РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2019Справа № 910/12065/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/12065/19

за позовом Товариства з додаткової відповідальністю "Міжнародна страхова компанія"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай"

про стягнення 35 966,41 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з додаткової відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" про стягнення 35 966,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з додаткової відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" на підставі договору ДКО1810003 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) (оптимальний) від 22.01.2018, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 36 966,41 грн, а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу - Renault Magnum, державний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі полісу серії АМ/4438308 позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у справі №910/12065/19 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за привалами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження сторін.

Як вбачається з матеріалів справи поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі були вручені сторонам у справі.

До суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.01.2018 між Товариством з додаткової відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень" (страхувальник) укладено договір ДКО1810003 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) (оптимальний), предметом якого є страхування майнового інтересу страхувальника, що не суперечить закону, пов`язаний з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами, зокрема, Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 .

14.06.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Renault Magnum, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №703987, виданої Управлінням патрульної поліції в Харківській області, та постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 27.06.2018 у справі №642/2997/18, зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху.

18.06.2018 страхувальник звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

За страховим випадком за участю застрахованого автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , згідно складеного страхового акту №13490 від 06.07.2018 позивачем було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 29 573,13 грн, виплата якого підтверджується платіжним дорученням №2320 від 06.07.2018.

Окрім того, згідно складеного страхового акту №13490/1 від 03.12.2018 позивачем було визначено суму доплати страхового відшкодування у розмірі 7 393,28 грн, виплата якого підтверджується платіжним дорученням №3909 від 15.03.2019.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Magnum, державний номер НОМЕР_2 застрахована відповідачем згідно полісу АМ/4438308, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн, франшиза 1 000,00 грн.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором ДКО1810003 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) (оптимальний) від 22.01.2018, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вказана норма встановлює обов`язок страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, здійснити виплату на користь особи, якій завдано шкоди внаслідок страхового випадку.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи

Статтею 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АМ/4438308) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 грн, загальна сума страхового відшкодування склала 36 966,41 грн, позивачем заявлено до стягнення 35 966,41 грн, таким чином за вирахуванням франшизи з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у заявленому позивачем розмірі, а саме у розмірі 35 966,41 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" надійшла заява, в якій відповідач зазначає, що 02.09.2019 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" сплатило на користь Товариства з додаткової відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" страхове відшкодування в порядку регресу на підставі полісу АМ/4438308. На підтвердження зазначеного, відповідачем додано копію платіжного доручення №7748 від 02.09.2018 на суму 34 966,41 грн з призначенням платежу: страхове відшкодування в порядку регресу згідно страхового акту №18.59.4438308-848 від 12.07.2019.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки надані відповідачем докази свідчать про відсутність предмету спору в частині стягнення 34 966,41 грн, то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі в цій частині страхового відшкодування підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 1 000,00 грн (35 966,41 грн - 34 966,41 грн) суд зазначає, що останні є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат професійна правнича допомога адвоката включає в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

03.06.2019 між адвокатом Коваленко Андрієм Олександровичем (що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5196) та позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 03.06.2019, у відповідності до якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту з приводу представництва та захисту його інтересів. У відповідності до п. 4.1, 4.2 договору, за надання правової допомоги замовним зобов`язується сплатити виконавцю гонорар (грошову винагороду), розмір грошової винагороди та порядок її виплати погоджується сторонами окремо.

19.08.2019 сторонами договору про надання правової допомоги від 03.06.2019 підписано акт виконаних робіт, в якому зазначено, що адвокатом Коваленко А.О. надані послуги щодо стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" суми страхового відшкодування у розмірі 35 966 грн 41 коп. вартістю 5 000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесення витрат на послуги адвоката позивачем долучено до матеріалів квитанцію до прибуткового касового ордеру від 19.08.2019, який містить посилання на Договір про надання правової допомоги та акт від 19.08.2019.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а тому враховуючи співрозмірність винагороди за адвокатські послуги обсягам наданих послуг, складність справи, ціну позову, доведеність факту надання відповідних послуг позивачу, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково в розмірі 3 596 грн 64 коп., що складає 10 % від суми позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236- 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 34 966,41 грн - закрити.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" (04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6-А, код ЄДРПОУ - 32404600) на користь Товариства з додаткової відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99, літ. А-3, код ЄДРПОУ - 31236795) суму страхового відшкодування у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп., 3 596 (три тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн 64 коп - витрати на професійну правничу допомогу та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 05.12.2019.