ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 грудня 2019 року м.Херсон Справа 923/1043/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. розглянувши справу за позовом: Прокурора-керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області м.Берислав, Херсонська область в інтересах держави

до Відповідача-1: Нововоронцовської селищної ради Херсонської області 74200, смт. Нововоронцовка, вул. Суворова,4, ідентифікаційний код юридичної особи

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія Груп», 74232, Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Гаврилівка, вул.Приморська,67, ідентифікаційний код юридичної особи

про визнання недійсним рішення та договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку

в с т а н о в и в:

Прокурор-керівник Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Відповідача-1 Нововоронцовської селищної ради Херсонської області та Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія Груп» ( Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Гаврилівка ) про визнання недійсним рішення та договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Прокурор просить суд винести рішення, яким

- визнати недійсним пункт 2 рішення Нововоронцовської селищної ради № 556 від 22.04.2019, яким надано ТОВ «Таврія Груп» в оренду, строком на 10 (десять) років, земельну ділянку, площею 1,0000 га, для обслуговування нежитлової будівлі насосної станції, яка розташована по вул. Приморська,1, в смт АДРЕСА_1 Нововоронцовського АДРЕСА_2 області та встановлено розмір орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1, 0000 га, із земель комунальної власності, по вул. Приморській, 1, наданої для обслуговування нежитлової будівлі насосної станції, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0315, укладений між Нововоронцовською селищною радою та ТОВ «Таврія Груп».

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія Груп» повернути земельну ділянку площею 1,000га, по вул. Приморській, Г, кадастровий номер :01:001:0315 вартістю 499 999,76 грн. до земель комунальної власності.

Позовні вимоги мотивовані порушенням встановленого у державі порядку надання у користування земель комунальної власності, а саме надання в оренду земельної ділянки комунальної власності у розмірі, що значно перевищує площу належного Відповідачеві-2 нерухомого майна та без проведення аукціону (земельних торгів).

Разом з позовною заявою Прокурором-керівником Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області подано заяву про забезпечення позову, а саме - накласти арешт на земельну ділянку площею 1,000 га, кадастровий номер :01:001:0315 вартістю 499 999,76 грн., яка розташована на території Нововоронцовської селищної ради Херсонської області та заборонити всім державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельної ділянки площею 1,000 га, кадастровий номер :01:001:0315 вартістю 499 999,76 грн., яка розташована на території Нововоронцовської селищної ради Херсонської області.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову,Прокурор-керівник Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області вважає, що є підстави допускати, що ТОВ «Таврія Груп» може здійснити відчуження спірної ділянки на користь інших осіб або вчинити дії щодо її поділу чи об`єднання з іншою ділянкою (ділянками) або отримати дозвільні документи на її забудову та розпочати забудову, що унеможливить у подальшому виконання судового рішення в частині витребування ділянки на користь держави.

Так само , на переконання Прокурора , арешт спірної земельної ділянки забезпечить неможливість подальшого її відчуження, а заборона державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ділянки забезпечить можливість уникнути внесення до Державного земельного кадастру відомостей про нову сформовану ділянку внаслідок об`єднання чи поділу спірної земельної ділянки.

Дослідивши наведені у заяві доводи та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Дійсно, згідно зі статтею 136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (пункти 1, 2, 10 зазначеної норми).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, Прокурор послається на такі обставини:

- є підстави допускати, що ТОВ «Таврія Груп» може здійснити відчуження спірної ділянки на користь інших осіб або вчинити дії щодо її поділу чи об`єднання з іншою ділянкою (ділянками) або отримати дозвільні документи на її забудову та розпочати забудову, що унеможливить у подальшому виконання судового рішення в частині витребування ділянки на користь держави.

- арешт спірної земельної ділянки забезпечить неможливість подальшого її відчуження, а заборона державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ділянки забезпечить можливість уникнути внесення до Державного земельного кадастру відомостей про нову сформовану ділянку внаслідок об`єднання чи поділу спірної земельної ділянки.

Отже, наведені вище обставини, на думку Прокурора, свідчать про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб, викладений у відповідній заяві.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 2 ГПК встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у даному разі прокурор звернувся до суду з позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення якої вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має бути застосована підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд оцінює обгрунтованість доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обгрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до статті 236 ГПК судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Окрім законності та обґрунтованості, рішення повинно відповідати й іншим вимогам, до яких належать вичерпність (повнота), визначеність, точність, зрозумілість. Рішення повинно бути зрозумілим не лише для суду, який його ухвалив, а й для усіх інших осіб.

Суд зазначає, що Прокурором до заяви про забезпечення позову додано лише оригінал платіжного документу про сплату судового збору. Ані до даної заяви, ані до позову не додано доказів того, що відповідачі розпочали процедуру відчуження спірної ділянки на користь інших осіб або вчиняють будь-які дії щодо її поділу чи об`єднання з іншою ділянкою (ділянками) або звернулись за отриманням дозвільних документів на її забудову та розпочали забудову , що унеможливить у подальшому виконання судового рішення в частині витребування ділянки на користь держави.

Не надано доказів подання відповідачами державним реєстраторам документів на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо ділянки для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про нову сформовану ділянку внаслідок об`єднання чи поділу спірної земельної ділянки.

При цьому суд враховує, що передана в оренду Відповідачу-2 земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, а процес відчуження права оренди, поділу чи об`єднання з іншою ділянкою (ділянками) є тривалим.

З доданої до позовної заяви копії договору оренди землі від 26.04.2019р. вбачається, що його умови не містять положень про можливість передачі орендарем землі в суборенду або відчуження права оренди.

Відтак, заява про забезпечення позову грунтується на ймовірних припущеннях та викладене у заяві не підтверджується будь-якими доказами. В порушення вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України, до заяви про забезпечення позову належних і допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин не додано.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із подальшими змінами) (надалі - Постанова) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно абз. 2, 3, 4 пункту 3 зазначеної Постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 137 ГПК України: «Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.»

У зв`язку з не належним обґрунтуванням Прокурором необхідності вжиття обраних ним заходів забезпечення позову, заява про забезпечення позову до подання позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 42, 46, 136, 140, 234, 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

1. Відмовити у забезпеченні позову за заявою Прокурора-керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області про накладення арешту на земельну ділянку площею 1,000 га, кадастровий номер :01:001:0315 вартістю 499 999,76 грн., яка розташована на території Нововоронцовської селищної ради Херсонської області та заборону всім державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельної ділянки площею 1,000 га, кадастровий номер :01:001:0315 вартістю 499 999,76 грн., яка розташована на території Нововоронцовської селищної ради Херсонської області.

2. Відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання повного тексту ухвали, відповідно до приписів ст. 255 - 257 та п. 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 04.12.19.

Суддя Пінтеліна Т.Г.