ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.11.2019 Справа № 905/1317/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В. у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи №905/1317/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

до Донецької обласної громадської організації «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області», м. Маріуполь Донецька область,

про стягнення заборгованості у розмірі 23 390,76 грн., з яких: 1 930,47 грн. заборгованість за кредитом, 5 680,35 грн. заборгованість за процентами, 12 128,32 грн. пеня, 3 651,62 грн. заборгованість по комісії, -

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Донецької обласної громадської організації «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області» про стягнення заборгованості у розмірі 23 390,76 грн., з яких: 1 930,47 грн. заборгованість за кредитом, 5 680,35 грн. заборгованість по процентами, 12 128,32 грн. пеня, 3 651,62 грн. заборгованість по комісії.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням Донецькою обласною громадською організацією «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області» зобов`язань за договором банківського обслуговування від 19 грудня 2012 року, внаслідок чого з`явилась заборгованість за договором та виникли підстави для нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 23 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Враховуючи неявку учасників справи та ненадання відзиву на позовну заяву, задля дотримання принципів рівності та змагальності сторін, судове засідання відкладалось.

У зв`язку із встановленням судом обставин, які свідчать про складність справи, ухвалою суду від 23 вересня 2019 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, свої представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, своїх представників не направив, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що оператором поштового зв`язку здійснені необхідні дії, направлені на вручення рекомендованих листів суду відповідачеві. Проте, кореспонденція повертається на адресу суду у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Скориставшись інформацією про засоби зв`язків, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі стосовно відповідача, суд повідомив відповідача телефонограмою від 12 вересня 2019 року про наявність у провадженні справи та дату наступного судового засідання. Телефонограма була прийнята та проігнорована відповідачем.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази направлення за належною адресою відповідача процесуальних документів по справі № 905/1317/19, докази зв`язку із відповідачем шляхом передання телефонограми, а також враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду справи, суд робить висновок про належне виконання обов`язку повідомити відповідача про час та місце розгляду зазначеної справи та зазначає, що незабезпечення відповідачем умов для своєчасного отримання ним кореспонденції, обізнаність про справу та існування заборгованості за кредитними зобов`язаннями не може перешкоджати захисту прав третіх осіб у суді.

Крім того, суд зазначає, що ухвали про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та відповідачем не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки його уповноваженого представника в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.202 ГПК України без явки сторін за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 905/1317/19 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2012 року Донецькою обласною громадською організацією «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області» (далі відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі Заява).

За змістом Заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі Умови), Тарифів Банку, що розміщені на офіційному сайті позивача. Відповідно до Заяви Банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту Клієнта за рахунок кредитних засобів Банку, про розмір якого Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта. Порядок встановлює зміни ліміту погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом, регламентується Умовами та Тарифами Банку, що розміщено на офіційному сайті позивача, які разом із цією Заявою складають договір банківського обслуговування.

Заяву складено та підписано належним чином.

Ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У разі, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. (ч. 2 ст. 639 ЦК України)

Таким чином, враховуючи також п. 3.18.1.16. Умов, за змістом Договір вважається підписаним за умови його укладання в тому числі у формі Заяви, суд дійшов висновку про укладення між Донецькою обласною громадською організацією «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області» (далі Клієнт) та Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» (далі Банк) спірного Договору б/н (далі Договір), який є договором приєднання у розумінні приписів Цивільного кодексу України та складається з Заяви та Умов.

У відповідності до п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку.

Згідно з п. 3.18.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день.

Відповідно до п. 3.18.1.5. Умов кредитний ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики.

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання Заяви. При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування Ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк. При порушенні Клієнтом будь-якого з зобов`язань за кредитом, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого з зобов`язань має право встановити інший термін повернення кредиту. При цьому Банк Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банку і Клієнта. При непогашенні заборгованості у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. (п. 3.18.1.8. Умов)

За змістом п. 3.18.1.12. Умов для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту.

Відповідно до п. 3.18.1.13. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, Клієнт сплачує Банку відсотки та пеню за користування кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому Умовами.

Зобов`язання Клієнта за Договором встановлено підрозділом 3.18.2.2. Умов.

Відтак, п. 3.18.2.2.2. Умов Клієнт зобов`язується сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3.

Згідно з п. 3.18.2.2.3. Умов Клієнт зобов`язується виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11.

Порядок розрахунків встановлено підрозділом 3.18.4. Умов.

Виходячи з п. 3.18.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

П. 3.18.4.1.1. Умов встановлено, що за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки у розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. (п. 3.18.4.1.2. Умов)

П. 3.18.4.1.3. Умов у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. (п. 3.18.4.1.4. Умов)

Згідно з п. 3.18.4.2. при порушенні Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 3.18.1.1., 3.18.1.6., 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.2.4., 3.18.2.2.5., 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17. Умов Клієнт сплачує Банку відсотки у розмірі, зазначеному в п. 3.18.1.13.

За змістом п. 3.18.4.3. сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.18.1.1., 3.18.2.1.4., 3.18.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.4.4. Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0, 9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами. Клієнт доручає Банку здійснювати списання нагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні.

Згідно з п. 3.18.4.7. у разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки припадає на вихідний або на святковий день, зазначені платежі повинні бути проведені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів в році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. (п. 3.18.4.9. Умов)

Згідно з п. 3.8.4.10. Умов остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 3.18.1.8. Умов. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати оплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого з зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1.-3.18.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4.-3.18.4.6. Умов Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених п. 3.18.5.1.-3.18.5.3. Умов, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом. (п. 3.18.5.4. Умов)

У відповідності до п. 3.18.5.8. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів за допомогою одного з грошових зобов`язань за кредитом більш ніж на 30 днів, що спричинило за собою звернення Банку в судові органи, Клієнт сплачує Банку штраф, який розраховується за такою формулою: 1 000, 00 грн. + 5% від суми встановленого п. 3.18.1.6. ліміту.

Усі суперечки та розбіжності, що виникають з Умов або у зв`язку з ними, підлягають розгляду в порядку, встановленому чинним законодавством України. (п. 3.18.7.3. Умов)

На підтвердження встановленої суми кредитного ліміту позивачем долучено Довідку про розміри встановлених кредитних лімітів відповідачу, згідно якої станом на 20 грудня 2012 року сума встановленого кредитного ліміту складала 1 000, 00 грн. 21 червня 2013 року сума встановленого кредитного ліміту була збільшена до 10 000, 00 грн. Крім того, в матеріалах справи наявні виписки з особового рахунку відповідача, згідно яких станом на 10 червня 2019 року вбачається наявна заборгованість за кредитом у розмірі 1 930, 47 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

Дослідивши заяву Клієнта від 19 грудня 2012 року, Умови та правила надання банківських послуг, які разом із заявою складають Договір банківських послуг від 19 грудня 2012 року, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою цей договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, кредитний договір між сторонами у даній справі складається із заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки та Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку. При цьому, зазначений договір підписаний обома сторонами у встановленому законом порядку, сторонами не оспорювався та не визнаний недійсним в порядку приписів ст. 204 Цивільного кодексу України.

Як зазначає позивач та не спростовує належними доказами відповідач, наразі в останнього наявна заборгованість за Кредитним Договором б/н від 19 грудня 2012 року за період з 2 грудня 2013 року по 24 травня 2019 року, що складає суму у розмірі 1 930, 47 грн.

Факт наявної заборгованості підтверджується долученими Банком до позовної заяви документами первинного бухгалтерського обліку (виписки з відповідних рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України), які відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними та допустимими доказами існування боргових зобов`язань.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за спірним Договором у розмірі 1 930, 47 грн. доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за користування кредитом у розмірі 5 680, 35 грн., комісію у розмірі 3 651, 62 грн. та пеню у розмірі 12 128, 32 грн. за несвоєчасність виконання зобов`язань за спірним Договором.

Вимоги щодо сплати процентів позивач обґрунтовує ст. 1056-1 Цивільного кодексу України та п. 3.18.4.1.3. Умов, згідно якого встановлено зобов`язання відповідача зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку наявної заборгованості у випадку порушення строків погашення кредиту.

Вимоги щодо стягнення комісії ґрунтуються на п. 3.18.4.4. Умов, відповідно до якого Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту 1 числа кожного місяця в розмірі 0, 9% від суми максимального сальдо кредиту.

Перевіривши розрахунок, наданий позивачем, судом встановлено, що у період з 2 грудня 2013 року по 24 травня 2019 року відповідачу нараховано відсотки у розмірі 5 680, 35 грн. та комісію у розмірі 3 651, 62 грн.

Структура банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначено у Законі України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст. 4 Закону Національний банк України здійснює регулювання та банківський нагляд відповідно до положень Конституції України, цього Закону, Закону України «Про Національний банк України», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України.

Зокрема, у п. 6 Постанови Національного банку України № 75 від 4 липня 2018 року «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» зазначено, що Банк зобов`язаний забезпечити документування всіх операцій, що здійснюються його відокремленими підрозділами (складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку), своєчасне, повне та достовірне відображення в регістрах бухгалтерського обліку всіх операцій, які здійснюють його відокремлені підрозділи.

Крім того, відповідно до п. 83 Постанови Національний банк України зобов`язує банки за власний рахунок виготовити копії первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на паперових носіях на вимогу інших учасників операцій, а також контролюючих та правоохоронних органів у межах повноважень, передбачених законами України, у разі їх складання та зберігання в електронному вигляді.

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинного бухгалтерського обліку та інформація з регістрів бухгалтерського обліку, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. У відповідності до ст. 1 зазначеного Закону бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Отже, належним доказом наявної заборгованості за відсотками та комісією є належним чином засвідчені копії документів первинного бухгалтерського обліку у розумінні ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (виписки з відповідних рахунків відповідного класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України).

Позивачем до матеріалів справи надано виписка з особового рахунку відповідача за заборгованістю за комісією станом на 1 грудня 2013 року. Але, актуальної виписки станом на дату подання позовної заяви банком до суду не надано.

Керуючись ч.4 ст. 74 ГПК України, ухвалою суду від 23 вересня 2019 року позивачу було запропоновано надати докази наявності заборгованості за відсотками та комісією, проте позивач не виконав вимоги суду.

У відповідності до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 Кодексу належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги або мають важливе значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи те, що чинним законодавством банківські установи визначені як особливі суб`єкти у системі безготівкових та готівкових розрахунків, які є держателями та власниками інформації, яка стосується обліку та виконання грошових зобов`язань, у тому числі за кредитами, наданими банківською установою, суд вважає, що позивач зловживає своїми правами шляхом ненадання належних та допустимих доказів наявності заборгованості за процентами та комісією.

Враховуючи статус банківських установ у фінансової системі, суд вважає, що у даному випадку відсутність спростувань з боку відповідача щодо розміру заборгованості за вимогами позивача щодо стягнення відсотків та комісії не є достатньою підставою для задоволення позову лише на підставі тверджень позивача про невиконання цих зобов`язань.

Невиконання вимог суду щодо надання доказів є підставою для залишення позовних вимоги щодо стягнення процентів у розмірі 5 680, 35 грн. та комісії у розмірі 3 651, 62 грн. без розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Також позивач просить суд стягнути з пеню у розмірі 12 128, 32 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися у строки, встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов`язань у відносинах суб`єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Зокрема, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з наведеного вище, Сторони узгодили відповідальність Клієнта за порушення будь-яких зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування неустойки здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача в частині стягнення пені, задовольняє позовні вимоги в межах суми у розмірі 2 034, 77 грн., нарахованої на заборгованість за кредитом.

Враховуючи, що вимоги щодо стягнення процентів та комісії залишено судом без розгляду, суд також залишає без розгляду вимоги щодо стягнення пені в частині суми у розмірі 10 093, 55 грн.

Стосовно застосування до цих відносин постанови Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17-ц від 3 липня 2019 року, суд, керуючись принципом диспозитивності під час розгляду справи, вважає під час прийняття рішення щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та пені, постанова не може бути застосована, оскільки відповідачем не спростовано факт погодження інших умов кредитування, ніж ті, що надані позивачем до матеріалів справи.

Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 226, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Донецької обласної громадської організації «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області» про стягнення заборгованості в розмірі 23 390, 76 грн., з яких: 1 930, 47 грн. заборгованість за кредитом, 5 680,35 грн. заборгованість по процентами, 12 128, 32 грн. пеня, 3 651,62 грн. заборгованість по комісії задовольнити частково.

Стягнути з Донецької обласної громадської організації «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області» (87530, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Маршала Жукова, будинок 52, квартира 110, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) заборгованість за кредитним договором від 19.12.2012р. у розмірі 3 965, 24 грн., з яких: 1 930,47 грн. заборгованість за кредитом, 2 034, 77 грн. пеня, судовий збір у розмірі 325, 61 грн.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Донецької обласної громадської організації «Федерація боротьби Куреш та Кураш Донецької області» про стягнення заборгованості в розмірі 19 425, 52 грн., з яких: 5 680,35 грн. заборгованість за процентами, 10 093, 55 грн. пеня, 3 651,62 грн. заборгованість по комісії - залишити без розгляду.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2019р.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).