РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.12.2019Справа № 910/12715/19
Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» (вул. Зіньківська, буд. 57, м. Полтава, 36009) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» (пр.-т Науки, буд. 24, м. Київ, 03028) про стягнення боргу у розмірі 66772,78 грн.

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» суму 66772,78 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до домовленості між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» позивач перерахував відповідачу в якості попередньої оплати 66 772,78 грн відповідно до виставленого рахунку № 2628 від 09.08.2019, проте відповідач вказаний товар не поставив, на неодноразові листи з вимогою повернути грошові кошти не відреагував, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з останнього 66 772,78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» про стягнення боргу у розмірі 66772,78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу визначено строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) - для подання заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 04.10.2019 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка також була зазначена позивачем у позовній заяві, а саме: пр.-т Науки, буд. 24, м. Київ, 03028.

Проте, поштовий конверт було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «не знайдено».

Згідно з пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 04.10.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивачем отримано 16.10.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до рахунку на оплату № 2628 від 09.08.2019 постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» виставлено рахунок на оплату № 2628 від 09.08.2019 щодо придбання товару (лист1 Aisi304 В2 РЕ L= 1000*2000, лист1 Aisi430 В2 РЕ L= 1000*2000, лист1.5 Aisi430 В2 РЕ L= 1000*2000) на загальну суму 66 772,78 грн. з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» проведено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» оплату грошових коштів у загальному розмірі 66 772,78 грн. згідно рахунку на оплату № 2628 від 09.08.2019, що підтверджується платіжними дорученнями №5671 від 09.08.2019 на суму 56 167,29 грн та №5692 від 12.08.2019 на суму 10 605,48 грн.

Згідно гарантійного листа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» гарантувало здійснити поставку згідно з рахунком № 2628 від 09.08.2019 за адресою замовника до 31.08.2019.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, 16.08.2019 та 29.08.2019 позивачем на адресу відповідача направлено вимоги про повернення грошових коштів у розмірі 66 772,78 грн. та наданні оригіналів документів.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилається на те, що відповідачем не здійснено поставку товару, обумовленого у рахунку на оплату, у зв`язку з чим просить стягнути з останнього 66 772,78 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Таким чином, факт виставлення відповідачем рахунку на оплату № 2628 від 09.08.2019 та факт його оплати позивачем, свідчить про виникнення між сторонами договірних правовідносин, які регулюються положеннями закону, що виникають з договору поставки.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з рахунку на оплату №2628 від 09.08.2019, сформованого відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс», покупцем у вказаному рахунку значиться - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод».

Згідно платіжних доручень №5671 від 09.08.2019 на суму 56 167,29 грн та №5692 від 12.08.2019 на суму 10 605,48 грн, вказані платежі здійснені позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод».

Згідно гарантійного листа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» гарантувало здійснити поставку згідно з рахунком № 2628 від 09.08.2019 за адресою замовника до 31.08.2019.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, 16.08.2019 та 29.08.2019 позивачем на адресу відповідача направлено вимоги про повернення грошових коштів у розмірі 66 772,78 грн. та наданні оригіналів документів.

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт оплати позивачем рахунку на оплату №2628 від 09.08.2019, сформованого відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс».

В той же час інша частина зобов`язання відповідачем не виконана та не постановлено товар в обумовлені сторонами строки, зокрема й гарантійним листом - до 31.08.2019, що свідчить про порушення зобов`язання з боку відповідача. При цьому відповідачем належних та допустимих доказів у спростування викладеного подано не було.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 66 772,78 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача у справі 1921,00 грн. судових витрат на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каскад Сервіс» (03028, м. Київ, пр.-т Науки, буд. 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 57, ) заборгованість у розмірі 66 772 (шістдесят шість тисяч сімсот сімдесят дві) грн 78 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2019

Суддя В.О.Демидов