ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. Справа№ 910/1746/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Буравльова С.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Качкурова С.В., дов. № 25/10/19-01 від 25.10.19

від відповідача: Бойков О.С., дов. № 219-15 від 11.03.19

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 р.

у справі № 910/1746/19 (суддя В. В. Джарти)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради

(Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач, Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8 (далі - відповідач, ОСББ) про визнання договору № 690084 на постачання теплової енергії у гарячій воді укладеним у відповідній редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було повернуто надісланий позивачем примірник спірного договору № 690084 на постачання теплової енергії у гарячій воді разом з протоколом узгодження розбіжностей, у зв`язку з чим Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вважає зазначений договір укладеним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 року у справі № 910/1746/19 позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8 про визнання договору укладеним задоволено повністю. Визнано укладеним договір №690084 на постачання теплової енергії у гарячій воді в редакції, якій зазначено в резолютивній частині рішення. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 року у справі № 910/1746/19, постановити нове рішення про укладення договору №690084 на постачання теплової енергії в гарячій воді між Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8 з урахуванням протоколу розбіжностей відповідача та викласти п.п. 2.2.2., 2.2.4., 2.4.1. та п.3.5. в редакції протоколу розбіжностей:

2.2.2. Щомісячно оформляти для „Споживача":

- величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігакалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком „Споживача" за рахунковий період (місяць);

- рахунок-фактури, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахування кінцевого сальдо розрахунків на його початок;

- акт звіряння рахунків, а при виникнення непорозумінь за вимогою „Споживача" складати прозорий 2-х сторонній акт звіряння з зазначенням обсягів споживання теплової енергії опалення окремо: населення, інші споживчі та гарячого постачання для населення.

- акт приймання-передавання товарної продукції.

2.2.4 На вимогу „Споживача" надавати достовірну інформацію щодо методики розрахунків, режимів теплопостачання тощо, яка стосується предмету Договору. Надати методику теплових витрат, як окремий додаток до договору та складові тарифів на одиницю вимірів Гкал. та в грн. на опалення та гарячого водопостачання Гкал./куб.м та грн.

2.4.1. Виключити.

Добавити в розділі 3, п.3.5. На зовнішній тепломережі (у підвалі будинку „Споживача") від точки приєднання ІТП „Споживача" на дільниці тепломережі до зовнішньої стіни будинку „Споживача" напрямку до будинків по вул.. Братиславська, 18, 16 відповідальність за технічний стан трубопроводів покласти на „Постачальника". На дільниці від точки приєднання ІТП „Споживача" на дільниці тепломережі до зовнішньої стіни будинку „Споживача" напрямку до будинків по вул. Братиславська, 18, 16 відповідальність покласти за теплоізоляцію трубопроводів та періодичний їх огляд на „Споживача".

В зв`язку з добавленням у 3. п.3.5, замінити в договорі нумерацію п. 3.5, 3.5.1., 3.5.2, відповідно на 3.6., 3.6.1., 3.6.2.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 р. апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8, розгляд справи призначено 16.10.2019 року.

19.10.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2019р. у справі № 910/1746/19 без змін.

Розпорядженням № 09.1-08/4130/19 Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 р., у зв`язку з перебування судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1746/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/1746/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 справу №910/1746/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

В судовому засіданні 16.10.2019р. оголошено перерву по справі №910/1746/19 до 20.11.2019 р.

12.11.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго",

КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго". За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Відповідно до п. 3.3.2 Статуту КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" предметом діяльності позивача є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є постачальником теплової енергії у гарячій воді до житлового будинку ОСББ № 8, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 20.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон), п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 4 Правил, встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Відповідно до ст. 24 Закону основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Оскільки Договір укладений не був, для врегулювання договірних відносин між сторонами листом від 13.12.2018 № 30/вих/1-4046 позивачем підготовлено та направлено відповідачу у 2-х примірниках проект договору на постачання теплової енергії у гарячій воді до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 20. (далі - договір).

Із запропонованими умовами договору відповідач не погодився та листом від 10.01.2019 №219-03 направив позивачу підписаний та скріплений печаткою договір разом із протоколом розбіжностей від 10.01.2019, які були отримані Позивачем 23.01.2019, що підтверджується вхідним номером (№ 18/30-1231 від 23.01.2019).

Позивачем прийнято не всі пункти договору, викладені у протоколі розбіжностей відповідача. Обґрунтування неприйнятих позивачем пунктів до договору містяться в протоколі узгодження розбіжностей з обґрунтуванням, що є додатком до позовної заяви.

З метою виконання вищезазначених вимог, а також вимог частини 6 статті 181 Господарського кодексу України та з метою врегулювання розбіжностей, що виникли при укладені договору позивачем було складено та листом від 08.02.2019 №30/вих/1-2118 направлено в двох примірниках підписані протокол узгодження розбіжностей до Договору, додаткову угоду, Додаток № 1 та Додаток №1А до Договору Відповідачу.

Станом на лютий 2019 року правовідносини між сторонами не врегульовані, а спірний договір сторонами не підписаний, Підприємство звернулось із даним позовом до суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що наданий позивачем протокол узгодження розбіжностей підтверджує згоду позивача з запропонованими змінами до: п.2.2.4. та частково до п. 10 Додатку 2 до Договору (в частині строку оплати).

Водночас ОСББ зазначає, що запропонована відповідачем редакція п. 2.2.2. не містить такої пропозиції про те, що акт звіряння не може містити посилання окремо населення, інші споживачі та гарячого водопостачання для населення, тому, що предмет договору - постачання теплової енергії. Напроти, як стверджує відповідач, останній просив у разі непорозумінь робити розгорнутий акт звіряння з зазначенням обсягів споживання теплової енергії: опалення окремо, населення, інші споживачі та гаряче водопостачання для населення.

Відповідач заперечує те, що п. 2.2.4. погоджено сторонами. Не зважаючи на згоду позивача його прийняти в повному обсязі, редакція договору позивача, зокрема ні Додаток № 1 та Додаток № 1А, ні офіційний сайт позивача не містять складових тарифів на одиницю виміру у Гкал. та в грн., як це передбачено п.2 ч.і ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" та постановою КМУ від 01 червня 2011 року № - 869 Про затвердження єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги". Зокрема, розпорядження КМДА № 2340 від 22.12.2018 року не містить жодних даних, за якими можливо перевірити складники тарифу на теплову енергію.

Протокол розбіжностей містив пропозицію відповідача доповнити п. 3, 3,5 Договору розмежувати відповідальність за технічний стан зовнішніх трубопроводів від точки приєднання ІТП "Споживача" на ділянці тепломережі до зовнішньої стіни будинку "Споживача". Заперечення позивача зводяться до того, що додатком №3 "Схема балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" передбачені межі балансової відповідальності. Як видно зі схеми додатку № 3, трубопровід на ділянці від точки приєднання ІТП "Споживача" до зовнішньої стіни будинку "Споживача" є транзитним, не має відношення до загальнобудинкової мережі відповідача та використовується саме позивачем для постачання теплової енергії до будинків за адресою м. Київ вул. Братиславська, 16, 18. Тобто є транзитною мережею, яка прокладена через будинок відповідача, та використовується для комерційної діяльності позивача. За наведених обставин особа, що використовує такі мережі для своєї діяльності, і має слідкувати за їх технічним станом.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) також передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статей 626, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 180 ГК України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов. Істотними умовами є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однією із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 4 статті 181 ГК України встановлено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

З матеріалів справи вбачається, що Підприємство направило проект договору, а ОСББ отримало проект договору 28.12.2018. Вказані обставини сторонами в межах розгляду даної справи не заперечувались.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (частина 5 статті 181 ГК України).

З наявної копії протоколу вбачається, що ОСББ склало спірний протокол 10.01.2019 та направило його позивачу 10.01.2019. Підприємство отримало спірний протокол 23.01.2019.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами, Підприємство склало лист від 08.02.2019 №30/вих/1-2118 та направило в двох примірниках підписані протокол узгодження розбіжностей до Договору, додаткову угоду, Додаток № 1 та Додаток №1А до Договору ОСББ. Проте відповідач вказані документи не засвідчив своїм підписом, що свідчить про непогодження його із запропонованою редакцію договору та додатків (з урахуванням протоколу розбіжностей).

За приписами частини 7 статті 181 ГК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

З системного аналізу викладеного слідує, що обома сторонами був дотриманий порядок укладення спірного договору, передбачений статтею 181 ГК України.

Крім того, суд зазначає, що абзац пункту 2.2.2. в редакції ОСББ "- акт звіряння розрахунків, а при виникненні непорозумінь за вимогою "Споживача" складати прозорий 2-х сторонній акт звіряння з зазначенням обсягів споживання теплової енергії опалення окремо: населення, інші споживачі та гарячого постачання для населення;" є суперечливим, з огляду на таке.

Відповідно до Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживача, призначена для купівлі-продажу. Статтею 19 цього ж Закону встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Предметом договору на постачання теплової енергії є вироблення та постачання КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" теплової енергії у гарячій воді "Споживачу" для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються за договором виключно грошовими коштами. У Акті звіряння відображається вся необхідна інформація за договором, яка відноситься до обліку коштів з зазначенням оборотів та сальдо розрахунків між сторонами Договору за окремі розрахункові періоди. У документі детально відображається інформація про оборот коштів у розрахунковому періоді (спожита теплова енергія у грошовій формі та сплачені "Споживачем" грошові кошти), дебет/кредит на початок періоду та дебет/кредит на кінець періоду, яка надається споживачу за даними КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" та повинна в обов`язковому порядку заповнюватися "Споживачем" в тих самих позиціях.

Водночас, інформація про фактичні обсяги споживання теплової енергії за тарифними групами відображаються в Акті приймання-передавання товарної продукції. Більш деталізована інформація за видами товарної продукції для потреб "Споживача" зазначається в Обліковій картці до договору, враховуючи можливу наявність у договорі декількох об`єктів теплоспоживання (за особовими рахунками) "Споживача".

Згідно з умовами договору п. 8. Додатка 2 Споживач щомісячно має можливість отримувати в Центрі обслуговування клієнтів КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" всі необхідні вищезгадані документи.

Таким чином, істотною умовою взаєморозрахунків між сторонами за договором є визначення суми зобов`язань у грошовій формі, яка повинна складати загальну суму для звіряння розрахунків за теплову енергію та не потребує максимальної деталізації саме в документі "Акт звіряння розрахунків".

Разом з тим, суд не вбачає розбіжностей між твердженнями сторін щодо пункту 2.2.4 спірного договору, оскільки Підприємство прийняло проект пункту ОСББ та виклало Додаток №1 у новій редакції і доповнив Договір Додатком №1А "Порядок розрахунку втрат теплової енергії, що перебуває на балансі споживача". Цей порядок складено з урахуванням "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби України" КТМ 204 України 244-94.

Разом з тим, припинення і обмеження постачання теплової енергії передбачено Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198.

Відповідно до пункту 30 цих Правил теплопостачальна організація відповідно до договору має право частково або повністю припиняти постачання теплової енергії споживачеві у разі: несплати за спожиту теплову енергію протягом строку, визначеного в договорі, крім споживачів, відключення яких заборонено законодавством; невиконання регламентних робіт з підготовки та випробування теплових мереж споживача (з оформленням відповідного акта і попередженням за три доби до припинення постачання); самовільного підключення споживачів до системи теплопостачання; введення в експлуатацію системи теплоспоживання без відповідного допуску; експлуатації системи теплоспоживання з пошкодженими пломбами, що встановлені теплопостачальною організацією на вузлі обліку споживача; обмеження вільного доступу представників теплопостачальної організації до системи теплоспоживання або до вузла обліку теплової енергії; утримання в антисанітарному стані приміщень вузлів управління та технічних підвалів, де проходять теплові мережі теплопостачальних організацій, розміщення в них складів, організацій, магазинів, офісів, контор тощо; псування обладнання системи теплоспоживання в межах будівель; пошкодження власних теплових мереж; неготовності споживача до опалювального періоду - відсутності відповідного акта про готовність об`єкта до опалювального періоду або рішення (листа) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання балансоутримувачами.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про теплопостачання" Теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право: укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання"; на відшкодування збитків у разі наявності порушень у роботі теплового обладнання споживача, що призвели до перебоїв у технологічному процесі теплопостачання; обмежувати або припиняти постачання теплової енергії споживачам після письмового попередження, надісланого не пізніше ніж за три робочі дні, в разі заборгованості за спожиту теплову енергію в порядку, встановленому законодавством; обмежувати або припиняти постачання теплової енергії споживачам у разі виникнення обставин непереборної сили, передбачених у договорі; видавати дозволи та технічні умови на підключення споживачів до розподільчих теплових мереж; отримувати від споживачів авансовий платіж, якщо це передбачено договором.

Враховуючи вищевикладене, пункт 2.4.1. договору викладено відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2019р. у справі № 910/1746/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 20.05.2019 р. у справі № 910/1746/19 без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8.

3. Матеріали справи № 910/1746/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 05.12.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.І. Буравльов

Л.П. Зубець