ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Справа№ 910/6120/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Буравльова С.І.

Зубець Л.П.

за участю представників: не викликались

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 р.

у справі № 910/6120/19(суддя Босий В.П.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Шепілевича Олександра

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення 10 835,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Шепілевич Олександр Михайлович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення 10 835,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі №910/15379/18 стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 6 220,00 грн. та пеню у розмірі 6 672,98 грн., які так і не були сплачені Фізичній особі-підприємцю Шепілевичу Олександру Михайловичу, у зв`язку з чим позивач заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 10 835,94 грн., нарахованої з 13.11.2018 по 08.05.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 року у справі № 910/6120/19 позов Фізичної особи-підприємця Шепілевича Олександра Михайловича задоволено повністю та стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь Фізичної особи-підприємця Шепілевича Олександра Михайловича пеню у розмірі 10 835 (десять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 94 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 15.07.2019 року у справі № 910/6120/19 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 року, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 року по справі 910/6120/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням № 09.1-08/4240/19 Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 р. для розгляду справи № 910/6120/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 року справу № 910/6120/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду. Роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019р. було запропоновано відповідачу надати відзив на апеляційну скаргу, своїм правом він не скористався, відзиву суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/6120/19 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі №910/15379/18, яке набрало законної сили, стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь Фізичної особи-підприємця Шепілевича Олександра Михайловича матеріальну шкоду у сумі 61 220,00 грн. та пеню у сумі 6 672,98 грн.

Вказаним рішенням встановлено, що внаслідок бездіяльності банку, що полягала у незупиненні та неперевірці ним сумнівної транзакції з перерахування коштів з рахунку позивача у сумі 61 220,00 грн., при тому, що позивач вчинив усі дії з метою попередження такого перерахування, спричинив ФОП Шепілевичу О.М. матеріальну шкоду у вигляді втрачених коштів на суму 61 220,00 грн. у зв`язку із несанкціонованим їх зняттям невідомими особами.

При цьому, невиконання відповідачем визначених законодавством зобов`язань в частині зупинення сумнівної транзакції з перерахунку 27.07.2018 неналежним платником із рахунку позивача №6609 коштів у сумі 61 220,00 грн., є винним порушенням банку спеціального закону, що призвело до втрати ФОП Шепілевичем О.М. цих грошових коштів, а відтак матеріалами справи підтверджена наявність вини відповідача у втраті позивачем коштів шляхом несанкціонованого зняття їх третіми особами.

Разом з цим, сам факт несанкціонованого зняття коштів з рахунку позивача, відповідачем не заперечувався, що підтверджується листом АТ КБ "Приватбанк" №20.1.0.0.0/7-180731/1649 від 05.10.2018.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

07.05.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі №910/15379/18 було видано наказ.

Спір у справі виник у зв`язку із наявністю, на думку позивача, підстав для стягнення пені у розмірі 10 835,94 грн. нарахованої на підставі п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" за період з 13.11.2018 до 08.05.2019.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Таким чином, прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку пені до повного виконання грошового зобов`язання.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказів виконання АТ КБ "Приватбанк" рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі №910/15379/18 суду не надано, отже стягнута за вказаним рішенням сума матеріальної шкоди у розмірі 61 220,00 грн. позивачу не сплачена.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі невиконання зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" у разі встановлення емітентом, що неналежний переказ відбувся з вини ініціатора переказу, що не є платником, на емітента (відповідач), крім обов`язку щодо переказу на рахунок неналежного платника (позивача) відповідної суми грошей за рахунок власних коштів, законодавцем також покладено відповідальність у вигляді сплати пені неналежному платнику (позивачу) в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Таким чином, вказаною нормою чинного законодавства встановлено право вимагати сплатити пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день до дня повернення відповідної суми на рахунок.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі №910/15379/18 стягнуто пеню у розмірі 6 672,98 грн. нараховану на підставі п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" за період з 27.07.2018 до 12.11.2018, що не заперечується відповідачем.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок позивача пені у розмірі 0,1 відсотка від суми 61 220,00 грн., нарахованої на підставі п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" за період з 13.11.2018 до 08.05.2019р. вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 10 835,94 грн.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2019р. у справі № 910/6120/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.07.2019р. у справі № 910/6120/19 без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

3. Матеріали справи № 910/6120/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 10.12.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.І. Буравльов

Л.П. Зубець