ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2275/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловська Ю.М.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників:

від позивача: Селюков П.В. (на підставі довіреності);

від відповідача: Стойкова М.Д. (на підставі довіреності);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фірми „UKINOX ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC. LTD. SТI.(адреса місцезнаходження: Barbaros Hayrettin Pasa Mah. 1992.Soc.No.: 14/109-110-111, 34522, Esenyurt, Istanbul, Turkey; адреса для листування: 65000, м. Одеса, вул. Чернишевського, 114);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Модесста (67832, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Великодолинське, вул. Паркова, 37)

про стягнення 148 211,00 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 08.08.2019 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Фірми „UKINOX ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC. LTD. SТI. вх. ГСОО №2328/19 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Модесста, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 148 211,00 дол. США, що еквівалентно 3 792 719,49 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами контракту №9 від02.07.2012 року, в частині сплати вартості переданого товару, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2019 року за даним позовом суддею Невінгловською Ю.М. було відкрито провадження у справі №916/2275/19 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 06.09.2019 року.

05.09.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вх. ГСОО №17874/19, згідно якого відповідач зазначає що на теперішній час у ТОВ „Модесста існує прострочена заборгованість за контрактом №9 від 02.07.2012 року у розмірі 148 211,00 дол. США, яка виникла через скрутне фінансове становище товариства. При цьому, відповідача зазначив, що не відмовляється від своїх зобов`язань з оплати зазначеної вище заборгованості та вживає заходи щодо її виплати.

У судовому засіданні від 06.09.2019 року судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, на 07.10.2019 р.

Ухвалою суду від 07.10.2019р., в порядку ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, строк підготовчого провадження у справі № 916/2932/18 було продовжено на 30 днів.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року, підготовче провадження у даній справі, в порядку ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, було закрито та призначено розгляд справи по суті на 21.10.2019 року.

У судових засіданнях від 21.10.2019 року та від 18.11.2019 року судом було оголошено перерву у розгляді справи до 18.11.2019 року та 20.11.2019 року відповідно.

У судовому засіданні від 20.11.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.11.2019 року проти позову не заперечував та заявлену до стягнення суму заборгованості визнав.

В судовому засіданні від 20.11.2019р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 02.12.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Як встановлено матеріалами справи, шляхом укладення між сторонами у справі додаткової угоди від 10.10.2016р. до контракту №9 від 02.07.2012р. сторони дійшли згоди та виклали п. 9.1 даного контракту в наступній редакції: „9.1. Всі спори, які можуть виникнути із даного контракту, будуть вирішуватися шляхом переговорів сторін. У випадку, якщо сторони не дійшли згоди, справа передається на розгляд Господарського суду за місцем знаходження відповідача.

На підставі ст. 76 Закону України „Про міжнародне приватне право, ст. 38 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Отже, зазначений спір підлягає до розгляду Господарським судом Одеської області, а до правовідносин між сторонами у даній справі, повинно бути застосоване законодавство України.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Водночас вимогами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено матеріалами справи 02.07.2012 року між фірмою „UKINOX ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC. LTD. SТI. (надалі продавець) та ТОВ „Модесста (надалі покупець) укладено контракт № 9 (надалі контракт), згідно умов якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно виставлених інвойсів.

У п. 2.1 контракту встановлено, що валютою даного контракту є долари США.

Відповідно до п. 2.2 контракту, загальна вартість контракту складає один мільйон доларів США, враховуючи вартість тари, упаковки, маркування та транспортування.

За умовами п. 2.4 договору, покупець здійснює 100% або часткову передплату за товар шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок продавця відповідно до виставленого інвойсу.

У відповідності до п. 2.5 контракту, у випадку відвантаження товару продавцем без передплати, покупець зобов`язаний протягом 90 банківських днів з моменту отримання товару, сплатити суму, зазначену в інвойсі у повному обсязі одним платежем чи частинами.

Пунктом 3.1 контракту визначено, що умови поставки - CІF Іллічівськ/Одеса у відповідності до Інкотермс - 2000.

Положеннями п. 4.1 контракту встановлено, що приймання товару за кількістю та якістю здійснюється згідно оригіналів інвойсів, пакувальних листів, коносаментами, сертифікатами походження, завчасно переданими продавцем покупцю разом з транспортними документами.

За умовами п. 10.6, даний контракт набирає чинності з моменту його підписання та є дійсним до повного виконання зобов`язань сторін.

На виконання умов укладеного контракту, позивач у період з 08.06.2016 року по 12.12.2018 року здійснив поставку товару на загальну суму 162711,00 доларів США окремими партіями, на підставі інвойсів, а саме: інвойс № ЕХ-72 (EOU) від 07.05.2016р. на суму 21 284,00 дол. США; інвойс № ЕХ-271 від 10.08.2016р. на суму 20 476,00 дол. США; інвойс № ЕХ-418 від 27.10.2016р. на суму 19 856,00 дол. США; інвойс № ЕХ-559 від 04.01.2017р. на суму 20 178,00 дол. США; інвойс № ЕХ-238 від 24.07.2017р. на суму 20 920,00 дол. США; інвойс № ЕХ-536 від 29.11.2017р. на суму 19 982,00 дол. США; інвойс № ЕХ-115 від 19.05.2018р. на суму 20 107 на суму 19 908,00 дол. США та інвойс № ЕХ-586 від 02.11.2018р на суму 19 908,00 дол. США.

У відповідності до зазначених вище інвойсів оплата здійснюється протягом 90 днів банківським переказом.

Як вбачається із матеріалів справи, факт поставки товару підтверджується вантажними митними деклараціями, а також коносаментами (а.с. 22-58).

Отже, на виконання умов контракту № 9 від 02.07.2012р. протягом періоду з 08.06.2016 року по 12.12.2018 року позивачем було поставлено товар на загальну суму 162711,00 доларів США.

Разом з тим, позивач зазначає, що відповідачем частково здійснено оплату отриманого товару, зокрема, за інвойсом ЕХ-72 (EOU) від 07.05.2016р. лише у сумі 14500,00 дол. США, інші проплати зараховані в якості сплати вартості товару за попередній період.

При цьому, згідно розрахунку позивача (а.с.14-15), заборгованість відповідача за спірними поставками товару у період з 08.06.2016 року по 12.12.2018 року становить 148211,00, що ніяким чином не заперечується відповідачем.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 73-74 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сплату вартості товару поставленого на підставі вищезазначеного контракту у розмірі 148 211,00 дол. США.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з положеннями ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Водночас, згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ТОВ „Модесста у встановлений контрактом строк не здійснило сплату вартості фактично отриманого товару за контрактом №9 від 02.07.2012 року, в зв`язку з чим, вимоги позивача про стягнення суми боргу у розмірі 148211,00 доларів США є цілком обґрунтованими.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог фірми „UKINOX ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC. LTD. SТI. та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 148211,00 доларів США.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 57224,27 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Модесста (67832, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Великодолинське, вул. Паркова, 37; код ЄДРПОУ ) на користь фірми „UKINOX ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC. LTD. SТI. (ЮКІНОКС АНКАСТРЕ СІСТЕМЛЕРІ САНАЇ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД) (адреса місцезнаходження: Barbaros Hayrettin Pasa Mah. 1992.Soc.No.: 14/109-110-111, 34522, Esenyurt, Istanbul, Turkey; адреса для листування: 65000, м. Одеса, вул. Чернишевського, 114; реєстраційний номер: 469682) 148 211/сто сорок вісім тисяч двісті одинадцять/ дол. США заборгованості за контрактом №9 від 02.07.2012 року.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Модесста (67832, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Великодолинське, вул. Паркова, 37; код ЄДРПОУ ) на користь фірми „UKINOX ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC. LTD. SТI. (ЮКІНОКС АНКАСТРЕ СІСТЕМЛЕРІ САНАЇ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД) (адреса місцезнаходження: Barbaros Hayrettin Pasa Mah. 1992.Soc.No.: 14/109-110-111, 34522, Esenyurt, Istanbul, Turkey; адреса для листування: 65000, м. Одеса, вул. Чернишевського, 114; реєстраційний номер: 469682) 57224/п`ятдесят сім тисяч двісті двадцять чотири/грн. 27 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 грудня 2019 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська