12 листопада 2019 року
Справа № 10/110б
Судді Васьковського О.В. та судді Погребняка В.Я.
до постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 10/110б
1. 12.11.2019 Верховний Суд прийняв постанову у справі № 10/110б, якою залишив без задоволення касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області; залишив без змін ухвалу Господарського суду Луганської області від 21.01.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 у справі № 10/110б - про припинення провадження у справі про банкрутство.
2. Ухвалюючи рішення у цій справі, Верховний Суд виходив, зокрема з того, що:
- оскільки імперативною нормою частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", що була застосована разом із аналогічними положеннями, що відтворені в нормі пункту 4-3 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), встановлено обов`язкову вимогу закривати/припиняти провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50% акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника, на будь-якій стадії провадження у справі, незалежно від того, яка судова процедура банкрутства застосовується до боржника і на яких стадіях розгляду перебуває ця справа про банкрутство (розпорядження майном, санація, ліквідація);
- обставини здійснення процедури приватизації об`єкта боржника законодавцем до уваги не беруться.
3. Не погоджуємось з цим рішенням Суду з підстав, наведених нижче, вважаємо, що Суд мав скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 21.01.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 у справі № 10/110б і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду клопотання про припинення провадження у справі.
4. Встановлені судами обставини:
4.1 Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.1995 № 343 "Про затвердження переліку об`єктів, що підлягають обов`язковій приватизації у 1995 році" затверджено переліки об`єктів, що підлягають обов`язковій приватизації у 1995 році, згідно з додатками N 1 - 5.
4.2 У додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.1995 N343 визначений Перелік відкритих акціонерних товариств, акції яких будуть запропоновані до продажу в 1995 році, до якого увійшов Боржник.
4.3 Наказом Фонду державного майна України від 10.07.1995 №39-ДП "Про прийняття рішення про приватизацію" видано дозвіл на приватизацію об`єкта, що знаходиться у загальнодержавній власності - Боржника (том 7, аркуш справи 48, том 15 аркуш справи 103).
5. Мотиви незгоди з судовим рішенням
Щодо наслідків ухвалення рішення про приватизацію боржників
5.1 Норма частини п`ятої статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" самостійно застосовується у передбачених нею випадках у справах про банкрутство та є достатньою правовою підставою для припинення/закриття провадження у справі про банкрутство у розумінні пункту 12 частини першої статті 83 Закону про банкрутство стосовно боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію.
5.2 07.03.2018 набув чинності Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна".
Нормами статті 12 цього Закону визначено "Порядок прийняття рішення про приватизацію", а також визначені розпорядчі документи, які у розумінні цієї статті та цього закону є рішеннями про приватизацію.
Згідно з частиною 1 цієї статті Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішення про приватизацію об`єкта, який включено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, приймається державними органами приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, за винятком випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.
Згідно з частиною 2 цієї статті Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" у місячний строк з моменту прийняття рішення про приватизацію уповноваженими органами управління передаються державним органам приватизації функції з управління пакетами акцій (частками), функції з управління майном державних підприємств.
У разі непередачі об`єкта державної власності в установлений строк рішення про передачу такого об`єкта державної власності приймає Кабінет Міністрів України. Проект зазначеного рішення Кабінету Міністрів України готує Фонд державного майна України.
Передача (повернення) функцій з управління майном державних підприємств, функцій з управління пакетами акцій (частками) здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 12 Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна").
5.3 Водночас, нормами цього Закону врегульовано правовідносини за актами Кабінету Міністрів України і Фонду державного майна України з питань приватизації, прийнятих до набрання чинності цим Законом.
Пунктом 2 Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" встановлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону, крім об`єктів, за якими, зокрема, на момент прийняття рішення про їх приватизацію належали до об`єктів групи Г згідно з класифікацією об`єктів приватизації, встановленою Законом України "Про приватизацію державного майна", та щодо яких є дійсною оцінка, або Кабінетом Міністрів України визначено радника для надання послуг з підготовки до приватизації та продажу об`єктів приватизації за результатами проведення конкурсу.
Пунктом 3 Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" встановлено, що акти Кабінету Міністрів України і Фонду державного майна України з питань приватизації, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють до затвердження Кабінетом Міністрів України і Фондом державного майна України відповідних актів, передбачених цим Законом.
Пунктом 5 цього розділу унормовано, що Фонд державного майна України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечує оприлюднення переліків об`єктів, що підлягають приватизації у році набрання чинності цим Законом, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб - сайті Фонду державного майна України.
5.4 Отже вказаними актами реалізовані умови, визначені пунктом 3 Розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна".
5.5 Відповідно до вимог частини другої розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" Наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 448 "Про внесення змін до деяких наказів Фонду державного майна України" внесені зміни до наказу Фонду державного майна України від 05.12.2017 № 1839 "Про затвердження Переліку об`єктів груп В, Г, Е, які підлягають продажу в 2018 році".
Між тим, Боржник в Переліку об`єктів груп В, Г, Е, які підлягають продажу в 2018, затвердженому Наказом Фонду державного майна України 27.03.2018 № 448 (перелік об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна") відсутнє.
До "Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018", затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358-р, Боржник також не увійшов.
5.6 Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про приватизацію державного майна" в редакції, чинній станом на час ухвалення стосовно Боржника рішення про приватизацію - 10.07.1995 (пункт 4.3), державна програма приватизації визначає цілі, пріоритети та умови приватизації і затверджується Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України щорічно не пізніш як за місяць до початку наступного бюджетного року.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.05.1995 № 343 "Про затвердження об`єктів, що підлягають обов`язковій приватизації у 1995 році" підприємство Боржника включено до об`єктів що підлягають обов`язковій приватизації у 1995 році.
5.7 У зв`язку із викладеним, судам, що встановили факт ухвалення стосовно товариства Боржника рішення про приватизацію, яке не скасоване (у формі наказу від 10.07.1995 №39-ДП "Про прийняття рішення про приватизацію") та факт включення Боржника до переліку об`єктів, що підлягають обов`язковій приватизації у 1995 році, який затверджено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.05.1995 № 343 "Про затвердження переліку об`єктів, що підлягають обов`язковій приватизації у 1995 році" (додаток № 1), тобто обставини ухвалення до набрання чинності з 07.03.2018 Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішення про приватизацію об`єкта Боржника, водночас належало врахувати наведені норми законодавства та дослідити зібрані у справі докази - зокрема, додані ліквідатором Боржника до відзиву на клопотання про припинення провадження у цій справі, а саме:
- наказ Фонду держаного майна України від 20.12.1995 № 52-АТ "Про створення відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький приладобудівний завод" шляхом перетворення;
- плану розміщення акцій відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький приладобудівний завод", затвердженого заступником голови Фонду держаного майна України від 23.07.1996, згідно з розділом ІV якого визначено, що Боржник віднесений згідно з Указом Президента України від 23.06.1995 № 468/95 до групи "Г ", а пакет акцій, що залишається в державі складає 25,10 % статутного капіталу Боржника.
5.8 Метою дослідження цих доказів є встановлення судами обставин реалізації рішення про приватизацію об`єкта Боржника, умов і стану реалізації плану приватизації цього боржника, і як наслідків, обставин щодо розміру акцій (частки) держави у статутному капіталі боржника, що залишились у держави в ході реалізації або за результатами завершення (якщо ці обставини будуть встановлені) плану приватизації Боржника.
Дослідження та встановлення вказаних обставин має значення для вирішення питання про існування/відсутність підстав для припинення/закриття провадження у справі про банкрутство Боржника на підставах, передбачених частиною 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" за наявності рішення про приватизацію Боржника, яке не скасоване (у формі наказу від 10.07.1995 №39-ДП "Про прийняття рішення про приватизацію"), однак без ухвалення Фондом державного майна України рішення про завершення приватизації Боржника за цим наказом, а також для вирішення питання, чи розповсюджуються положення частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" на Боржника в контексті положень пункту 2 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з огляду належність товариства Боржника на момент прийняття щодо нього рішення про приватизацію до об`єктів групи "Г ".
5.9 У зв`язку із викладеним не погоджуємось з висновком про доведеність достатніми, на думку Суду, доказами (пункти 4.1-4.4) підстав для припинення провадження у справі про банкрутство Боржника на підставі частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", як господарського товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) якого належать державі, щодо якого прийнято рішення про приватизацію, з огляду на недослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів - змісту рішень та інших доказів про приватизацію Боржника, та з огляду на неврахування судами особливостей проведення та завершення приватизації об`єктів державної власності групи "Г " за рішеннями, ухваленими до набрання чинності з 07.03.2018 Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна".
5.10 У зв`язку із викладеним, є передчасним висновок судів попередніх інстанцій з посиланням зокрема на норми частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" про існування підстав для припинення провадження у цій справі, а тому вважаємо, що оскаржувані судові рішення підлягали скасуванню, а справу слід було направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Суддя О.В. Васьковський
Суддя В.Я. Погребняк