ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Черкаси справа № 925/1200/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Сахно І.В., за участю представників:

від позивача: Биченко І.Я. адвокат,

від відповідача: Лучинович І.В. адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Господарського суду Черкаської області в місті Черкаси в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАП-ПРОД», м. Черкаси

до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, м. Черкаси

про стягнення 15000 грн 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАП-ПРОД» (вул. Святотроїцька, 73, оф. 402, м. Черкаси, Черкаська область, ідентифікаційний код 41029424) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (вул. Гоголя, 251, м. Черкаси, Черкаська область, ідентифікаційний код 36299692) завданої шкоди неправомірними рішеннями та діями відповідача при проведенні процедури закупівлі в розмірі 15000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач поніс витрати для відновлення свого порушеного права на участь у процедурі закупівлі (прав на недискримінацію, прав на свободу підприємницької діяльності), які є виправданими, неминучими та фактично понесеними та які позивач вважає збитками та просить їх стягнути з відповідача в порядку ст. 1166, 1173 Цивільного кодексу України (також по тексту - ЦК України).

Ухвалою від 09.10.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб; розгляд справи в судовому засіданні призначив на 07.11.2019; відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження запропоновано надати суду відзив на позов, позивачу не пізніше 06.11.2019 відповідь на відзив на позов.

Відповідач 31.10.2019 подав до суду відзив на позов від 31.10.2019, у якому просить відмовити у позові, обґрунтовуючи тим, що позивач, як на підставу позовних вимог, посилається на ст. 1173 ЦК України, положення якої не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки в даному випадку відповідач виступає не як суб`єкт владних повноважень, не використовує владно-адміністративні функції, а як суб`єкт господарювання, дії якого направленні на встановлення господарських правовідносин. Заявлені позивачем до відшкодування витрати не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, так як понесені саме з метою реалізації свого права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, наявність якої останній не довів.

Ухвалою від 07.11.2019 Господарський суд Черкаської області розгляд справи у судовому засіданні відклав на 20.11.2019.

Відповідач 19.11.2019 подав до суду письмові пояснення, у яких посилаючись на сформовану судову практику, заперечує наявність умов для застосування положень ст. 1173 ЦК України.

Так, Верховний Суд у постанові від 02.03.2019 по справа № 916/336/17 зазначив, що у відповідності до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у даній справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 08.05.2018 по справа № 920/316/17, зазначивши, що у спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідач заперечує протиправність його рішень та дій щодо визначення умов тендерної документації у межах процедури закупівлі № UА-2019-07-17-000910-с.

По-друге, відповідач заперечує щодо наявності елементу «шкода».

Так, згідно з заявленим позовом, шкода у розмірі 15000,00 грн складається з плати за подання скарги відповідно до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі», оплати послуг ФОП Шевченко Г.М., з яким було укладено договір про надання правової допомоги № 29-19/101 від 29.04.2019.

Вказаний договір не містить відомостей про те, що виконавець є адвокатом, а відтак користується правом надання правової допомоги, що не надає підстав для стягнення плати за цим договором у якості витрат на правову допомогу.

Критерію необхідності та вимушеності не відповідають також витрати позивача за подання скарги відповідно до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» та не можуть бути віднесені до шкоди у розумінні ст. 1173 ЦК України.

Витрати на реалізацію права на оскарження процедури закупівлі, понесені позивачем ще до встановлення ухвалення органами Антимонопольного комітету України відповідного рішення. Проте, саме з моментом ухвалення цих рішень позивач пов`язує протиправність дій відповідача. Отже, спростовується твердження позивача про те, що подання скарги з метою захисту свого порушеного права було зумовлено протиправною поведінкою відповідача, а саме неправомірними діями щодо відхилення конкурсної пропозиції позивача під час здійснення процедури закупівлі.

По-третє, відповідач заперечує наявність причинного зв`язку між його діями та понесеними позивачем витратами, що є обов`язковою умовою настання відповідальності.

Позивач не зазначив, яке саме право порушено та яким чином воно було відновлено після понесення ним вказаних витрат. А отже позивачем не доведено, що вказані витрати були необхідними, розумними і достатніми для поновлення його правового становища. З зазначених підстав, такі витрати не можуть бути віднесені до збитків (ст. 22 ЦК України).

Позивач 20.11.2019 подав до суду відповідь на відзив № 155/11 від 18.11.2019, у якій відхиляє доводи відповідача про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 1173 ЦК України.

Відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 22 квітня 2019 року у справі № 925/1152/18 суд встановив, що до спірних правовідносин (шкоди завданої органом місцевого самоврядування під час проведення процедури закупівлі згідно з Законом України «Про публічні закупівлі») підлягає застосуванню ст. 1173 ЦК України.

Позивач 25.11.2019 подав до суду додаткові пояснення № 158/11 від 24.11.2019 відповідно до яких вважає, що відповідач порушив вимоги ч. 4 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якої тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Через відсутність в штаті підприємства юристів або інших фахівців у сфері права, позивач був змушений звернутися для захисту своїх прав до адвоката Шевченка Григорія Михайлович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3908, видане 29.10.2009 Київською міською КДКА), якому за надані послуги були сплачені кошти.

Позивач зазначає, що заявлені витрати були понесені з метою відновлення порушеного права позивача на участь у процедурі закупівлі, права на недискримінацію позивача по відношенню до інших учасників, права на свободу підприємницької діяльності та права на рівну участь у процедурі закупівлі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях; просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог і просив суд у задоволенні позову відмовити повністю з мотивів викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях.

У судовому засіданні, що відбулося 20.11.2019, суд оголосив перерву до 09 год 00 хв. 25.11.2019.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 25.11.2019 проголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Відповідач відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» 17 липня 2019 року було розмістив на веб-порталі «Прозорро» оголошення за № UА-2019-07-17-000910-с про проведення процедури закупівлі Код ДК 021:2015 - 15110000-2 М`ясо та відповідну тендерну документацію.

Відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі Уповноваженого органу, очікувана вартість закупівлі становить 3800300,00 грн.

Ознайомившись з умовами тендерної документації позивачем було встановлено, що його право на участь у цій закупівлі обмежено. Крім того, порушене право позивача брати участь у процедурах закупівель на рівних умовах та конституційне право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до п. 5 Розділу III Тендерної документації відповідачем були встановлені кваліфікаційні критерії до учасників, які унеможливлювали участь позивача у закупівлі, що змусило позивача у відповідності до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до органу оскарження.

За результатами проведеної правової експертизи кваліфікаційних вимог було встановлено, що не відповідають вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» та є дискримінаційними наступні вимоги:

1) вимога надати підтвердження виконання аналогічних поставок товару (м`яса) у такій же кількості (39400 кг) та тієї ж номенклатури (яловичина в/к, без кістки, свинина без кості, кури І ґатунку, печінка ялова, язик яловий), що і предмет закупівлі;

2) умова щодо відхилення пропозицій учасників на підставі інформації про негативний досвід виконання учасником аналогічних договорів, яка не міститься у тендерній пропозиції учасника та збирається з невизначених джерел;

3) вимога щодо обов`язкової наявності визначеного переліку посад.

Позивач 22 липня 2019 року у відповідності до положень ст. 23 Закону України «Про публічні закупівлі» через електронну систему закупівель «Прозорро» звернувся з вимогою UА-2019-07-17-000910-с.b1 з приводу неправомірності вимоги щодо обсягу аналогічних договорів, вимогою UА-2019-07-17-000910-с.b3 з приводу неправомірності вимоги щодо негативного досвіду та вимогою UА-2019-07-17-000910-с.b4 щодо обов`язкової наявності окремих посад, однак ці вимоги були відхилені відповідачем.

27 липня 2019 року до органу оскарження через електронну систему закупівель «Прозорро» позивач подав скаргу за вих. № 96/07 від 27.07.2019 (реєстраційний номер UА-2019-07-17-000910-с.b5).

Відповідно до пункту 9 статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами розгляду скарги орган оскарження має право: прийняти рішення про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі та про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення.

За результатами розгляду скарги UА-2019-07-17-000910-с.b5 постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 10960-р/пк-пз від 09.08.2019, відповідно до якого Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради було зобов`язано внести зміни до тендерної документації закупівлі за № UА-2019-07-17-000910-с, з метою усунення порушень, які викладені у мотивувальній частині рішення (зазначені вище).

Органом оскарження було встановлено, що дії відповідача в частині встановлення у Документації наведених вище вимог, порушують вимоги частини третьої статті 5 та частини четвертої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі», якими передбачена недискримінація учасників, а також, права та законні інтереси Скаржника (позивача у справі), пов`язані з його участю у Процедурі закупівлі, та принципи недискримінації учасників, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, передбачені статтею 3 Закону.

Відповідно до ч. 12 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» рішення органу оскарження набирають чинності з дня їх прийняття та є обов`язковими для виконання замовниками, особами, яких вони стосуються. Рішення органу оскарження може бути оскаржене суб`єктом оскарження, замовником у судовому порядку протягом 30 днів з дня його оприлюднення в електронній системі закупівель.

Рішення № 10960-р/пк-пз від 09.08.2019 у визначений законом строк відповідачем до суду не оскаржувалося.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» за подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 23 березня 2016 р. № 291 Київ «Про встановлення розміру плати за подання скарги» встановлено, що за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» справляється плата в таких розмірах: 5 тис. гривень - у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг.

Для відновлення свого порушеного права позивач звернувся зі скаргою UА-2019-07-17-000910-с.b5, за що було сплачено 5 тис. грн., що підтверджується платіжним дорученням № 609 від 19.07.2019.

Для проведення правової експертизи можливості оскарження та написання скарги щодо оскарження положень тендерної документації закупівлі за номером UА-2019-07-17-000910-с позивач з огляду на відсутність штатних фахівців звернувся до Фізичної особи-підприємця Шевченко Г.М. Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.07.2019 за Додатковим договором № 6 від 22.07.2019 до Договору про надання правової допомоги № 29-19/101 від 29.04.2019 позивач отримав відповідні послуги у повному обсязі, за що було сплачено 10 тис. грн., що підтверджується платіжним дорученням № 79 від 26.09.2019.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Отже, позивач зазначає, що вказані витрати зробив для відновлення свого права на участь у відкритих торгах у сфері публічних закупівель, яке було порушено неправомірними вимогами та діями відповідача, в частині встановлення Документації неправомірних та дискримінаційних вимог. Такі дії відповідача порушують вимоги частини третьої статті 5 та частини четвертої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі», якими передбачена недискримінація учасників, а також, права та законні інтереси позивача, пов`язані з його участю у Процедурі закупівлі, та принципи недискримінації учасників, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, передбачені статтею 3 Закону.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже витрати позивача, пов`язані з відновленням свого порушеного права, складають 15000,00 грн, які позивач відповідно до ст. 1166, 1173 ЦК України просить відшкодувати в повному обсязі.

Позивач вказує, що наявні збитки, протиправна поведінка заподіювача збитків, встановлена рішенням уповноваженого органу, причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача. При цьому позивач спирається на практику Великої Палати Верховного Суду - відповідно до п. 48 постанови від 14 травня 2019 року у справі № 918/843/17 орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень.

Отже, шкода позивачу була завдана відповідачем при здійсненні ними своїх повноважень, а тому підлягає відшкодуванню в порядку ст. 1173 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним грошових витрат (збитків) завданих неправомірними діями відповідача у процедурі закупівлі, отже, правовідносини, які виникли між сторонами у справі з приводу стягнення заявленої позивачем до стягнення суми, є позадоговірними, а тому до цих правовідносин застосовуються положення глави 82 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України до збитків відносяться, серед іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, передбачаються особливості відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до приписів даної статті така шкода відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Приймаючи до уваги спеціальну норму, викладену у ст. 1173 Цивільного кодексу України щодо наявності чи відсутності вини, наявність вини заподіювача шкоди презюмується.

Отже, оскільки вина заподіювача шкоди презумується, позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, факт заподіяння матеріальної шкоди та її розмір, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та матеріальною шкодою.

Так, незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі.

Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, відповідно до Положення, затвердженого рішення Черкаської міської ради від 13.03.2018 №2-3110, є виконавчим органом Черкаської міської ради, підконтрольний та підзвітний Черкаській міській раді, підпорядкований її виконавчому комітету та міському голові.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач відноситься до органів місцевого самоврядування.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що у спірних правовідносин не підлягає застосування ст. 1173 ЦК України, оскільки відповідач не виступав суб`єктом владних повноважень.

За результатами розгляду скарги UА-2019-07-17-000910-с.b5 постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (також по тексту Колегія) прийняла рішення № 10960-р/пк-пз від 09.08.2019 відповідно до якого Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради було зобов`язано внести зміни до тендерної документації за процедурою закупівлі «ДК 021:2015:15110000-2 М`ясо», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UА-2019-07-17-000910-с, з метою усунення порушень, які викладені у мотивувальній частині рішення.

Колегія встановила, що дії відповідача в частині встановлення у Документації наведених вище вимог, порушують вимоги частини третьої статті 5 та частини четвертої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі», якими передбачена недискримінація учасників, а також, права та законні інтереси Скаржника, пов`язані з його участю у Процедурі закупівлі, та принципи недискримінації учасників, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, передбачені статтею 3 Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Відповідно до ч. 9, 11 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами розгляду скарги орган оскарження має право:

прийняти рішення про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про закупівлі, передбаченої цим Законом) та про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства, або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

Орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, у якому зазначаються:

висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі;

висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні;

підстави та обґрунтування прийняття рішення;

у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника.

Оскаржуючи дії відповідача, позивач поніс витрати в сумі 5000,00 грн, які є обов`язковим платежем за подання скарги, а відтак знаходяться в причинному зв`язку із діями відповідача та 10000,00 грн за надання правової допомоги.

Заявлені вимоги за надання правової допомоги суд вважає обґрунтованими та такими, що сплачені позивачем для відновлення його порушеного права.

Досліджуючи питання причинного зв`язку між витратами позивача на внесення плати за подання скарги до органу оскарження, в тому числі правову допомогу, суд вважає, що такі витрати є об`єктивно необхідними, оскільки платіж є обов`язковим для ініціювання розгляду органом оскарження відповідної скарги, дії відповідача із встановлення неправомірних та дискримінаційних вимог за результатами їх оскарження визнані неправомірними згідно з рішенням № 10960-р/пк-пз від 09.08.2019, встановлені порушення прав позивача на участь у процедурі закупівлі, право на недискримінацію під час проведення процедури закупівлі, враховуючи, що відповідач самостійно зазначені порушення не виправив, а тому кошти, сплачені позивачем для відновлення його порушеного права, є збитками у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

Тобто, у даному випадку наявні збитки, протиправна поведінка заподіювача збитків, встановлена рішенням уповноваженого органу, причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача.

Суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджений повний склад правопорушення, який є умовою відшкодування позивачеві збитків у розмірі 15000,00 грн, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача цих коштів є обґрунтованими та правомірними.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності критерію необхідності та вимушеності витрат позивача через подання скарги відповідно до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки та подана за ініціативи позивача, оскільки таке право прямо передбачене Законом України «Про публічні закупівлі».

Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо відсутності у договорі про надання правової допомоги ФОП Шевченком Г.М. посилання на те, що останній мав статус адвоката, оскільки навіть за умов відсутності у нього права на заняття адвокатською діяльністю він не був би позбавлений надавати правову допомогу згідно з договором про надання правової допомоги № 29-19/101 від 29.04.2019.

Також, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачена позивачем за подання позову сума судового збору підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

За подання позовної заяви до суду позивачем сплачено 1921,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 84 від 26.09.2019, яке міститься в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 251, ідентифікаційний код 36299692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАП-ПРОД» (18001, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, 73, оф.402, ідентифікаційний код 41029424) 15000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) збитків, 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 02.12.2019.

Суддя О.В. Чевгуз