ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. м. Київ Справа№ 925/471/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Браславець Ю.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 10.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 (повний текст складено 26.10.2018)

у справі №925/471/18 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великий Хутір"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання поновленим договору оренди землі і укладеною додаткової угоди

В судовому засіданні 10.10.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Великий Хутір" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просить суд на підставі норм ст. 33 Закону України "Про оренду землі" і умов п. 7 договору оренди землі від 12.04.2010 визнати поновленим договір оренди землі від 12.04.2010, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" та Драбівською районною державною адміністрацією, право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М., визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 12.04.2010, право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М., в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 12.04.2010 року

м. Черкаси "__" _______ 2018 року

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі _______________________________________________________________, який діє на підставі ____________________________________________________________________

надалі "орендодавець", з однієї сторони, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" () в особі директора Шинкаренка Володимира Андрійовича, який діє на підставі статуту, далі "орендар", з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. За згодою сторін поновити договір оренди землі від 12.04.2010 право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М., виклавши пункт цього договору в наступній редакції:

- Пункт 2: "В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 90,15 га, у тому числі: рілля - 90,15 га, інші земель - 0 га, в тому числі польові шляхи - 0 га, полезахисні смуги - 0 га.

Кадастрові номера земельних ділянок та їх площі:

:01:001:1175 - 5,3643 га; :03:001:1767 - 8,0500 га;

:03:001:1781 - 2,0900 га; :03:001:1791 - 1,7228 га;

:03:001:1789 - 1,7740 га; :03:001:1787 - 1,6478 га;

:03:001:1784 - 1,9809 га; :03:001:1782 - 2,0166 га;

:03:001:1779 - 2,4073 га; :03:001:1778 - 2,6125 га;

:03:001:1776 - 2,7736 га; :03:001:1773 - 2,9698 га;

:03:001:1771 - 3,7434 га; :03:001:1769 - 4,2058 га;

:03:001:1768 - 6,1995 га; :03:001:1766 - 12,8215 га;

:03:001:1775 - 2,8934 га; :03:001:1790 - 1,6960 га;

:03:001:1788 - 1,9996 га; :03:001:1786 - 1,9503 га;

:03:001:1783 - 2,0043 га; :03:002:2393 - 2,1739 га;

:03:002:2392 - 2,2397 га; :03:001:1777 - 2,6511 га;

:03:001:1774 - 2,9646га; :03:001:1772 - 3,3287 га;

:03:001:1770 - 3,8638 га.".

- Пункт 7: "Договір поновлено (укладено) строком на 1 (один) рік та діє до 31.03.2019. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

Ця додаткова угода про поновлення договору є невід`ємною частиною договору оренди землі від 12.04.2010, право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М.

Ця додаткова угода про поновлення договору оренди землі укладена та підписана сторонами у 3 (трьох) примірниках, які мають однакову юридичну силу. Перший примірник зберігається у орендодавця, другий - у орендаря, третій - в органі, який провів державну реєстрацію права оренди.

РЕКВІЗИТИ СТОРІН:

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ___________________________ МПОРЕНДАР: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" 19854, село Великий Хутір, Драбівський район, Черкаська область, вул. О. Дорошенка, 124, тел/факс 96640, р/ рНОМЕР_1 РБ "Аваль" м. Київ МФО 380805 _______________________________ МП
Позов обґрунтований тим, що позивачем дотримано всі вимоги Закону України "Про оренду землі" щодо порядку поновлення договору оренди землі, оскільки, позивач зокрема: належно виконував свої обов`язки за договором від 12.04.2010, до закінчення строку дії договору (до 31.03.2018), повідомив орендодавця в установлені строки (до 01.02.2018) про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення від 30.01.2018 додав проект додаткової угоди, продовжував належно виконувати умови договору оренди землі, сплачувати орендну плату за землю, виконав всі вимоги (зауваження та пропозиції) відповідача, викладені в листах від 21.02.2018, 17.04.2018 та 25.04.2018 на лист-повідомлення позивача про поновлення договору оренди землі. В свою чергу, відповідач порушив вимоги Закону України "Про оренду землі", а саме, заперечив щодо поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк, висунув позивачу перелік зауважень щодо поновлення договору оренди землі, а після їх усунення відмовився укладати угоду, на висунутих самим відповідачем умовах.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 у справі №925/471/18 позов задоволено частково.

Визнано поновленим договір оренди землі від 12.04.2010, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" та Драбівською районною державною адміністрацією, право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М.

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 12.04.2010, право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М., в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 12.04.2010 року

м. Черкаси " " 2018 року

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, в особі _______________________________________________________________, який діє на підставі ____________________________________________________________________

надалі "орендодавець", з однієї сторони, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" () в особі директора Шинкаренка Володимира Андрійовича, який діє на підставі статуту, далі "орендар", з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Поновити договір оренди землі від 12.04.2010, право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М., виклавши пункт цього договору в наступній редакції:

- Пункт 2: "В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 90,15 га, у тому числі: рілля - 90,15 га, інші земель - 0 га, в тому числі польові шляхи - 0 га, полезахисні смуги - 0 га.

Кадастрові номера земельних ділянок та їх площі:

:01:001:1175 - 5,3643 га; :03:001:1767 - 8,0500 га;

:03:001:1781 - 2,0900 га; :03:001:1791 - 1,7228 га;

:03:001:1789 - 1,7740 га; :03:001:1787 - 1,6478 га;

:03:001:1784 - 1,9809 га; :03:001:1782 - 2,0166 га;

:03:001:1779 - 2,4073 га; :03:001:1778 - 2,6125 га;

:03:001:1776 - 2,7736 га; :03:001:1773 - 2,9698 га;

:03:001:1771 - 3,7434 га; :03:001:1769 - 4,2058 га;

:03:001:1768 - 6,1995 га; :03:001:1766 - 12,8215 га;

:03:001:1775 - 2,8934 га; :03:001:1790 - 1,6960 га;

:03:001:1788 - 1,9996 га; :03:001:1786 - 1,9503 га;

:03:001:1783 - 2,0043 га; :03:002:2393 - 2,1739 га;

:03:002:2392 - 2,2397 га; :03:001:1777 - 2,6511 га;

:03:001:1774 - 2,9646га; :03:001:1772 - 3,3287 га;

:03:001:1770 - 3,8638 га.".

- Пункт 7: "Договір поновлено (укладено) строком на 1 (один) рік. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію."

Ця додаткова угода про поновлення договору є невід`ємною частиною договору оренди землі від 12.04.2010, право оренди за яким 31.03.2017 зареєстровано приватним нотаріусом Науменко Т.М.

Ця додаткова угода про поновлення договору оренди землі укладена та підписана сторонами у 3 (трьох) примірниках, які мають однакову юридичну силу. Перший примірник зберігається у орендодавця, другий - у орендаря, третій - в органі, який провів державну реєстрацію права оренди.

РЕКВІЗИТИ СТОРІН:

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ОРЕНДАР: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" 19854, село Великий Хутір, Драбівський район, Черкаська область, вул. О. Дорошенка, 124, тел/факс 96640, р/рНОМЕР_1 РБ "Аваль" м. Київ МФО 380805
Рішення обґрунтовано частковою доведеністю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 14.11.2018 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що задовольняючи позов, суд не надав правову оцінку факту невиконання товариством своїх обов`язків за договором в частині тривалого використання земельної ділянки без державної реєстрації такого права, що є суттєвим.

Скаржник вказує, що з 12.04.2010 по 31.03.2017 позивач неправомірно використовував спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим останній не може бути орендарем в розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі», який належно виконує свої обов`язки за договором.

Наголошує, що намагаючись поновити договір, позивач так і не надав до Головного управління невід`ємні частини договору, передбачені п. 39, а саме план або схему земельної ділянки, кадастровий план ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання - передачі об`єкта в оренду і проект відведення земельної ділянки, що фактично унеможливлює поновлення.

Звертає увагу, що з наданого позивачем проекту додаткової угоди вбачається, що під поновленням договору позивач намагається змінити всі його істотні умови, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), визначає як 27 окремих земельних ділянок з відповідними площами та кадастровими номерами, встановлює орендну плату в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки, а термін дії договору визначає на 7 років.

Вказує, що суд не взяв до уваги те, що на час вирішення спору об`єкта оренди у тому вигляді, в якому він існував на час укладення договору оренди від 12.04.2010, вже не існує. Замість нього утворено та зареєстровано у Державному земельному кадастрі 27 окремих ділянок.

На переконання скаржника, зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм кадастрових номерів, після укладання договору земельної ділянки унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому ч.ч. 1, 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок з дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 20.11.2018 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №925/471/18 відмовлено Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, у зв`язку з неподанням доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 у справі №925/471/18 поновлено відповідачу строк на апеляційне оскарження, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.02.2019.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, розгляд справи відкладався, у справі оголошувалась перерва, останній раз на 10.10.2019.

04.07.2019 та 05.07.2019 від представника позивача надійшло клопотання про заміну відповідача у справі з "Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області" на "Великохутірську сільську раду Драбівського району Черкаської області", на підтвердження чого надано копію рішення Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області №9-9/VІІ від 27.06.2019.

09.09.2019 за підписом директора позивача надійшло клопотання про відкликання раніше заявленого клопотання про заміну відповідача, у зв`язку з чим заявлене клопотання судом не розглядається.

Явка представників сторін

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції 10.10.2019 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки представника відповідача суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

10.10.2019 від представника позивача надійшла заява, в якій викладено клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників позивача та відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області від 09.04.2010 № 84 "Про поновлення договору оренди землі, укладеного між Драбівською райдержадміністрацією та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" вирішено, зокрема: поновити з 01.01.2010 договір оренди землі, укладений між Драбівською райдержадміністрацією та СТОВ АФ "Великий Хутрі", щодо оренди земельних ділянок із земель державної власності загальною площею 90,15 га, у тому числі ріллі 90,15 га, які знаходяться в адміністративних межах Великохутріської сільської ради Драбівського району, терміном на 1 рік для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; вважати таким, що втратило чинність розпорядження райдержадміністрації від 02.07.2009 № 223 "Про поновлення договору оренди землі, укладеного між Драбівською райдержадміністрацією та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір", та внесення змін до розпорядження райдержадміністрації від 27.04.2004 № 216"; внести до розпорядження райдержадміністрації від 27.04.2004 № 216 "Про передачу в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності Великохутірської сільської ради такі зміни: пункти 2, 3, 4, 5, 6 розпорядження вважати такими, що втратили чинність; юридичному відділу апарату райдержадміністрації та рекомендувати відділу Держкомзему у Драбівському районі внести в установленому порядку відповідні зміни до договору оренди землі від 27.08.2009.

Згідно з чинним п. 1 Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області від 27.04.2004 № 216 вирішено передати в оренду СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності, які знаходяться в адміністративних межах Великохутірської сільської ради загальною площею 127,17 га терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

12.04.2010 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір", як орендар, та Драбівська районна державна адміністрація Черкаської області, як орендодавець, уклали договір оренди землі (далі - Договір, а.с. 11-13, т. 1), за умовами пункту 1 "Предмет договору" якого, орендодавець відповідно до розпорядження райдержадміністрації від 09.04.2010 № 84 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Великохутірської сільської ради.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони договору погодили усі його істотні умови та, зокрема, домовились, що згідно з п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 90,15 га, у тому числі рілля - 90,15 га, інші землі - 0 га, в т.ч. польові шляхи - 0 га, полезахисні смуги - 0 га. Згідно з п. 7 Договору, договір укладено на 1 рік. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 39 Договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір, підписаний представниками обох сторін та скріплений їхніми печатками, зареєстрований не був.

Актом приймання-передачі на виконання умов укладеного договору від 12.04.2010 орендодавець - Драбівська районна державна адміністрація Черкаської області передав, а орендар - СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 90,15 га, у тому числі: ріллі 90,15 га, інших земель 0 га, що знаходиться в адміністративних межах Великохутріської сільської ради Драбівського району Черкаської області у відповідності до плану земельної ділянки, який додається до договору від 12.04.2010.

Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації від 08.05.2012 № 156/01-02-1 "Про поновлення договору оренди землі, укладеного між Драбівською райдержадміністрацією СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір", внесення змін до розпорядження райдержадміністрації від 27.04.2004 № 216" вирішено, зокрема, поновити договір оренди землі, укладений між Драбівською райдержадміністрацією та СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" щодо оренди земельних ділянок із земель державної власності, які знаходяться в адміністративних межах Великохутірської сільської ради Драбівського району, загальною площею 90,15 га, з них ріллі 90,15 га (далі - земельні ділянки), терміном до 31.12.2017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; у розпорядженні райдержадміністрації від 09.04.2010 № 84 вважати таким, що втратили чинність пункти 2, 6, 7; доручити відділу Держкомзему у Драбівському районі провести реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі (а.с. 79, т. 1).

15.05.2012 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Великий Хутір" та Драбівська районна державна адміністрація Черкаської області уклали Додаткову угоду до договору оренди землі від 12.04.2010 (далі - Додаткова угода до договору, а.с. 14-15), за умовами пункту 1 "Предмет договору" якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди землі, виклавши його умови в новій редакції. Орендодавець відповідно до розпорядження райдержадміністрації від 09.04.2010 № 84 із змінами від 08.05.2012 №156/01-02-1 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Великохутірської сільської ради. Згідно з п. 2 "Об`єкт оренди" Додаткової угоди до договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 90,15 га, у тому числі: ріллі 90,15 га. Згідно з п. 7 "Строк дії договору" Додаткової угоди до договору договір укладено терміном до 31.12.2017. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У розділі "Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду" Додаткової угоди до договору сторони погодили, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням технічної документації; передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5 денний строк після державної реєстрації цього договору, за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 39 Додаткової угоди до договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Листом-повідомленням від 30.01.2018 позивач, посилаючись на ст. 33 Закону України, повідомив відповідача про намір поновити договір оренди землі без зміни його умов - на тих самих умовах і на той самий строк. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі позивач додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 12.04.2010 б/н та інші, необхідні на думку позивача, документи.

21.02.2018 за № 630/0/95-18 відповідач за наслідками розгляду листа-повідомлення позивача від 30.01.2018 надав письмову відповідь, за змістом якої заперечив проти поновлення договору, запропонував позивачу після припинення дії договору повернути йому, як орендодавцеві, орендовану земельну ділянку та попередив про відповідальність за невиконання цієї вимоги, оскільки позивачем не дотримано вимоги статей 15, 33 Закону України "Про оренду землі" та статті 18 Закону України "Про оцінку земель", а саме: позивач з 12.04.2010 до 31.03.2017 використовував земельну ділянку без державної реєстрації права оренди на ділянку, в проекті додаткової угоди зазначено лише об`єкт оренди та термін оренди, а відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років; неможливо погодити таку істотну умову договору як орендна плата, оскільки позивачем не подано виготовленої та затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Позивач, ознайомившись з листом відповідача від 21.02.2018 за №630/0/95-18, у повторному листі-повідомленні від 28.03.2018, запропонував відповідачу встановити розмір орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки землі, а термін оренди - до 31.03.2025, звернув увагу відповідача, що поновлення договору оренди землі, відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не передбачає обов`язкового внесення змін до договору оренди землі, так як вони можуть бути внесені вже після поновлення договору оренди землі, просив повторно розглянути лист-повідомлення позивача від 30.01.2018 з урахуванням даного листа-повідомлення із доданими до нього документами, зокрема, проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Відповідач у листі-повідомленні від 17.04.2018 № 27-23-0.32-2603/2-18 про заперечення у поновленні договору оренди землі, адресованому позивачу, вказав, на недотримання позивачем вимог статей 15, 25, 33 Закону України "Про оренду землі", статей 125, 126 Земельного кодексу України та статті 18 Закону України "Про оцінку земель".

Головне управління листом-повідомленням від 25.04.2018 №1815/0/05-18 повідомило позивача про не можливість погодження такої істотної умови договору як орендну плату у зв`язку з неподанням позивачем виготовленої та затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та не можливість встановлення належного виконання обов`язків позивачем за умовами договору, оскільки не надано зокрема, довідку про відсутність заборгованості з орендної плати.

Із Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 06.04.2017 №№ 84438332, 84436504, 84434907, 84433159, 84431779, 84429836, 84428670, 84427382, 84426293, 84425311, 84424453, 84422718, 84421707, 84420608, 84418519, 84417401,84415385, 84409233, 84403731, 84400649, 84397143, 84395014, 84379833, 84375772, 84374218, 84372207, 84370799 вбачається, що 31.03.2017 державним реєстратором - приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Тетяною Миколаївною, на підставі договору оренди землі від 12.04.2010, укладеного між Драбівською райдержадміністрацією і СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір", проведена державна реєстрація речового права СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" - права оренди земельних ділянок у кількості 27 штук, загальною площею 90,15 га, які є об`єктом оренди по цьому договору, строк дії цього речового права до 31.03.2018 (а.с. 29-55, т. 1).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Великої хутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 13.03.2018 року № 102 слідує, що за 2017 рік до сільського бюджету Великохутірської сільської ради надійшли кошти від СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" за орендну плату за землю з юридичних осіб в сумі 300 207,00 грн.

З листа Золотоніської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області на запит СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" вбачається, що станом на 18.07.2018 заборгованість з податків і зборів (обов`язкових платежів) по СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" відсутня.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року у справі № 823/1824/18 позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великий Хутір" задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо повідомлення про результати розгляду клопотання ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (від 11.01.2018 №24-53/0/93-18) і щодо розгляду по суті повідомлення про результати розгляду клопотання ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (від 28.02.2018 №24-1560/0/1-18) у строки, передбачені чинним законодавством України.

Рішенням Драбівської районної ради Черкаської області від 12.09.2018 року № 29-19/VII "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надані в оренду СТОВ "Агрофірма "Великий Хутір" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки 27-ми земельних ділянок загальною площею 90,1452 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані: Черкаська область, Драбівський район, Великохутірська сільська рада (за межами населеного пункту), у розмірі 3 253 658,81 грн., а саме, у тому числі: земельної ділянки №25 площею 12,8215 га (кадастровий номер :03:001:1766) у розмірі 439 196,77 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з відмовою відповідача у поновленні договору оренди землі, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом його переважного права оренди, встановленого нормами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" і п. 7 договору оренди землі від 12.04.2010, вимога позивача про захист цього права є предметом спору у справі, що розглядається.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі колегія керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі The Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати правові норми та судову практику таким чином, яким вона є найбільш очевидною та передбачуваною для учасників цивільного обороту в Україні.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (ч.ч. 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту ч. 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі №6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч.ч. 1- 5 і ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані між собою.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як вбачається з п. 7 договору, в редакції додаткової угоди від 15.05.2012 його укладено терміном до 31.12.2017. Після закінчення строків договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Частиною 1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст. 33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

30.01.2018 позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про намір поновити дію договору оренди землі на новий строк на тих же умовах, до якого позивачем було додано проект додаткової угоди.

21.02.2018 Головне управління листом відмовило товариству в поновленні договору.

Підставою відмови стало неналежне виконання обов`язків за умовами договору, зокрема його державної реєстрації, а також відсутність розробленої нормативної - грошової оцінки землі для визначення розміру орендної плати.

Суд першої інстанції усунувся від дослідження листа - повідомлення позивача (без реєстраційного номера, в Головному управлінні зареєстрований 30.01.2018 за реєстраційним номером №Б-615/0/94-18).

З наданого проекту додаткової угоди до договору вбачається, що під поновленням договору позивач намагається змінити всі його істотні умови, зокрема об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) визначає як 27 окремих земельних ділянок з відповідними площами та кадастровими номерами, орендну плату встановлює у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а термін дії договору визначає на 7 років (а.с. 17, 20, т. 1).

Пунктом 5 типового договору встановлено, що в договорі оренди землі зазначається нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору, яка була відсутня на час звернення товариства до розпорядника земель.

На виконання вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», листом №27-23-0.32-2603/2-18 від 17.04.2018 Головне управління проінформувало позивача про необхідність повернення земельної ділянки.

На повторне звернення від 28.03.2018, листом №1815/0/95-18 від 25.04.2018 Головне управління відмовило Товариству в поновленні договору з вищезазначених підстав.

Визнаючи поновленим договір та укладеною додаткову угоду до нього, суд першої інстанції виходив з того, що об`єкт оренди за договором залишився незмінним, що не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Долучені до вищевказаного листа - повідомлення позивача витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки свідчать про реєстрацію спірних земельних ділянок 23.03.2017 на підставі Технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), розробленої 26.12.2016 ТОВ «Надра».

В період дії договору, позивачем через розроблення ним технічної документації із землеустрою з масиву земельної ділянки загальною площею 90,1452 га було сформовано 27 окремих земельних ділянок: :01:001:1175 - 5,3643 га; :03:001:1767 - 8,0500 га; :03:001:1781 - 2,0900 га; :03:001:1791 - 1,7228 га; :03:001:1789 - 1,7740 га; :03:001:1787 - 1,6478 га; :03:001:1784 - 1,9809 га; :03:001:1782 - 2,0166 га; :03:001:1779 - 2,4073 га; :03:001:1778 - 2,6125 га; :03:001:1776 - 2,7736 га; :03:001:1773 - 2,9698 га; :03:001:1771 - 3,7434 га; :03:001:1769 - 4,2058 га; :03:001:1768 - 6,1995 га; :03:001:1766 - 12,8215 га; :03:001:1775 - 2,8934 га; :03:001:1790 - 1,6960 га; :03:001:1788 - 1,9996 га; :03:001:1786 - 1,9503 га; :03:001:1783 - 2,0043 га; :03:002:2393 - 2,1739 га; :03:002:2392 - 2,2397 га; :03:001:1777 - 2,6511 га; :03:001:1774 - 2,9646га; :03:001:1772 - 3,3287 га; :03:001:1770 - 3,8638 га.", про те, як вбачається з п. 2 договору оренди об`єктом оренди була земельна ділянка загальною площею 90,15 га, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

В матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази того, що вказані 27 земельних ділянок, які зазначені позивачем в проекті додаткової угоди за площею 90, 1452 га з визначеними індивідуальними кадастровими номерами, та в прохальній частині позовної заяви входять в межі вище вказаної земельної ділянки площею 90,15 га, яка визначена у спірному договорі оренди без присвоєного кадастрового номеру.

Крім того, надані позивачем до позовної заяви документи, зокрема копії витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, копії викопіровки земельних ділянок та інші не засвідчені, у передбаченому порядку, у зв`язку з чим не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих доказів.

Фактично позивач просить поновити договір оренди землі щодо іншого об`єкту оренди, ніж було визначено в 2010 році у спірному договорі оренди.

Зміна фактичних площ та меж земельних ділянок з присвоєнням їм кадастрових номерів після укладання договору оренди земельної ділянки унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому ч.ч. 1, 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №911/1770/15.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до розпорядника земель з приводу внесення змін в істотні умови договору до закінчення терміну його дії, а відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Зміни до договору можуть бути внесені лише у вигляді додаткової угоди за підписами обох сторін.

Оскільки Головне управління не досягло згоди з Товариством про поновлення договору на новий термін зі зміною при цьому його істотних умов (або у добровільному порядку не уклало додаткову угоду), то слід вважати, що позивач втратив переважне право на поновлення договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Твердження суду першої інстанції щодо невідповідності доводів Головного управління встановленим фактичним обставинам справи є такими, що суперечать наявним у справі доказам, яким суд не надав належну правову оцінку, що свідчить про порушення норм матеріального та процесуального права.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на вказані обставини справи, усунувся від дослідження наявних у справі доказів, а тому дійшов помилкового висновку про визнання поновленим договору оренди землі, і як наслідок необґрунтованого висновку про визнання укладеною додаткової угоди в редакції, вказаної позивачем в резолютивній частині позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржником та не спростовано позивачем.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 у справі №925/471/18 підлягає скасуванню з підстав, викладених вище, з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати за подання позовної заяви покладаються на позивача, а у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання останнім апеляційної скарги.

У зв`язку з відмовою в позові відсутні підстави для відшкодування з відповідача на користь позивача 5000, 00 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 у справі №925/471/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 27.09.2018 у справі №925/471/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення про відмову в позові.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великий Хутір" (19854, Черкаська область, Драбівський район, с. Великий Хутір, вул. О. Дорошенка, буд. 124, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 131, ) 5 286,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ.

6. Матеріали справи №925/471/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 10.12.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська