ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4862/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алом", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 2 205 000 грн. 00 коп. за договором про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 28.12.2018 № 28/12-18

Представники:

від позивача: Блажевич В.Ю., довіреність б/н від 10.10.2019., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алом" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 22.10.2019, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" заборгованість в сумі 2 205 000 грн. 00 коп., відповідно до умов договору про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 28.12.2018 № 28/12-18.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за спірним договором.

Ухвалою господарського суду від 28.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження на 19.11.2019.

Представник відповідача у підготовче засідання 19.11.2019 не з`явився.

19.11.2019 до суду електронною поштою та поштовим зв`язком надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" про визнання позову від 18.11.2019 № 01/11-19, в якій відповідач просив суд розглянути справу без участі представника.

Ухвалою господарського суду від 19.11.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 28.11.2019.

У судове засідання 28.11.2019 відповідач явку повноважного представника не забезпечив. Про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 28.11.2019 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алом" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" (позичальник) укладено договір про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 28.12.2018 № 28/12-18 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1 якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу позикодавцю в повному розмірі у визначений даним договором строк.

Згідно п. 1.2 договору нарахування процентів за даним договором не передбачається.

У п. 1.3 договору сторони узгодили, що метою даного договору не є отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів сторін.

Поворотна фінансова допомога використовується для потреб позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності (п. 1.4 договору).

За умовами п. 2.1 договору розмір поворотної фінансової допомоги, яка надається позикодавцем позичальнику за даним договором, становить 2 250 000,00 (два мільйони двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 договору позикодавець зобов`язаний надати позичальнику поворотну безпроцентну фінансову допомогу у передбаченому в п. 2.1. даного договору розмірі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами даного договору.

Поворотна безпроцентна фінансова допомога надається позикодавцем позичальнику у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника. Сторони домовились, що сума поворотної безпроцентної фінансової допомоги може надаватись позикодавцем позичальнику частинами, розмір яких визначається позикодавцем самостійно (п. 3.2 договору).

Згідно із п. 3.3 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю надану за даним договором поворотну безпроцентну фінансову допомогу у повному розмірі до 31 березня 2019 року включно.

Поворотна безпроцентна фінансова допомога повертається позикодавцю позичальником у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. В межах строку, обумовленого в п. 3.3. даного договору, позичальник має право повертати позикодавцю отримані грошові кошти частинами, розмір яких визначається позичальником самостійно (п. 3.4. договору).

За змістом п. 3.5 договору позичальник має право повернути позикодавцю отриману поворотну безпроцентну фінансову допомогу раніше строку, обумовленого в п. 3.3. даного договору.

У 8.1 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31 березня 2019 року, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору.

Строк, вказаний у п. 3.1. даного договору, може бути продовжено за згодою сторін, що оформляється відповідною додатковою угодою до даного договору. Строк, вказаний у п. 3.3. даного договору, може бути продовжено за згодою сторін, що оформляється відповідною додатковою угодою до даного договору (п. 8.2 договору).

За умовами п. 8.3 договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від повного виконання та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу поворотну безпроцентну фінансову допомогу (позику) у розмірі 2 250 000 грн. 00 коп., шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні у матеріалах справи (а.с. 16-22).

При цьому, відповідно до листів позивача на адресу відповідача від 03.01.2019 № 03/01-19, від 04.01.2019 № 04/01-19, від 17.01.2019 № 17/01-19, позикодавець уточнив призначення платежу у платіжних дорученнях від 03.01.2019 № 923, від 04.01.2019 № 929, від 17.01.2019 № 1211 (а.с. 23-25).

Позивач зазначає, що за весь період договірних відносин відповідач повернув частину позики в сумі 45 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим заборгованість складає 2 205 000 грн. 00 коп.

Позивач стверджує, що на час звернення із даним позовом до суду сума відповідачу поворотної безпроцентної фінансової допомоги (позики) у розмірі 2 205 000 грн. 00 коп. відповідачем не повернута, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт надання позикодавцем позичальнику поворотної безпроцентної фінансової допомоги, строк повернення позики, наявність часткового повернення позики, строк дії договору, наявність прострочення повернення позики.

На підтвердження обставин, викладених позивачем у позові, останнім надано до матеріалів справи такі докази:

- копію договору про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 28.12.2018 № 28/12-18.

- копії платіжних доручень від 28.12.2018 № 916 на суму 400 000 грн. 00 коп., від 03.01.2019 № 923 на суму 900 000 грн. 00 коп., від 04.01.2019 № 929 на суму 370 000 грн. 00 коп., від 08.01.2019 № 935 на суму 30 000 грн. 00 коп., від 08.01.2019 № 931 на суму 235 000 грн. 00 коп., від 10.01.2019 № 238 на суму 305 000 грн. 00 коп., від 11.01.2019 № 946 на суму 10 000 грн. 00 коп.;

- копії листів від 03.01.2019 № 03/01-19, від 04.01.2019 № 04/01-19, від 17.01.2019 № 17/01-19 про уточнення призначення платежу у платіжних дорученнях від 03.01.2019 № 923, від 04.01.2019 № 929, від 17.01.2019 № 1211.

Доказів оплати спірної вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Відповідач визнав позов, про що надав до суду відповідну заяву від 18.11.2019 № 01/11-19.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги (позики) від 28.12.2018 № 28/12-18 є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сума неповернутої поворотної безпроцентної фінансової допомоги складає 2 205 000 грн. 00 коп.

З урахуванням умов, передбачених п. 3.3. договору строк для повернення суми поворотної безпроцентної фінансової допомоги є таким, що настав 31.03.2019.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення 2 205 000 грн. 00 коп. основного боргу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас, господарським судом враховано, що 19.11.2019 відповідачем подано заяву про визнання позову.

Частинами 1 - 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як встановлено судом, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" про визнання позову підписана генеральним директором Гюндоглу Алі, повноваження якого перевірені судом та підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 33-36).

Заявлене визнання позовних вимог не суперечить законодавству і не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів. За таких обставин визнання позову приймається господарським судом.

Частиною 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету 16 537 грн. 50 коп., що складає 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем згідно із платіжним дорученням № 1370 від 18.12.2019, яке наявне в матеріалах справи № 904/4862/19, шляхом винесення окремої ухвали.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 16 537 грн. 50 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" (49044, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 6, поверх 2, офіс 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алом" (01030, Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19-21 літ. А; 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Коломойцівська, буд. 3, ) 2 205 000 грн. 00 коп. (два мільйони двісті п`ять тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 16 537 грн. 50 коп. (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять сім грн. 50 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 09.12.2019

Суддя І.А. Рудь