ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.12.2019 р. Справа№ 914/3108/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А., за участю секретаря судового засідання Зусько І.С., розглянув

заяву: Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славінського Валерія Івановича, м. Київ

про: забезпечення позову

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славінського Валерія Івановича, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІСКАВЕРІ БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)», м. Стрий Львівської області

про: стягнення 2 686 000,00 доларів США заборгованості за Кредитним договором №196/12-KL від 28.08.2012 року та 17 458 786,25 грн по сплаті пені, штрафу та 3% від простроченої суми заборгованості

За участю представників сторін: не з`явились

Рух справи

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славінського Валерія Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІСКАВЕРІ БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)» про стягнення 2 686 000,00 доларів США заборгованості за Кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 року та 17458786,25 грн по сплаті пені, штрафу та 3% від простроченої суми заборгованості.

29.09.2016 на адресу суду надійшла заява вх.№4691/16 про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері-Бурове обладнання (Україна)» (місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Яворницького, буд. 41; ) в межах суми 2 686 000,00 доларів США (два мільйони шістсот вісімдесят шість тисяч доларів США 00 центів) та 17 458 786,25 грн. (сімнадцять мільйонів чотириста п`ятдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 25 копійок) та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Діскавері-Бурове обладнання (Україна)» (місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Яворницького, буд. 41; ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна.

Ухвалою суду від 25.10.2016 провадження у справі №914/3108/15 зупинено до вирішення Київським апеляційним господарським судом справи №910/4678/16, розгляд заяви вх.№4691/16 від 29.09.2016 про забезпечення позову та заяви про заміну позивача правонаступником вх.№4615/15 від 09.10.2015 відкладено.

Ухвалою суду від 11.11.2019 провадження у справі № 914/3108/15 поновлено, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.12.2019.

Слід зазначити, що заява вх.№4691/16 від 29.09.2016 про забезпечення позову подана належно за правилами, чинними до вступу в дію Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII.

Відповідно до пункту 9 частини 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до пункту 11 частини 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, розгляд заяви вх.№4691/16 від 29.09.2016 про забезпечення позову слід здійснювати за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України з урахуванням її належного подання до набрання чинності вказаних змін.

Позиція позивача

Заява (вх.№4691/16 від 29.09.2016) про забезпечення позову обґрунтовується тим, що предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором №196/12-KL від 28.08.2012 року, що утворилась внаслідок неналежного його виконання. Відтак, на думку заявника, накладення арешту на майно відповідача в межах суми заявленого позову та заборона відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та у разі задоволення позову забезпечить можливість його виконання. Невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення господарського суду, оскільки наявне у відповідача майно може бути відчужене іншим особам. Враховуючи великий розмір заборгованості за Кредитним договором №196/12-KL від 28.08.2012 року, у позивача наявні обґрунтовані побоювання, що дане майно може бути відчужене третім особам.

Позиція відповідача

У своїх поясненнях (вх.№47744/19 від 18.11.2019) відповідач зазначив, що заява вх.№4691/16 від 29.09.2016 про забезпечення позову подавалась ще представниками уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славкіної М.А., і на задоволенні такої заяви новий кредитор ТзОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» не наполягає. Враховуючи значний сплив часу, а також те, що між ТзОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ТОВ «Діскавері-Бурове обладнання (Україна)» на сьогоднішній день тривають переговори щодо мирного врегулювання спору, на думку відповідача, правомірним вбачається відмовити в задоволенні поданого клопотання у зв`язку із його не актуальністю. Разом з тим, в разі підтримання ТзОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» усно або письмово заяви про забезпечення позову, то відповідач вважає за необхідним розглянути таку заяву у присутності представника ТОВ «Діскавері-Бурове обладнання (Україна)», який зобов`язується надати суду пояснення щодо обґрунтованості такої заяви.

Правова позиція суду

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (постанова Верховного суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2552цс16).

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі №915/870/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в постанові №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Всупереч зазначеному заявником до заяви не долучено жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення господарського суду, оскільки наявне у відповідача майно може бути відчужене іншим особам.

З моменту поновлення провадження у справі № 914/3108/15 ухвалою суду від 11.11.2019 розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, що діють після набрання чинності 15.12.2017 Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII.

Як вбачається з матеріалів справи, після звернення із заявою про забезпечення позову (29.09.2016) по теперішній час позивач додаткових доказів на підтвердження викладених в заяві обставин не подавав, як і заяви чи пояснень по підтримання поданої за правилами старого ГПК заяви про забезпечення позову, незважаючи на сплив значного проміжку часу.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що позивачем не доведено, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити у зв`язку із її необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.12.2019.

Суддя Кидисюк Р.А