ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

закриття провадження у справі

05.12.2019 Справа № 904/3297/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК АТЛАНТ", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Белебеєвський завод" АВТОНОРМАЛЬ", Республіка Башкортостан, Російська Федерація

про стягнення заборгованості у розмірі 3 497,28 дол. США

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Белебеєвський завод «Автонормаль» (Російська Федерація, республіка Башкортостан) про стягнення заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом на поставку комплектуючих виробів № 8 від 22.01.2018 року в сумі 3 497,28 доларів США, що еквівалентно 90 283,33 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, Позивач посилався на п. 11.1. Контракту № 8, в редакції Додаткової угоди № 1/1 від 06.07.018 року, (засвідчена копія подана до позову), за змістом якого сторони погодили, що всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають із даного контракту, в тому числі стосовно його розірвання, виконання або недійсності підлягають розгляду в Господарському суді Дніпропетровської області, рішення якого є обов`язковим для сторін контракту.

Таким чином, Позивач вважав, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», яка передбачає, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, в тому числі у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, даний спір підлягає вирішення в Господарському суді Дніпропетровської області.

13.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовчі засідання призначено на 21.11.2019 року та 05.12.2019 року.

Відповідач подав суду заперечення на позовну заяву, за змістом яких зазначив, що за погодженими сторонами умовами контракту № 8 від 22.01.2018 року, усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього контракту, чи в зв`язку з ним, у тому числі які стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають розгляду в Арбітражному суді м. Москви відповідно до регламенту, рішення якого є остаточним для обох сторін (п. 11.1. Контракту).

За викладених вище обставин, відповідач просив суд передати справу на розгляд за нормами російського цивільного законодавства в арбітражний суд м. Москви.

16.10.2019 року до суду надійшов відзив по суті заявлених вимог, за змістом якого Відповідач зазначив, що Позивачем подано суду недостовірні докази, зокрема, Додаткову угоду № 1/1 до контракту № 8 про зміну умов щодо визначення підсудності та застосовуваного права.

За твердженнями Відповідача, зазначена додаткова угоди ним не підписувалася, в зв`язку із чим, він вимагав перевірити достовірність представленої позивачем копії Додаткової угоди № 1/1 від 06.07.2018 року та виключити її із числа доказів по справі, а також, розглянути питання щодо закриття провадження у справі у зв`язку з непідсудністю даного спору Господарському суду Дніпропетровської області.

З огляду на викладені заперечення Відповідача, ухвалою від 16.09.2019 року суд зобов`язав сторін надати примірники оригіналу спірного контракту та додаткових угод до нього протягом 10 днів, із дня отримання цієї ухвали.

В порушення вимог ухвали від 16.09.2019 року, яка одержана Позивачем 10.10.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 150), Позивач витребувані докази не подав.

В засіданні 21.11.2019 року представник Позивача - адвокат Нестеченко Д.С. повідомив суду, що відповідні оригінали будуть подані в наступне засідання суду.

Ухвалою від 21.11.219 року суд відклав підготовче засідання на раніше визначену дату (05.12.2019) та повторно зобов`язав Позивача представити суду оригінал додаткової угоди № 1/1 від 06.07.2018 року.

Позивач явку представника в засідання суду не забезпечив, витребуваних судом доказів не подав.

Згідно положень ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Зважаючи на те, що Відповідач у справі поставив під сумнів відповідність поданої Позивачем копії Додаткової угоди №1/1 до Контракту № 8, при цьому, на вимогу суду Позивач оригінал такого доказу не подав, зазначений доказ не приймається судом до уваги.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що Позивачем не доведено обставини, на які він посилається в обґрунтування підстави звернення з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, зокрема, не доведено існування угоди сторін, стосовно того, що всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з Контракту № 8, в тому числі стосовно його розірвання, виконання або недійсності підлягають розгляду в Господарському суді Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог ст. 366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України.

Питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі щодо визначення застосовуваного права; процесуальної правоздатності і дієздатності іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; підсудності судам України справ з іноземним елементом; виконання судових доручень; визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

За змістом ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» (Підстави визначення підсудності справ судам України), суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, в тому числі у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Як вище встановлено судом, Позивачем не доведено, що Контракт № 8, на підставі якого ґрунтуються заявлені вимоги, передбачає підсудності справ, що виникають при його виконанні судам України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що даний спір, стороною - відповідачем в якому є іноземна особа, не відноситься до юрисдикції господарських судів та підлягає вирішенню в арбітражному суді м. Москви, згідно погодженої сторонами умови п. 11.1. Контракту.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладені вище приписи закону, сплачена при подані даного позову сума судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи, що його сплатила

В судовому засіданні 05.12.2019 року прийнято вступну та резолютивну частину ухвали, згідно ст. 233 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 91, 231, 233, 234, 236, 366 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі .

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 09.12.2019.

Суддя О.В. Ліпинський