ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року м. Дніпро Справа № 908/33/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Подобєда І.М., Орешкіної Е.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Комунального підприємства "Оріхівський водоканал"

Оріхівської міської ради Запорізької області

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 р.

( суддя Зінченко Н.Г., м. Запоріжжя, повний текст ухвали складено 21.10.2019 р.),

прийнятої за результатами розгляду заяви

Комунального підприємства "Оріхівський водоканал"

Оріхівської міської ради Запорізької області

про розстрочення виконання рішення від 26.03.2019 р. у справі № 908/33/19

за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області

( м. Запоріжжя )

до відповідача Комунального підприємства "Оріхівський водоканал"

Оріхівської міської ради Запорізької області

( м. Оріхів )

про стягнення 609 067 грн. 54 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 р. у задоволенні заяви Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області про розстрочення виконання рішення від 26.03.2019 р. у справі №908/33/19 відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Комунальне підприємство "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області про розстрочення виконання рішення від 26.03.2019 р. у справі № 908/33/19 задовольнити, розстрочивши виплату шкоди, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 609 067 грн. 54 коп. рівними платежами строком на 12 місяців.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що ухвала прийнята судом першої інстанції з порушенням норм як матеріального так і процесуального права, суд допустився припущення при оцінці тих чи інших фактів і доказів, невірно застосовав норми матеріального права, не враховав усіх обставин справи.

Скаржник наголошує на тому, що у випадку стягнення у повному обсязі ( одномоментно ) грошових коштів за рішення суду, призведе не тільки до тяжких правових та фінансово-господарських наслідків, але і до банкрутства підприємства.

Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції не врахував фінансове становище підприємства, його значну кредиторську та дебіторську заборгованість, до того ж Відповідач - єдине у місті підприємство, яке забезпечує населення послугами з водопостачання та водовідведення. До того ж, обставини які змусили підприємство просити розстрочку є соціально значимими та винятковими, оскільки в даний час у заявника існує нагальна необхідність спрямування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за електропостачання з метою забезпечення безперервного процесу надання послуг споживачам, покриття заборгованості із заробітної плати та податків.

При цьому Скаржник зазначає, що розстрочка на період дозволений законодавством, забезпечить реальне виконання боржником рішення суду.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу визначено для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді: Кузнецова І.Л., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2019 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 р. у справі № 908/33/19 залишено без руху та надано Скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для надання доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів на адресу Позивача ( Державної екологічної інспекції у Запорізькій області), листом з описом вкладення.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 05.12.2019 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.12.2019 р., у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Кузнецової І.Л., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 908/33/19, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 р., колегією суддів у складі: судді-доповідача Кощеєва І. М., суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В., апеляційну скаргу Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 р. у справі № 908/33/19 прийнято до свого провадження.

Позивач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області.

У судовому засіданні 06.12.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.03.2019 р. у справі № 908/33/19 позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області задоволено, стягнуто з Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 609 067 грн. 54 коп. та стягнув з Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області 9 136 грн. 01 коп. судового збору.

На виконання рішення Господарським судом Запорізької області 19.06.2019 р. видано відповідні накази.

08.10.2019 р. на адресу господарського суду Запорізької області від Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області, в порядку ст. 331 ГПК України, надійшла заява про розстрочення виконання рішення від 26.03.2019 р. у справі № 908/33/19 рівними платежами строком на 12 місяців.

Мотивуючи заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду, Комунальне підприємство "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області посилається на те, що за підсумками фінансово-господарської діяльності за 2016 рік підприємство отримало 209,6 тис грн. збитків, за 2017 рік підприємство отримало 7,0 тис грн. збитків, за 2018 рік підприємство отримало 353,6 тис. грн. збитків. Причиною збитковості підприємства стало те, що затверджені Оріхівською міською радою Запорізької області тарифи не відповідають тим витратам, які фактично несе підприємство на водопостачанні та водовідведенні. Крім того, споживачі послуг підприємства не завжди та вчасно розраховуються з підприємством за надані послуги з водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим борг населення перед підприємством станом на 01.10.2019 р. склав 1 297, 3 тис. грн. А тому з незалежних від підприємства причин значно зросли виробничі витрати. Крім того кредиторська заборгованість підприємства станом на 01 10 2019 р. становить 1 781,0 тис. грн., а саме з податку на додану вартість - 58,2 тис. грн., рентної плати за користування надрами - 32,6 тис. грн., рентна плата за користування водними ресурсами - 18,1 тис. грн., екологічний податок - 8,2 тис, грн., єдиний соціальний внесок - 78,0 тис. грн., ПДФО - 922,0 тис. грн., військовий збір - 12,9 тис. грн., заробітна плата - 467,0 тис. грн. та електроенергія - 184,0 тис. грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 р. у задоволенні заяви Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області про розстрочення виконання рішення від 26.03.2019 р. у справі № 908/33/19 було відмовлено.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, про відсутність підстав, передбачених ст. 331 ГПК України, для надання розстрочки виконання рішення суду по даній справі, оскільки заявником належними та допустимими доказами не доведено наявності виняткових обставин, які свідчать про ускладнення та неможливість виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Тобто суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення лише за заявою сторони або стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом). При цьому суд повинен також врахувати: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, що, у свою чергу, можливе за наявності поданих сторонами відповідних доказів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ч. 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності ( ст. 86 ГПК України ).

Відповідачем ( заявником ) не надано суду належних доказів дійсно важкого фінансового стану підприємства.

Як вірно зазначив суд першої інстанції - фінансовий стан підприємства - це сукупність показників, які відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні і потенційні фінансові можливості підприємства. Незадовільний фінансовий стан характеризується незадовільною платіжною готовністю, простроченою заборгованістю перед бюджетом, постачальником і банком, недостатньо стійкою потенційною фінансовою базою в зв`язку з несприятливими тенденціями в виробництві тощо.

Разом з тим, звіти про фінансові результати, надані Відповідачем, не свідчать про неможливість виконання ним ухваленого судового рішення, а також не є доказом винятковості такого випадку, що може бути підставою для розстрочення судом його виконання.

За загальним правилом цивільного законодавства боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що лише збитковість підприємства не є тією виключною обставиною у спірних правовідносинах, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

З приводу наданих довідок в обгрунтування заяви про розстрочку, зокрема: довідки про стан заборгованості за комунальні послуги по КП "Оріхівський водоканал" від 08.10.2019 р. № 260, довідки про стан кредиторської заборгованості по КП "Оріхівський водоканал" станом на 01.10.2019 р., місцевий господарський суд обгрунтовано звернув увагу заявника, що зазначені документи не підтверджують неможливість Відповідачем виконати рішення суду на даний час.

Господарським судом також враховано, що Позивач і Відповідач є суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну ( матеріальну ) відповідальність за свої дії та однакові ризики. А подальше ухилення Відповідача від сплати заборгованості може завдати істотної шкоди Позивачу, разом з цим, інфляційні процеси, які відбуваються в державі, знецінюють кошти присуджені Позивачу рішенням суду. Крім того, заявник звертається із заявою про розстрочку виконання рішення суду вже втретє, проте будь-яких доказів того, що протягом періоду часу, на який Відповідач просить суд розстрочити виконання судового рішення, його фінансове становище дасть йому змогу виконувати рішення суду частками, які будуть затвердженні судом, суду надано не було, як не було надано і доказів часткового погашення стягуваної суми за весь час, що минув з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

П. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом апеляційної інстанції встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у ст. 6 Конвенції.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність виключних обставин, які унеможливлюють своєчасне виконання рішення господарського суду з боку Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області та підстав для задоволення заяви Відповідача про розстрочення виконання рішення господарського суду.

З огляду на наведене апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а підстави для зміни чи скасування прийнятої у справі ухвали суду першої інстанції відсутні.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Оріхівський водоканал" Оріхівської міської ради Запорізької області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 р. у справі № 908/33/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 09.12.2019 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орешкіна