ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.12.2019 р. справа №914/2538/19

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський шифер»

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Іваниковича Івана Васильовича

про: стягнення 114845,34грн.,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2019р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський шифер» до Фізичної особи-підприємця Іваниковича Івана Васильовича про стягнення 114845,34грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне:

Відповідно до ч.4 ст.162 ГПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, розмір якого становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривня.

Відповідно до поданої позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, а саме, стягнення 114845,34грн. заборгованості.

Враховуючи викладене, а також те, що до позовної заяви не додано документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону, за подання позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1921,00грн., оскільки 1,5 відсотка ціни позову становлять 1722,68грн. (114845,34/100*1,5=1722,6801?1722,68), що є меншим 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1921,00грн.

Попри це, до позовної заяви позивачем долучено платіжне доручення №657 від 29.11.2019р. про сплату судового збору у розмірі 1548,30грн.

Отже, позивачем неоплачено судовий збір у розмірі 372,70грн. (1921,00-1548,30=372,70).

Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Всупереч вказаному вище, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст.172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд зазначає, що в силу приписів Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою КМУ від 05.03.2009р. №270, доказом надіслання заяви та долучених до неї документів є оригінал поштової квитанції (фіскального чеку) про направлення цінного листа та оригінал опису вкладання у цінний лист. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Як доказ відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, позивачем разом із позовною заявою надано оригінали фіскального чеку №667 від 02.12.2019р., накладної №667 від 02.12.2019р., опису вкладення у цінний лист б/н від 02.12.2019р., проте, всупереч вищевказаним вимогам:

- в описі вкладення у цінний лист міститься зазначення про відправлення відповідачу «позовна заява від 29 листопада з додатками; усього 39 арк.», а отже, відсутня можливість встановити, чи копії усіх доданих до позовної заяви документів надіслано на адресу відповідача, адже в описі відсутній детальний перелік додатків;

- в описі вкладення у цінний лист відсутнє зазначення номера поштового відправлення.

Крім того, у описі вкладення у цінний лист, копія якого долучена до позовної заяви, не зазначено номер поштового відправлення.

Також, суд звертає увагу позивача, на те, що згідно ч.5 ст.91 ГПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В порушення вказаних вимог, позивачем не засвідчено належним чином копії документів, долучених до позовної заяви, оскільки відмітка про засвідчення копії документа не містить назви посади, особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги вищевказане, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський шифер» до Фізичної особи-підприємця Іваниковича Івана Васильовича про стягнення 114845,34грн. слід залишити без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський шифер» до Фізичної особи-підприємця Іваниковича Івана Васильовича про стягнення 114845,34грн. - залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський шифер» строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський шифер», що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Король М.Р.