ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019м. ДніпроСправа № 904/4561/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька Теплоцентраль", м . Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Артемовича Павла Володимировича, м. Кривий Ріг

про стягнення основного боргу у розмірі 9 980,60грн., інфляційний втрат у розмірі 600,37грн., 3% річних у розмірі 298,33грн., пені у розмірі 961,69грн., 7% штрафу у розмірі 339,04грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Артемовича Павла Володимировича (далі - відповідач) про стягнення основного боргу у розмірі 9 980,60грн., інфляційних втрат у розмірі 600,37грн., 3% річних у розмірі 298,33грн., пені у розмірі 961,69грн., 7% штрафу у розмірі 339,04грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.19 відкрито провадження у справі № 904/4561/19 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 04.11.19.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення їх доводів.

13.03.2014 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", (далі - позивач, теплопостачальна організація - продавець) та Фізичною особою-підприємцем Артемович Павло Володимировичем (далі - відповідач, споживач - покупець) укладено Договір №1600 купівлі-продажу теплової енергії (далі - Договір).

Позивач свої зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№ 5237 від 31.12.17р. на загальну суму 952,06 грн.;

№ 186 від 31.01.18р. на загальну суму 1383,17грн.;

№ 1280 від 28.02.18р. на загальну суму 1239,47грн.;

№ 2372 від 31.03.18р. на загальну суму 1329,29грн.;

№4631 від 30.11.18р. на загальну суму 808,34грн.;

№5779 від 31.12.18р. на загальну суму 1329,29грн.;

№277 від 31.01.19р. на загальну суму 1473,09грн.;

№1372 від 28.02.19р. на загальну суму 1046,24грн.;

№3595 від 31.03.19р. на загальну суму 857,58грн.;

№4615 від 25.04.19р. на загальну суму 137,21грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати розрахунків за спожиту теплову енергію не виконав, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість в сумі 9 980,60грн.

Крім того, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором №1600 купівлі-продажу теплової енергії від 12.06.2014, позивач нарахував інфляційні втрати у розмірі 600,37грн., 3% річних у розмірі 298,33грн., пеню у розмірі 961,69грн., 7% штрафу у розмірі 339,04грн.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2014 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", (далі - позивач, теплопостачальна організація - продавець) та Фізичною особою-підприємцем Артемович Павло Володимировичем (далі - відповідач, споживач - покупець) укладено Договір №1600 купівлі-продажу теплової енергії (далі - Договір).

Відповідно до підпункту.1.1. Договору теплопостачальна організація - продавець бере на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленим тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно пункту 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору в гарячій воді та на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року.

Підпунктом 3.2.5 Договору передбачено обов`язок споживача-покупця виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно з пункту 4.2.5 Договору, теплопостачальна організація-продавця зобов`язана виписувати рахунки споживачеві-покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти здачі-прийняття послуг, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті в підписаному або в не підписаному вигляді до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом.

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації-продавця та споживача-покупця або за домовленістю сторін в іншому місці (п. 5.2 Договору).

Межа балансової належності (експлуатаційної відповідальності) сторін оформлюється у вигляді акта зі схемами теплових мереж, підписаного у двосторонньому порядку, який є невід`ємною частиною договору та не може бути змінено в односторонньому порядку (п. 5.3 Договору).

Пунктом 5.8 договору визначено, що у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень по опалюванню та гарячому водопостачанню з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Згідно з пункту 6.1 Договору розрахунки за теплову енергію, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 6.2 Договору).

Пунктом 6.3 Договору сторони узгодили, що оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів шляхом 30 відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором. Остаточний розрахунок за фактичну спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем споживання теплової енергії. Тариф на постачання теплової енергії з 01.10.2011 складає 256,25 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Відповідно до пункту 6.5 Договору, у випадку, якщо у споживачів-покупців, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача-покупця у розрахунковому періоді. Розрахунки здійснюються згідно пункту 6.3 Договору.

Цей Договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2014, з урахуванням частин 3 статті 631 Цивільного кодексу України. Договір припиняє свою дію у випадках: - закінчення строку, на який він був укладений; - взаємної згоди сторін про його припинення; - прийняття відповідного рішення Господарським судом; - ліквідацією однієї із сторін (пункт 10.1 Договору).

Згідно з пунктів 10.2, 10.3 Договору, припинення дії договору не звільняє споживача покупця від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу.

У Додатку №2 до Договору сторони погодили умови припинення постачання теплової енергії.

Позивач свої зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№ 5237 від 31.12.17р. на загальну суму 952,06 грн.;

№ 186 від 31.01.18р. на загальну суму 1383,17грн.;

№ 1280 від 28.02.18р. на загальну суму 1239,47грн.;

№ 2372 від 31.03.18р. на загальну суму 1329,29грн.;

№4631 від 30.11.18р. на загальну суму 808,34грн.;

№5779 від 31.12.18р. на загальну суму 1329,29грн.;

№277 від 31.01.19р. на загальну суму 1473,09грн.;

№1372 від 28.02.19р. на загальну суму 1046,24грн.;

№3595 від 31.03.19р. на загальну суму 857,58грн.;

№4615 від 25.04.19р. на загальну суму 137,21грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати розрахунків за спожиту теплову енергію не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість в сумі 9980,60грн.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідачем доказів сплати заборгованості не надано. З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9980,60грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частини 2 статті 217 та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 7.2.7. Договору, за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7-ми відсотків вказаної суми. Період, за який нараховується штрафні санкції, становлять три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонами у три роки.

Позивачем нараховано пеню у сумі 961,69грн. за загальний період з 21.12.18 по 25.09.19.

Позовні вимоги щодо стягнення пені у сумі 961,69грн. не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що у Договорі купівлі-продажу теплової енергії №1600 від 12.03.2014 не визначено та не зафіксовано розмір пені, а лише зазначено граничний розмір такої пені, який не може перебільшувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Також, позивач нарахував штраф у розмірі 7% в сумі 339,04грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, Господарський суд встановив, що останній відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи та не містить арифметичних помилок.

З урахуванням викладеного, Господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% в сумі 339,04грн. підлягає задоволенню.

Також, позивачем нараховано відповідачу 3% річних за загальний період з 22.01.18 по 25.09.19 у сумі 298,33грн. та інфляційні втрати за загальний період з 01.02.18 по 01.06.19 у сумі 600,37грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 298,33грн. та інфляційних втрат у розмірі 600,37грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Господарський суд вирішив позовні вимоги позивача до відповідача задовольнити частково.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240-241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Артемовича Павла Володимировича про стягнення основного боргу у розмірі 9 980,60грн., інфляційних втрат у розмірі 600,37грн., 3% річних у розмірі 298,33грн., пені у розмірі 961,69грн., 7% штрафу у розмірі 339,04грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Артемовича Павла Володимировича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 9 980,60грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят грн. 60 коп.), 3% річних у сумі 298,33грн. (двісті дев`яносто вісім грн. 33 коп.), інфляційні втрати у сумі 600,37грн. (шістсот грн. 37 коп.), 7% штрафу у сумі 339,04грн. (триста тридцять дев`ять грн. 04 коп.) та судовий збір у сумі 1 769,24грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять грн. 24 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850).

Боржник: Фізична особа-підприємець Артемовича Павла Володимировича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 05.12.2019.

Суддя Н.Е. Петренко