РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2019Справа № 910/7693/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон К", м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд Консалтинг", м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг", м. Київ

про стягнення 2 360 739,16 грн, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Цимейко Г.О. (адвокат за довіреністю від 05.08.2019 року);

від відповідача-1: Яворська Д.І. (керівник);

від відповідача-2: Пашинін О.А. (адвокат за ордером серії КВ№810365 від 07.10.2019).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон К" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд Консалтинг" (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг" (відповідач-2) суми заборгованості в розмірі 2 360 739,16 грн з урахуванням пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачами вимог Договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №27/12-2018 від 27.12.2018 року та Договору поруки №27/12-2018-п від 27.12.2018 року щодо вчасного повернення суми позики.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.08.2019.

03.07.2019 року від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки заборгованість за Договором у першу чергу підлягає стягненню з боржника, а у нього є достатня кількість грошових коштів та майна, щоби погасити заборгованість.

05.07.2019 року відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким він визнає неналежне виконання ним своїх зобов`язань за договором, проте заборгованість наразі не може бути погашена у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами.

05.08.2019 від відповідача-1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

В підготовчому засіданні 06.08.2019 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 08.10.2019.

15.08.2019 року позивачем подано відповідь на відзиви, згідно якої він вказує, що наведені відповідача обставинами не звільняють їх від відповідальності за договором.

В підготовчому засіданні 08.10.2019 судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2019 року.

В судовому засіданні 26.11.2019 представник позивача підтримала викладені в позові вимоги та просила їх задовольнити повністю, представник відповідача-1 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, проте зазначалась про фінансову неспроможність виконання зобов`язань, представник відповідача-2 заперечував проти задоволення позовних вимог, щодо відповідача-2.

Правом на подачу заперечень на відповідь на відзиви відповідачі не скористались.

В судовому засіданні 26.11.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пантеон К» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Конкорд Консалтинг» (позичальник) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №27/12-2018 (надалі - Договір №27/12-2018), за умовами п. 1.1. якого позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується надати позичальнику поворотну фінансову допомогу (далі - позика), а останній зобов`язується прийняти позику, та повернути позику позикодавцеві в порядку та на умовах визначених цим Договором. У зв`язку з тим, що між сторонами за цим Договором налагоджуються взаємовигідні ділові відносини, позика, визначена у цьому Договорі, надається позичальникові на безпроцентній основі. Позика надається для здійснення господарської діяльності позичальника.

Сума позики за цим Договором становить 3 894 900,00 грн. Позика може надаватися позикодавцем траншами у розмірі та строки визначені позикодавцем. (п.п. 1.3., 1.4. Договору №04/03/19).

За умовами п. п. 2.1. Договору №27/12-2018 позика надається у строк до 17 квітня 2019 року включно на розрахунковий рахунок позичальника.

Згідно п.п. 3.3. та 3.4. Договору №27/12-2018 позика надається у безготівковому порядку шляхом переказу необхідних коштів на банківський рахунок позичальника. Позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики, що вказана в п. 1.3. Договору не пізніше 22.04.2019 року.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами передбачених у ньому зобов`язань. (п. 5.1. Договору №27/12-2018).

В забезпечення виконання зобов`язань за умовами Договору №27/12-2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (поручитель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Пантеон К» (кредитор) укладено 27.12.2018 Договір поруки №27/12-2018-п (наділі - Договір поруки), відповідно до умов п. 1.1. якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Кнсалтинг» (боржник), що виникли з Договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №27/12-2018 від 27.12.2018 року, який був укладений між кредитором та боржником.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки порукою за цим Договором забезпечується виконання боржником зобов`язань перед кредитором за Договором позики у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Договорі позики. Зокрема, порукою забезпечуються зобов`язання боржника за Договором позики: 2.1.1. щодо повернення суми позики, наданої боржнику за Договором позики, розмір якої на дату укладення цього Договору становить 3 894 900,00 грн, не пізніше 22.04.2019 року; 2.1.2. сплати пені за прострочення строку повернення позики, встановленого у Договорі позики, що відповідно до п. 4.32. Договору позики становить подвійну облікову ставку Національного банку України за кожен день прострочення від несплаченої суми позики.

Не обмежуючись викладеним вище в п. 2.1. Договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату суми позики, пені за прострочення строку повернення позики. (п. 2.2. Договору поруки).

У разі порушення боржником своїх зобов`язань за Договором позики боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. (п. 2.3. Договору поруки).

Згідно з п. 4.1. Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за Договором позики перед кредитором у повному обсязі або в їх частині кредитор має право направити або вручити під розписку поручителю вимогу щодо виконання поручителем зобов`язань боржника за Договором позики.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань боржника за Договором позики та виконання зобов`язань поручителем за цим Договором (п. 5.1. Договір поруки).

Судом встановлено, що позивачем виконані умови Договору №27/12-2018 та в безготівкову порядку здійснено переказ суми позики в розмірі 3 894 900,00 грн на банківський рахунок позичальника.

24.04.2019 року позивачем складено вимогу №1-24-04-2019 до відповідача-1, як боржника, про повернення суми позики. Вимога отримана генеральним директором відповідача-1 24.04.2019 року, про що міститься відповідна відмітка на вимозі.

26.04.2019 року позивачем складено вимогу №26-04- до відповідача-2, як поручителя, про повернення суми позики. Вимога направлена засобами поштового зв`язку 26.04.2019, про що в справі містяться відповідні докази.

Як підтверджується матеріалами справи, а саме виписками по рахунку позивача, відповідачем-1 було повернуто позивачу частину сими позики в розмірі 1 611 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні позивач у позовній заяві зазначає про порушення позичальником умов Договору №27/12-2018 у зв`язку з чим враховуючи солідарний обов`язок поручителів позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення суму пені, нараховану за період з 23.04.2019 року по 27.05.2019 року в розмірі 76 839,16 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Приписами ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до пункту 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що позивачем надано відповідачу-1 суму позики у розмірі 3 894 900,00 грн, що також підтверджено письмовими поясненнями сторін та не заперечувалось в судових засіданнях представниками відповідачів.

В той же час відповідачем-1, станом на день розгляду справи, не повернуто суму позики в розмірі 2 283 900,00 грн (3 894 900,00 грн - 1 611 000,00 грн).

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За таких обставин, враховуючи, що умовами Договору поруки визначено солідарний обов`язок поручителя та позичальника, суд дійшов висновку про те, що відповідачі у справі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми неповернутої позики в розмірі 2 283 900,00 грн є обґрунтованими.

Окрім того, як зазначалось вище, позивачем були складні вимоги відповідачам, які останніми були отримані, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

З урахуванням викладених вище норм та положень Договору поруки і Договору №27/12-2018, у відповідачів виник обов`язок по поверненню суми позики та останніми виконаний не був.

Відповідачами у справі не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено про солідарне стягнення з відповідачів суму пені в розмірі 76 839,16 грн, нарахованої за період з 23.04.2019 року по 27.05.219 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 4.3. Договору №27/12-2018 у випадку прострочення строку повернення позики, позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення від несплаченої суми позики.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Факт наявності прострочення відповідачів щодо вчасного повернення суми позики підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Судом здійснено перевірку наведених позивачем розрахунків суми пені та встановлено, що вони відповідають зазначеним вище нормам, а тому до солідарного стягнення з відповідачів підлягає сума пені в розмірі 76 839,16 грн.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідачів відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді штрафних санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачами не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон К" підлягають задоволенню та стягненню з відповідачів суми основного боргу в розмірі 2 283 900,00 грн та суми пені в розмірі 76 839,16 грн.

Судовий збір в розмірі 34 411,08 грн, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідачів солідарно.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд Консалтинг" (ідентифікаційний код 34926557, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг" (ідентифікаційний код 40487592, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 21Б, нежиле приміщення 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон К" (ідентифікаційний код 34926646, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44) суму заборгованості в розмірі 2 228 900,00 грн (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок), суму пені в розмірі 76 839,16 грн (сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень 16 копійок) та суму судового збору в розмірі 35 411,08 грн (тридцять п`ять тисяч чотириста одинадцять гривень 08 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.12.2019 року.

Суддя С.М. Морозов