакції: виплату компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу". Відповідно до ч. 1 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і застосовується до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, а в частині функціонування електронної системи реєстрації та обліку у сфері авторських і суміжних прав з 01.07.2019р. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як вказує позивач, аналізуючи вищевказану норму матеріального права можна зробити висновок, що новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. До інших прав і обов`язків (які виникли раніше) застосовується попередній акт цивільного законодавства. Правовідносини між ЗАТ «Аероплан» та ФОП Горелко О.І. виникли на протязі жовтня 2017 року, в момент вчинення відповідачем протиправних дій шляхом продажу контрафактних товарів, тобто до набрання 22.07.2018р. законної сили Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018р. №2415-VIII яким були внесені зміни до Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Позивач стверджує, що реалізація товару відбулась на протязі жовтня 2017 року, а відповідна претензія відповідачу була надіслана 07.11.2017р., а отже і правовідносини виникли до внесення вищезазначених змін у законодавстві. Отже, враховуючи виникнення правовідносин, до моменту набранням чинності змін у законодавстві щодо охорони авторських і суміжних прав то розрахунок суми компенсації за порушення авторських прав повинен визначатися з урахуванням редакції п. г" ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» діючої на момент виникнення спірних правовідносин, а саме суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі. Порядок визначення стягнення компенсації за порушення авторських прав також викладена у пункті 42 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010р. №5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" та підпункті 51.3 пункту 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності").

Позивач зазначає, що вина відповідача полягає в тому, що останній не звертався до позивача ні за офіційною інформацією про товар, ні за дозволом реалізовувати товар, а просто ввів свідомо та умисно вказаний товар в цивільний обіг. Відповідач зобов`язаний, при прийманні товару до реалізації, перевіряти останній на предмет відповідності вимогам чинного законодавства України. Позивачем понесені передбачувані збитки у вигляді неотримання суми ліцензійного платежу від виробника, контрафактного товару. Потерпілою особою є позивач, виключні права якого порушені відповідачем. Потерпілими особами також є велика кількість покупців магазину, які могли бути введені в оману останнім, щодо статусу придбаного товару. Дійсним наміром відповідача було отримати прибуток незаконним шляхом, а саме через порушення виключних прав позивача. Відновлення попереднього стану до факту порушення прав позивача є неможливим з огляду на наявний факт продажу відповідачем контрафактного товару, та фактичну неможливість інформування кожного з покупців, про факт придбання ними саме контрафактного товару та відповідну неможливість відповідачу вилучити у покупців придбані контрафактні товари з метою їх знищення.

Як вказує позивач, мальовані зображення персонажів «Симка», «Нолик», «Папус», «Мася», «Фаер», «Верта», «Шпуля» є частинами аудіовізуального твору «Фиксики», які можуть використовуватись самостійно відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» розглядаються як кожен окремий твір права на які належать позивачу. Враховуючи вищезазначену практику та те, що відповідачем було використано 7 зображень окремих персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу, позивач вбачає необхідним просити суд про стягнення з відповідача співрозмірної суми компенсації за порушення авторського права позивача, яка розрахована виходячи з наступного: 7 зображень окремих персонажів * 19210,00грн. (мінімальна сума компенсації, яка встановлена законом) на дату подачі позову становить 134470,00грн., однак, у зв`язку з відсутністю фінансування, а саме грошових коштів на оплату судового збору враховуючи фактичний розрахунок суми компенсації, ЗАТ «Аероплан» зменшує суму позовних вимог до 120000,00грн., тобто позивач вважає за необхідне стягнути з позивача суму компенсації у розмірі 120000,00грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 120000,00грн. компенсації за порушення акторського права.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що 03.01.2017р. між відповідачем та організацією колективного управління Асоціацією з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» було укладено договір на використання об`єктів авторського і суміжних прав в аудіовізуальній сфері №01/2017 та належним чином виконувалися всі взяті зобов`язання за цим договором. Згідно п. 1.1.2 договору, Ліцензіар на умовах цього договору надає Ліцензіату невиключне право на використання, способами визначеними в цьому договорі, об`єктів авторських і суміжних прав в аудіовізуальній сфері (аудіовізуальних творів) на території функціонування всіх торговельних приміщень (власних чи орендованих) Користувача, розташованих на території: м. Одеса та Одеська область. Відповідно до п. 1.2 договору, Ліцензіар на умовах цього договору здійснює збір винагороди за використання аудіовізуальних творів шляхом їх публічного показу та/або демонстрації, розповсюдження чи здавання у майновий найм споживачам послуг Ліцензіата.

Відповідача вказує, що оскільки предметом заявленого позову є захист авторських прав на складові частини аудіовізуального твору, а також враховуючи, що відповідачем був укладений договір на використання об`єктів авторського права і суміжних прав у аудіовізуальній сфері №01/2017 від 03.01.2017р. з організацією колективного управління Асоціація з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» згідно якого відповідачу було надано право на використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, є всі правові підстави стверджувати, що вчиненні мною дії 19.10.2017р., 28.10.2017р. та 31.10.2017р. не призвели до порушення майнових авторських прав позивача.

Як стверджує відповідач, про наявність відповідних обставин та укладення відповідачем договору з організацією колективного управління Асоціація з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» також повідомлявся і позивач, дані обставини підтверджуються відповіддю на лист-претензію щодо припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору, дана відповідь була надана суду самим позивачем та міститься в матеріалах справи. Також, як передбачено п. 2.2 зазначеного вище договору, за цим договором Ліцензіар врегульовує за власний рахунок (не включаючи можливі витрати на судові процедури) майнові претензії правовласників до Ліцензіата, пов`язані із сплатою та своєчасним розподіленням отриманої винагороди за використання об`єктів авторських і суміжних прав в аудіовізуальній сфері, які передаються Ліцензіату на підставі цього договору, за умови дотримання Ліцензіатом своїх зобов`язань щодо своєчасності перерахування винагороди та надання відповідної звітності, передбаченої умовами договору.

Щодо розміру компенсації відповідач зазначає, що за твердженнями позивача, відповідач здійснив порушення його виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір «Фиксики», зокрема на персонажі даного твору, якими є: «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта», в зв`язку з чим звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача компенсації за порушенням майнових прав суб`єкта авторського прав у заявленому до стягнення розмірі 120000,00грн. При цьому, розмір компенсації позивач обґрунтовує кількістю протиправно використаних персонажів у кількості 7 (семи) з розрахунку по 19210,00грн. (10 прожиткових мінімумів) за кожний протиправно використаний об`єкт. Однак таке завищення суми компенсації, є неспіврозмірне з сумою нанесених позивачем збитків. Виходячи з диспозиції пункту „г" ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське прав і суміжні права», компенсація стягується саме замість відшкодування збитків або стягнення доходу, з огляду на зазначене такий розмір компенсації повинен співвідноситись певним чином з сумою збитків та сумою неодержаного доходу позивачем.

Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень. Наразі такі зміни до Закону не внесені. Водночас виплата згаданої компенсації підпадає під ознаки "інших виплат", про які йдеться у наведеному приписі Закону України від 16.12.2016р. №1774-VIII, тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений цим Законом, на даний час не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначенні компенсації, пов`язаної з порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Отже, при визначенні розміру відповідної компенсації позивач правомірно виходить не з Закону України «Про авторське прав і суміжні права», а з приписів пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", однак не зрозуміло чому позивачем застосовано розрахункову величину у розмірі 1921,00грн., а не 1600,00гр., яка визначена даним законом, посилання на який здійснює і сам позивач. Також, положення Цивільного кодексу України та Закону України «Про авторське право і суміжні права», не ставлять розмір компенсації у залежність, зокрема, від кількості зафіксованих персонажів аудіовізуального твору, а лише встановлюють право стягнення компенсації, виходячи з самого факту вчинення порушення авторського права. Певні обставини (стосовно систематичності вчинення порушень, їх (його) обсягу, кількості неправомірно використаних об`єктів тощо), в свою чергу, повинні враховуватися судом у визначенні суми компенсації в кожному конкретному випадку, виходячи з вище визначених меж. В той же час, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копіями чеків від 19.10.2017р., 28.10.2017р. та 31.10.2017р., підтверджується продаж відповідачем товару на загальну суму 374,00грн., саме дана сума, є сумою завданих збитків позивачу. Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об`єкта авторського права), передбачуваний розмір збитків потерпілої особи, розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення, кількість потерпілих осіб, наміри відповідача, наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача, можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Відповідач вказує, що позивач розмір компенсації обґрунтовує кількістю персонажів, аудіовізуального твору «Фиксики», які містилися на товарі продаж якого здійснював відповідач, на його думку продаж кожного з персонажу становить самостійне порушення і є підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення з відповідача компенсації у розмірі 10 прожиткових мінімумів за кожне окреме порушення. Однак такі висновки позивача є помилковими, оскільки всі персонажі є складовими частинами одного й того самого аудіовізуального твору, то наявність відповідних обставин свідчить про вчинення відповідачем єдиного триваючого порушення прав позивача на персонажі «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта» аудіовізуального твору «Фиксики». Придбання представником позивача товарів із використаним зображенням цих персонажів 19.10.2017р., 28.10.2017р. та 31.10.2017р. у магазині, де відповідач здійснюю свою підприємницьку діяльність, знаходилося у межах такого єдиного триваючого порушення. Кількість фіксацій єдиного триваючого порушення позивачем не впливає на кількість порушень відповідачем, яке залишається єдиним триваючим порушенням для нього. Кількість товарних чеків фіксацій фактів порушення товару залежить виключно від волі самого позивача і не є свідченням наявності відповідної кількості порушень з боку відповідача, у період між здійсненням фіксацій фактів порушення (неодноразовим придбанням товарів за окремими чеками). При цьому позивач не звертався до відповідача з приводу припинення порушення його прав між здійсненням фіксацій порушення шляхом придбання товару (з попередженням або претензією), а одразу звернувся до суду із даним позовом. Таким чином, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності, зокрема, якщо й вчинення правопорушення з боку відповідача то єдиного триваючого, малозначний характер, розмір отриманого мною доходу (фактично 374,00грн.), передбачуваний розмір збитків потерпілої особи, можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього незначні зусилля тощо, та керуючись визначеними ст. 3 Цивільного кодексу України принципами справедливості, добросовісності та розумності, заявлена до стягнення компенсація у розмірі 120000,00грн. є непомірно великою та не співрозмірною, а відтак наявні підстави для її зменшення.

Відповідач зазначає, що дії які були вчинені відповідачем, це продаж товару на якому знаходилось 7 (сім) персонажів одного й того самого аудіовізуального твору, тобто якщо відповідач і здійснив порушення авторського права позивача, то порушив авторське право художника постановника аудіовізуального твору «Фиксики», тобто 1/5 частину аудіовізуального твору. Як наслідок заявлена позивачем вимога про стягнення компенсації у розмірі по 10 прожиткових мінімумів за кожен персонаж з підстав того, що відповідач порушив 7 (сім) авторських прав позивача, за своїм змістом протирічить юридичній логіці, оскільки при продажу самого аудіовізуального твору «Фиксики» (в т.ч. з урахуванням усіх персонажів) відповідач здійснив би одне порушення авторського права і з нього було стягнуто один розмір компенсації. При прийнятті рішення по справі, відповідач вважає за необхідне врахувати, що відповідач не є виробником реалізованого товару та те, що до моменту здійснення фактів продажу 19.10.2017р., 28.10.2018р. та 31.10.2017р., по яким пред`явлено відповідний позов, позивач не звертався з відповідними роз`ясненнями (попередженнями) до відповідача, з приводу того, що відбувається порушення його прав. Також, організація колективного управління Асоціація з управління аудіовізуальними правами «АРМА- УКРАЇНА» з якою у відповідача було укладено відповідний договір на використання об`єктів авторського і суміжних прав в аудіовізуальній сфері, запевняла відповідача про те, що відповідач може використовувати будь-які об`єкти авторського і суміжних прав в аудіовізуальній сфері та будь-яким шляхом, та до відповідача не буде будь-яких претензій з боку третіх осіб. Наявність відповідних обставин свідчать, що в діях відповідача в результаті яких, якщо й відбулося порушення авторських прав позивача, відсутня вина. Таким чином, беручи до уваги зазначені вище обставини та обставини порушення авторських прав позивача, з огляду на спрямованість застосовуваних судом компенсаційних заходів на захист порушеного права, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності, малозначність порушення, відсутність обтяжуючих факторів, незначну вартість проданого товару (374,00грн.), припинення відповідачем порушення прав позивача, відсутність доведення намірів відповідача зашкодити правам позивача, приймаючи рішення по справі та при умові доведення вчинення відповідачем порушення авторських прав позивача, обґрунтованим було стягнення компенсації у розмірі 16000,00грн., тобто у розмірі мінімальної компенсації за використання твору.

У своїй відповіді на відзив відповідача щодо ліцензійного договору укладеного між відповідачем та організацією колективного управління Асоціація з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» позивач зазначає, що не визнає вищенаведений ліцензійний договір як належний, достовірний, та достатній доказ правомірності використання об`єктів авторського права - мальованих зображень персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта» з аудіовізуального твору «Фиксики», як самостійних частин вказаного твору, шляхом розповсюдження контрафактного товару в мережі магазинів «КалориЯ», що знаходяться за адресами м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 25, ТЦ «Новий Привоз», м. Одеса, площа Незалежності, буд 1 ТЦ «Панорама», м. Одеса, вул. Генуезька, 5 ТЦ «Gagarinn Plaza», оскільки між ЗАТ «Аероплан» не укладалося жодних угод з Організацією колективного управління Асоціація з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» щодо надання повноважень по управлінню майновими правами позивача. Ліцензійний договір на використання об`єктів авторських і суміжних прав в аудіовізуальній сфері №01/2017 від 03.01.2017р., що укладений між відповідачем та Організацією колективного управління Асоціація з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» не передбачає права, на використання, продажу окремих складових частин об`єктів авторського права, що можуть використовуватись самостійно - зображень персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та Верта». Аналізуючи предмет ліцензійного договору, об`єктивну форму вираження об`єктів авторського права, на які надається дозвіл на публічний показ та/або демонстрацію, розповсюдження чи здавання у майновий найм, а саме, аудіовізуальних творів, в першу чергу дає можливість відповідачу використовувати у своїй підприємницькій діяльності вказані твори лише наступним шляхом: здійснювати публічний показ та/або демонстрацію аудіовізуальних творів (кінофільмів, телефільмів, відеофільмів, діафільмів, слайдофільмів, анімаційних мультиплікаційних фільмів) виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), що розташовані на території мережі магазинів відповідача та розповсюдження аудіовізуальних творів, відповідно до положень норм Закону України «Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних». Враховуючи предмет ліцензійного договору, яким надається право на розповсюдження аудіовізуальних творів, за для правомірного розповсюдження творів, відповідачу додатково необхідно отримувати контрольні марки у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Позивач зазначає, що видом порушення з боку відповідача, є розповсюдження контрафактних товарів, в якому відтворено самостійні об`єкти авторського права - мальовані зображення персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта», а не порушення прав позивача, шляхом публічного показу та/або демонстрації аудіовізуального твору «Фиксики» (на кіноекрані, телевізійному екрані тощо) в мережі магазинів «КалориЯ», а також шляхом розповсюдження, здавання у майновий найм аудіовізуального твору «Фиксики» відповідно до порушень норм Закону України «Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних», де би мало місце застосування умов спірного ліцензійного договору. Наданим ліцензійним договором, не надається відповідачу такого виключного майнового права, як продаж товарів, в структурі яких відтворено самостійні об`єкти авторського права - мальованих зображень персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта», шляхом їх продажу, а отже, відсутні підстави для правомірного використання зазначених об`єктів, що належать ЗАТ «Аероплан».

Крім того, як вказує позивач відсутні повноваження Організації колективного управління «Асоціація з правління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» здійснювати ліцензіювання товарів, розповсюджених з порушенням авторських прав правовласників оскільки функціями організацій колективного управління є захист майнових прав правовласників, а не сприяння піратству та розповсюдженню контрафактних товарів. Жодної винагороди ЗАТ «Аероплан» від ОКУ за використання об`єктів авторських і суміжних прав в аудіовізуальній сфері не отримувало.

Щодо заперечень відповідача, щодо розміру заявленої компенсації за порушення авторських прав ЗАТ «Аероплан» позивач зазначає, що враховуючи виникнення правовідносин, до моменту набранням чинності змін в законодавстві щодо охорони авторських і суміжних прав то розрахунок суми компенсації за порушення авторських прав повинен визначатися з урахуванням редакції п. г" ч.2 ст.52 ЗУ «Про авторське право та суміжні права» діючої на момент виникнення спірних правовідносин, а саме суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі. Разом з тим відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законам, не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної тати працівників, та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року (абзац другий пункту 3 розділу II із змінами, внесеними згідно із Законом № 2415- VІІІ від 15.05.2018р. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року для працездатних осіб 1921 гривня, отже, враховуючи вищенаведене, мінімальна сума компенсації, яка встановлена законом на час ухвалення рішення у справі становить 19210,00грн., розрахунок якої визначався з урахуванням наступного:1921,00 грн. (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений за^нодавством України на 01.01.2019 року) * 10 (мінімальна величина прожиткових мінімумів для працездатних за порушення авторських прав) = 19210,00грн. (мінімальна сума компенсації за порушення авторських прав). Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб`єкт такого права доводити не зобов`язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації. Кожен окремий факт протиправного використання об`єктів авторського права, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об`єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді компенсації, що встановлена законом у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

Позивач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі №922/2464/17, зазначає, що суд залишив в силі рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2017р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.11.2017р., якою було стягнуто суму компенсації у розмірі 176000,00грн. за відтворення та опублікування п`яти окремих персонажів анімаційного серіалу «Фиксики», а саме вказавши, що: «твір образотворчого мистецтва - це самостійний об`єкт авторського права, а твором образотворчого мистецтва, у тому числі, є малюнок. До того ж частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону. Оскільки позивачем було зафіксовано факт порушення відповідачем виключних майнових авторських прав на п`ять окремих творів образотворчого мистецтва, то захисту підлягають права на всі п`ять творів, тому застосування до відповідача стягнення компенсації за кожен відтворений малюнок є правомірним». Мальовані зображення персонажів «Симка», «Нолик», «Папус», «Мася», «Фаер», «Верта», «Шпуля» є частинами аудіовізуального твору «Фиксики», які можуть використовуватись самостійно, а відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» розглядаються як кожен окремий твір права на які належать позивачу.

Позивач вказує, що враховуючи вищезазначену практику та те, що в даній справі відповідачем було використано 7 зображень окремих персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу, позивач вбачає необхідним просити суд про стягнення з відповідача спів розмірної суми компенсації за порушення авторського права позивача, яка розрахована виходячи з наступного: 7 зображень окремих персонажів * 19210,00грн. (мінімальна сума компенсації, яка встановлена законом) становить 134470,00грн. Крім того ЗАТ «Аероплан» було зменшено суму позовних вимог з 134470,00грн., до 120000,00грн., що в силу ст. 3 Цивільного кодексу України вважає справедливим, добросовісним, та розумним визначенням компенсації за порушення виключних майнових прав ЗАТ «Аероплан».

Третя особа у своїх поясненнях щодо позовних вимог зазначає, що ліцензійний договір на використання об`єктів авторського і суміжних прав в аудіовізуальній сфері №01/2017 від 03.01.2017р., укладений між Асоціацією «АРМА-УКРАЇНА» та відповідачем є належним та достатнім доказом правомірного використання відповідачем об`єктів авторського права, що є складовими аудіовізуального твору «Фиксики». Даний договір є достовірним, оскільки правомірність його укладення, а також предмет та зміст не визнані недійсними жодним судом в Україні, й договір укладений на виконання та відповідно до вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» та підтверджує виконання відповідачем передбаченого обов`язку щодо використання об`єктів авторських і суміжних, встановленого ч. 4 ст. 47 Закону України «Про авторське право і суміжні права» в редакції, що діяла на момент укладення договору та виникнення спору між сторонами, а саме: «Особи, які використовують твори, виконання, програми мовлення, примірники (відеограм), зобов`язані надавати організаціям колективного управління перелік використаних творів, виконань, примірників фонограм (відеограм), програм мовлення разом з документально підтвердженими даними про одержані прибутки від їх використання та повинні виплачувати організаціям колективного управління винагороду в передбачений термін і в обумовленому розмірі». Відповідачем були надані Асоціації «АРМА-УКРАЇНА» відповідні звіти, а також оплату за використання об`єктів авторських і суміжних прав за весь період дії договору, що підтверджується відповідною довідкою. Договором відповідачу було передано право на використання об`єктів авторських прав і суміжних прав способом їх «розповсюдження». Позивачем у відповіді на відзив даний термін пов`язується із Законом України «Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних», в той же час, як вказано в самому договорі у Розділі «Визначення термінів» - терміни даних способів (в тому числі й розповсюдження) визначені ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», вказане означає, що сторони договору визначили право Ліцензіата здійснювати «розповсюдження» об`єктів авторських і суміжних прав в порядку й спосіб, який передбачений саме Законом України «Про авторське право і суміжні права». Цей спосіб не стосується обов`язку маркування примірників творів, а пов`язаний з «будь якою дією, за допомогою якої об`єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці», що може стосуватись іпродажу відтворених частин (якими є відповідні персонажі) аудіовізуального твору на будь-яких товарах і продукції.

Третя особа вказує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» - частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону». Вказане означає, що в разі надання дозволу на використання всього твору одночасно надається дозвіл і на використання всіх його частин. Вказані позивачем у позовній заяві персонажі аудіовізуального твору «Фиксики» є частинами цього твору, які можуть використовуватись самостійно. Це означає, що їх використання відповідними способами було охоплене предметом та змістом ліцензійного договору на використання об`єктів авторського і суміжних прав в аудіовізуальній сфері №01/2017 від 03.01.2017р., укладеного між Асоціацією «АРМА-УКРАЇНА» та відповідачем. Позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує «відтворення» відоповідачем персонажів аудіовізуального твору «Фиксики», зафіксовано лише розповсюдження відповідачем частин даного твору, які можуть використовуватись самостійно і що здійснено в рамках та на підставі ліцензійного договору на використання авторського і суміжних прав в аудіовізуальній сфері №01/2017 від 03.01.2017р.

Третя особа стверджує, що з боку відповідача відсутній встановлений факт розповсюдження «контрафактних» (в розумінні Закону України «Про право і суміжні права») примірників аудіовізуального твору «Фиксики» (а саме його частини у вигляді окремих персонажів, розміщених на відповідних товарах), а позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повній мірі.

У своїх поясненнях позивач вказує, що ЗАТ «Аероплан» не надавало Асоціації «АРМА-УКРАЇНА» жодних повноважень по управлінню своїми майновими правами. Відповідно до відповіді Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (що ставить на облік та включає до відповідного реєстру організації колективного управління) щодо діяльності «АРМА-УКРАЇНА» вих. №2301-07/36173-07 від 30.08.2019р. «АРМА-УКРАЇНА» у 2017 році могла здійснювати колективне управління правами суб`єкта авторського права на персонаж аудіовізуального твору за умови, що цей суб`єкт, передав «АРМА-УКРАЇНА» повноваження на колективне управління щодо зазначеного твору на основі письмового договору і в межах повноважень, визначених таким договором». ЗАТ «Аероплан» не укладало з «АРМА-УКРАЇНА» жодних письмових договорів, а отже третя особа не мала права здійснювати колективне управління правами позивача. На підставі вищевказаного достатньо підстав вважати доведеною відсутність правомірних підстав для надання ліцензії від третьої особи відповідачу на використання об`єктів авторського права належних позивачу. Надання права на використання творів (примірників творів) є окремим самостійним виключним майновим правом авторів, або осіб, яким належать виключні майнові права на твір. У Асоціації «АРМА-УКРАЇНА» відсутні повноваження здійснювати «ліцензіювання» вже вироблених третьою особою контрафактних товарів, розповсюджених з порушенням авторських прав правовласників, оскільки функціями організацій колективного управління є захист майнових прав правовласників, а не сприяння піратству та розповсюдженню контрафактних товарів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб; використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом; умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону (ч.ч.2-4 ст.426 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.435 Цивільного кодексу України первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб`єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Статтею 441 Цивільного кодексу України визначено, що використанням твору, в тому числі, є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Частиною 1 статті 8 названого Закону до об`єктів авторського права віднесено твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема аудіовізуальні твори.

Відповідно до ст.9 Закону України „Про авторське право і суміжні права" частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Згідно до статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору, а також виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права. Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів; здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп`ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп`ютер.

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно статті 440 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені.

Частиною другою статті 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст.431 Цивільного кодексу України).

Статтею 445 Цивільного кодексу України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

За приписами ч.1 ст.52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Предметом доведення по справі про стягнення компенсації за порушення авторського права є, по-перше, належність позивачу авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів даних прав відповідачем, по-друге, додержання відповідачем вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об`єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами (п.29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності").

Суд, проаналізувавши умови авторського договору №А0906 від 01.09.2009р., додатків до нього та додаткових угод, авторського договору №А1203 від 26.03.2012р., додатків до нього та додаткових угод, дійшов висновку, що ЗАТ «Аероплан» набуло виключні майнові авторські права на образи персонажів аудіовізуального твору «Фиксики», а саме зокрема на мальовані персонажі «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта».

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що відповідач в мережі магазинів «КалориЯ», розташованих за адресами: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 25, ТЦ «Новый Привоз», м. Одеса, площа Незалежності, буд 1 ТЦ «Панорама», м. Одеса, вул. Генуезька, 5 ТЦ «Gagarinn Plaza» розповсюджувала товар, а саме «Зонтик 014 Фиксики голубой», в структурі якого, відтворено мальовані зображення персонажів «Папус», «Мася», «Симка» та «Нолик» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики», «Зонтик маленький Д/М», в структурі якого, відтворено мальовані зображення персонажів «Папус», «Мася», «Симка» та «Нолик» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики», «Зонтик 014 розовый», в структурі якого, відтворено мальовані зображення персонажів «Папус», «Мася», «Симка», «Нолик», «Фаер», «Шпуля» та «Верта» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики»). Представником компанії ЗАТ «Аероплан» зафіксовано три випадки порушення авторського права, що підтверджується відповідним товарними та банківськими чеками від 19.10.2017р., 28.10.2017р., 31.10.2017р. та відповідними відеофіксаціями від 19.10.2017р., 28.10.2017р., 31.10.2017р., що були здійснені представником ЗАТ «Аероплан» у вказаній мережі магазинів.

Як вбачається з матеріалів справи, після виявлення правопорушення, представник правовласника звернувся з листом-претензією, щодо припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору до ФОП Горелко О.І., зазначене підтверджується фіскальним чеком ОД ПАТ УКРПОШТА» та описом вкладення до листа від 07.11.2017р. У відповідь на вищезазначений лист-претензію представник ЗАТ «Аероплан» отримав лист-відповідь від ФОП Горелко О.І. від 16.11.2017р., відповідно до якого ФОП Горелко О.І. визнає факт продажу спірної продукції, проте не визнає факту правопорушення та належності ЗАТ «Аероплан» виключних майнових авторських прав на мальовані зображення персонажів з мультиплікаційного серіалу «Фиксики».

Під час розгляду справи відповідачем був наданий договір 03.01.2017р. укладений між відповідачем та організацією колективного управління Асоціацією з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» на використання об`єктів авторського і суміжних прав в аудіовізуальній сфері №01/2017 та належним чином виконувалися всі взяті зобов`язання за цим договором. Згідно п. 1.1.2 договору, Ліцензіар на умовах цього договору надає Ліцензіату невиключне право на використання, способами визначеними в цьому договорі, об`єктів авторських і суміжних прав в аудіовізуальній сфері (аудіовізуальних творів) на території функціонування всіх торговельних приміщень (власних чи орендованих) Користувача, розташованих на території: м. Одеса та Одеська область. Відповідно до п. 1.2 договору, Ліцензіар на умовах цього договору здійснює збір винагороди за використання аудіовізуальних творів шляхом їх публічного показу та/або демонстрації, розповсюдження чи здавання у майновий найм споживачам послуг Ліцензіата.

Посилання відповідача на те, що оскільки відповідачем був укладений договір на використання об`єктів авторського права і суміжних прав у аудіовізуальній сфері №01/2017 від 03.01.2017р. з організацією колективного управління Асоціація з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА» то відповідачу було надано право на використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, судом до уваги не приймається виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб`єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Як встановлено судом, суб`єктом авторського права на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал «Фиксики» включаючи його персонажів є Закрите акціонерне товариство «Аероплан».

Однак ані відповідачем ані третьою особою не надано до матеріалів справи доказів надання ЗАТ «Аероплан» повноважень та дозволу на управління своїми майновими авторськими правами на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал «Фиксики» включаючи його персонажів Організації колективного управління Асоціації з управління аудіовізуальними правами «АРМА-УКРАЇНА», яка в подальшому мала право передати зокрема відповідачу невиключні права на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал «Фиксики» включаючи його персонажів.

Таким чином, договір №01/2017 від 03.01.2017р. не є підставою для використання відповідачем персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Фиксики», виключні права на який належать ЗАТ «Ароплан».

Зі змісту ч.2 ст.52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (в редакції, що діяла на момент виявлення порушення авторських прав) вбачається, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, крім того, при визначенні компенсації слід враховувати обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

У пункті 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (із змінами і доповненнями), з-поміж іншого зазначено, що у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід мати на увазі таке. Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб`єкт такого права доводити не зобов`язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Таким чином, стягнення компенсації хоча і є самостійним способом захисту авторського права, однак за своєю суттю воно фактично замінює право на стягнення доходу, отриманого порушником, або на відшкодування збитків і має бути співрозмірним.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування розміру компенсації у сумі 120000,00грн. позивач зазначає, що відповідач свідомо розповсюджував товар, не звернувшись при цьому до позивача ні за офіційною інформацією про поставлений товар, ні за дозволом на його реалізацію. При цьому, відповідач зобов`язаний перевіряти останній на предмет відповідності вимогам чинного законодавства України.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування розміру компенсації у сумі 120000,00грн. позивач звертає увагу суду на те, відповідачем було реалізовано 3 одиниці контрафактного товару. При цьому, позивач зазначає, що відновлення попереднього стану до факту порушення прав позивача є неможливим з огляду на наявні факти продажу відповідачем контрафактних товарів та фактичну неможливість інформування кожного з покупців про факти придбання ними саме контрафактного товару, а також відповідну неможливість вилучити у покупців придбані контрафактні товари з метою їх знищення.

Крім того, позивач наголошує на понесених ним збитках у вигляді неотримання суми ліцензійного платежу від виробника контрафактного товару.

Посилання відповідача на те, що відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень, судом до уваги не приймається виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законам, не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної тати працівників, та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року (абзац другий пункту 3 розділу II із змінами, внесеними згідно із Законом №2415- VІІІ від 15.05.2018р.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року для працездатних осіб 1921,00грн.

ЗАТ «Аероплан» мала намір стягнути з відповідача за використання 7 зображень окремих персонажів 134470,00грн. тобто по 10 мінімальних сум компенсації у розмірі 19210,00грн. за кожен окремий персонаж, однак, у зв`язку з відсутністю фінансування, а саме грошових коштів на оплату судового збору враховуючи фактичний розрахунок суми компенсації, ЗАТ «Аероплан» зменшує суму позовних вимог до 120000,00грн.

Щодо розміру компенсації у сумі 120000,00грн. суд зазначає, що згідно п.г ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» в редакції, що діяла на момент порушення відповідачем авторських прав ЗАТ «Аероплан», суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судам, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Згідно п. 42 Постанови Пленуму ВС України №5 від 04.06.2010р., відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону №3792-ХІІ суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об`єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об`єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об`єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

Згідно ч. 2 п. 29 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності», відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об`єкта суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України). Вина відповідача полягає в тому, що останній не звертався до Позивача ні за офіційною інформацією про товар, ні за дозволом реалізовувати товар, а просто ввів свідомо та умисно вказаний Товар в цивільний обіг. Відповідач зобов`язаний, при прийманні товару до реалізації, перевіряти останній на предмет відповідності вимогам чинного законодавства України. Позивачем понесені передбачувані збитки у вигляді неотримання суми ліцензійного платежу за використання твору.

Відповідно до п. 51.2 Постанови Пленуму ВГСУ №12 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності», кожен окремий факт протиправного використання об`єктів авторського права, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об`єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді компенсації, що встановлена законом у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат. Разом з тим відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України від 06.12.2016 № 1774-1111 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників, та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1921,00грн.

Враховуючи те, що відповідачем було використано 7 зображень окремих персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу, позивач вбачає необхідним просити суд про стягнення з відповідача співрозмірної суми компенсації за порушення авторського права позивача, яка розрахована виходячи з наступного: 7 зображень окремих персонажів * 19210,00грн. (мінімальна сума компенсації, яка встановлена законом) на дату подачі позову становить 134470,00грн.

Однак, у зв`язку з відсутністю фінансування, а саме грошових коштів на оплату судового збору враховуючи фактичний розрахунок суми компенсації, ЗАТ «Аероплан» зменшив суму позовних вимог до 120000,00грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Закритого акціонерного товариства "Аероплан" до відповідача Фізичної особи - підприємця Горелко Ольги Іванівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спілки об`єднань громадян "Асоціація з управління аудіовізуальними правами "АРМА-УКРАЇНА" про стягнення 120000,00грн., обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір у сумі 1921,00грн. покладається на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Закритого акціонерного товариства "Аероплан" до відповідача Фізичної особи - підприємця Горелко Ольги Іванівни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спілки об`єднань громадян "Асоціація з управління аудіовізуальними правами "АРМА-УКРАЇНА" про стягнення 120000,00грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Горелко Ольги Іванівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Закритого акціонерного товариства "Аероплан" (109147, Російська Федерація, м. Москва, вул. Марксистська, 20, к.5, адреса для листування: 65058, м. Одеса, пров. Шампанський, 9, офіс 24, ІПН , КПП 77090100, ОДРН 559) 120000,00грн. компенсації за порушення авторських прав, 1921,00грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення буде складено 04 грудня 2019р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова