РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.12.2019Справа № 910/11216/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г. П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/11216/19

За позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «Київцентраеро» (аеропорт; 08300, Київська обл., місто Бориспіль)

До ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Про стягнення заборгованості у розмірі 27640, 93 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний цент «Київцентраеро» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 27 640, 93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором №160078 від 01.03.2016 про відшкодування витрат орендодавця на надання комунальних послуг орендарю, а саме в частині оплати наданих Позивачем послуг за січень-квітень 2018 року. У зв`язку з цим Позивач просить стягнути з Відповідача суму заборгованості у розмірі 27 640, 93 грн, з яких 21 061, 93 грн - основна заборгованість; 2 057, 30 грн - інфляційні збитки; 846, 46 грн - проценти від простроченої суми; 3 675, 24 грн - пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 позовну заяву було залишено без руху. Встановлено Позивачі строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали шляхом: 1) подання до суду письмової заяви із зазначенням ідентифікаційного коду позивача; 2) надати підтвердження щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; 3) надати оригінал довіреності № 1-22-5828 від 03.12.2018, копію якої додано до позовної заяви; 4) надати належні докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача (опису вкладення із зазначенням номеру накладної).

24.09.2019 від Позивача надійшла заява на усунення недоліків, якою останній усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 17.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, з огляду на малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, ціну позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на підставі ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, без проведення судового засідання та виклику сторін, запропоновано сторонам надати докази по справі та повідомлено, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду у строк до 25.10.2019.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою отримання відомостей про місцезнаходженню Відповідача Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.08.2019 запросив в Центра надання адміністративних послуг Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві надати відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

06.09.2019 через відділ канцелярії суду від Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації надійшов лист (№1/34/502 від 30.08.2019) в якому зазначалося, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 02.11.1995 по 10.07.2019.

Інші відомості про місцезнаходження Відповідача суду не відомі та в матеріалах справи не містяться.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, відповідно до вище сказаного Господарський суд міста Києва направив відповідачу поштовий конверт 554 з ухвалою про відкриття провадження у справі 910/11216/19 від 25.09.2019 за останньою відомою адресою місця проживання Відповідача, а саме: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з наявного в матеріалах справи поштового повернення, ухвала суду від 25.09.2019 була повернена до Господарського суду м. Києва 04.11.2019, оскільки закінчився встановлений строк зберігання.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі № 910/11216/19 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Приписами ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, між 01.03.2016 між Позивачем, як орендодавцем та Відповідачем, як орендарем було укладено Договір про відшкодування витрат орендодавця на надання комунальних послуг орендарю № 160078 (далі за текстом - договір), за яким орендодавець забезпечує електропостачання, водопостачання та водовідведення для роботи технологічного обладнання їдальні, переданого в оренду орендареві, та розміщеного в орендованих приміщеннях, а орендар користується орендованим обладнанням та бере участь у витратах орендодавця на виконання вказаних послуг (п. 1.1. Договору).

Також сторонами було укладено додаток №1 до Договору за яким сторони розрахували середньомісячну суму відшкодування комунальних витрат орендодавця на орендоване обладнання (станом 01.03.2016) в розмірі - 4 272, 59 грн.

Предметом Договору відповідно до рахунків - фактури, актів виконаних робіт, додатків до Договору та п. 1.1. Договору є комунальні послуги з електропостачання, водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 2.1.1., 2.1.2. та 2.1.3. орендодавець зобов`язаний: забезпечити орендаря безперебійним постачанням електричною енергією; забезпечити орендаря безперебійним водопостачанням та водовідведенням; у разі виникнення несправностей обладнання, комунікацій, не пізніше п`яти календарних днів з моменту отримання заявки від орендаря забезпечити усунення цих несправностей, тобто виконання ремонту, заміни пошкоджених комунікацій, тощо.

В свою чергу орендар відповідно до п. 2.2.1., 2.2.3., 2.2.4., 2.2.8. Договору зобов`язаний: дотримуватися вимог установлених правил користування орендованим обладнанням за цим Договором; своєчасно інформувати орендодавця про виявлені неполадки елементів орендованого обладнання та відповідних комунікацій електропостачання, водопостачання та водовідведення; своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю плату за надані послуги; відшкодовувати орендодавцю в повному розмірі вартість всіх збитків від пошкодження елементів технічного обладнання орендованих приміщень, а також орендованого обладнання, які сталися з вини орендаря.

Згідно з п. 3.4. Договору, до 15 числа місяця наступного за звітним, сторони підписують акт здачі-прийняття виконаних послуг за Договором за поточний місяць. При цьому, обов`язок складати акти покладається на орендодавця, який зобов`язаний надати проект акту орендареві не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, а орендар повинен підписати акт та повернути його орендодавцю протягом п`яти календарних днів, або у цей же термін обґрунтовано відмовити у його підписанні.

На виконання вимоги п. 3.4. Договору, сторонами було підписано наступні акти виконаних робіт (послуг): №28 за січень 2018 від 31.01.2018 на суму 5 331,66 грн; №14187 за лютий 2018 від 28.02.2018 на суму 5 404,01 грн; №14243 від 31.03.2018 на суму 5 318,08 грн; №14298 за квітень 2018 від 27.04.2018 на суму 5 008, 18 грн.

Відповідно до п. 3.5. Договору, місячна сума оплати за надані послуги перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним, згідно направленого орендодавцем рахунку-фактури, здійсненого на підставі акту здачі-прийняття виконаних послуг, підписаного сторонами.

Плата за надані послуги перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, стягується орендодавцю відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 4.1. Договору)

Як зазначено в п. 4.6. та 4.7. Договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань по цьому Договору, якщо це невиконання буде наслідком форс-мажорних обставин таких, як повінь, пожежа, землетрус та інші стихійні лиха, ембарго, військові дії або зміни законодавства, які виникли після укладання цього Договору. Факт дії обставин непереборної сили підтверджується відповідними документами. У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше 30 днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір.

Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 26.07.2016 (п. 5.1. Договору). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на кожний наступний термін на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п. 5.4. Договору).

Згідно з п. 5.2. договору, зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надання на розгляд іншою стороною. Зміни або доповнення до цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін.

21.09.2016 сторони уклали додаткову угоду №1 про внесення змін та доповнень до Договору №160078 від 01.03.2016, відповідно до якої сторони дійшли згоди додаток №1 до Договору замінити додатком №2.

Відповідно до додатка №2 від 21.09.2016, сторони розрахували середньомісячну суму відшкодування комунальних витрат орендодавця на орендоване обладнання (станом 01.09.2016) в розмірі - 4 695, 48 грн.

Відповідно до п. 5.7. Договору, чинність цього договору припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено; - загибелі орендованого майна; - достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням арбітражного суду; - в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

27.04.2018 сторони уклали додаткову угоду №2, відповідно до якої, сторони домовилися припинити дію Договору 27.04.2018.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 7 ст.180 Господарського кодексу України визначено, що строк дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачене інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 4.6. Договору, спори, які виникають за цим Договором або у зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу обумовлені в Договорі послуги, що підтверджується підписаними сторонами актами виконання робіт (послуг) №28 від 31.01.2018 на суму 5 331, 66 грн, №14187 від 28.02.2018 на суму 5 404, 01 грн, №14243 від 31.03.2018 на суму 5 318, 08 грн, №14298 від 27.04.2018 на суму 5 008, 18 грн. Отже, таким чином загальна вартість наданих послуг складає - 21 061, 93 грн.

Відповідачем його зобов`язання щодо оплати наданих послуг в строк обумовлений Договором виконані не були, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 21 061, 93 грн основного боргу, 3 675, 24 грн загальна сума пені за період прострочення з 21.02.2018 по 18.11.2018, 846, 46 грн загальна сума 3% річних за період прострочення з 21.02.2018 по 06.08.2019, 2 057, 30 грн загальна сума інфляційних витрат за період прострочення з 21.02.2018 по 06.08.2019.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір укладений сторонами є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 та 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який діяв на момент виникнення правовідносин сторін) встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Як встановлено судом Позивач на виконання умов Договору №160078 від 01.03.2016 надав обумовлені в ньому послуги Відповідачу.

Згідно з п. 3.4. Договору, до 15 числа місяця наступного за звітним, сторони підписують акт здачі-прийняття виконаних послуг за Договором за поточний місяць. При цьому, обов`язок складати акти покладається на орендодавця, який зобов`язаний надати проект акту орендареві не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, а орендар повинен підписати акт та повернути його орендодавцю протягом п`яти календарних днів, або у цей же термін обґрунтовано відмовити у його підписанні.

На виконання вимоги п. 3.4. Договору, сторонами було підписано наступні акти виконаних робіт (послуг) копії яких наявні в матеріалах справи, а саме: №28 від 31.01.2018 на суму 5 331, 66 грн; №14187 від 28.02.2018 на суму 5 404, 01 грн; №14243 від 31.03.2018 на суму 5 318, 08 грн; №14298 від 27.04.2018 на суму 5 008, 18 грн.

Відповідно до п. 3.5. Договору, місячна сума оплати за надані послуги перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним, згідно направленого орендодавцем рахунку-фактури, здійсненого на підставі акту здачі-прийняття виконаних послуг, підписаного сторонами.

На виконання умови п. 3.5. Договору, Позивачем були складені рахунки-фактури, а саме: рахунок-фактура №54 від 31.01.2018; рахунок-фактура №228 від 28.02.2018; рахунок-фактура №386 від 31.03.2018; рахунок-фактура №554 від 27.04.2018.

Проте як зазначає Позивач, Відповідачем його обов`язки по оплаті послуг виконані не були, докази які б підтверджували сплату послуг та спростовували позивні вимоги Відповідачем до суду не надані.

Таким чином відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання.

У відповідності до п. 2.2.4. Договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю плату за надані послуги.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом.

Таким чином, факт наявності боргу у Відповідача перед позивачем в сумі 21 061, 93 грн належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований, строк виконання зобов`язання відповідно до п. 3.5. Договору настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмірі 21 061, 93 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення з Відповідача пені по акту виконаних робіт №28 від 31.01.2018 та рахунку-фактури №54 від 31.01.2018 за період прострочення з 21.02.2018 по 21.08.2018 в сумі - 907, 11 грн, по акту виконаних робіт №14187 від 28.02.2018 та рахунку-фактури №228 від 28.02.2018 за період прострочення з 21.03.2018 по 21.09.2018 в сумі - 944, 00 грн, по акту виконаних робіт №14243 від 31.03.2018 та рахунку-фактури №386 від 31.03.2018 за період прострочення 23.04.2018 по 23.10.2018 в сумі - 933, 36 грн, по акту виконаних робіт №14298 від 27.04.2018 та рахунку-фактури №554 від 27.04.2018 за період прострочення 18.05.2018 по 18.11.2018 в сумі - 890, 77 грн. Загальна сума пені, яку просить стягнути Позивач, складає 3 675, 24 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з Відповідача 3% річних на загальну суму - 846, 46 грн (по акту виконаних робіт №28 за період заборгованості 21.02.2018 - 06.08.2019 на суму - 233, 13 грн; по акту виконаних робіт №14187 за період заборгованості 21.03.2018 - 06.08.2019 на суму - 223, 86 грн; по акту виконаних робіт №14243 за період заборгованості 23.04.2018 - 06.08.2019 на суму - 205, 88 грн; по акту виконаних робіт №14298 за період заборгованості 18.05.2018 - 06.08.2019 на суму - 183, 59 грн) та інфляційних витрат на загальну суму - 2 057, 30 грн (по акту виконаних робіт №28 за період заборгованості 21.02.2018 - 06.08.2019 на суму - 591, 72 грн; по акту виконаних робіт №28 за період заборгованості 21.02.2018 - 06.08.2019 на суму - 534, 43 грн; по акту виконаних робіт №14243 за період заборгованості 23.04.2018 - 06.08.2019 на суму - 479, 55 грн; по акту виконаних робіт №14298 за період заборгованості 18.05.2018 - 06.08.2019 на суму - 451,60 грн).

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

За змістом з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що плата за надані послуги перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, стягується орендодавцю відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Пунктом 10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Судом встановлено, що Відповідачем було допущено прострочення строків оплати визначених п. 3.5 Договору, оплата за надані послуги здійснена вчасно не була, відповідно є підстави для стягнення з Відповідача пені за період прострочення.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Перевіривши розрахунки пені у сумі 3 675, 24 грн, 3% річних у сумі 846 ,46 грн та інфляційних витрат у сумі 2 057, 30 грн, здійснених Позивачем судом встановлено, що вони є арифметично вірними, а тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, щодо оплати наданих послуг, щодо неможливості виконати зобов`язання внаслідок непереборної сили у відповідності до вимог п.4.6. та п. 4.7. Договору або будь-яких інших доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 75, 76, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «Київцентраеро» до ОСОБА_1 про стягнення 27 640, 93 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (поштова адреса: аеропорт, 08300, Київська обл.., місто Бориспіль; місцезнаходження: 08324, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора; ідентифікаційний код 13738233) в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «Київцентраеро» суму основного боргу у розмірі 21 061 (двадцять одна тисяча шістдесят одна) грн 93 коп., пеню у розмірі 3 675 (три тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн 24 коп., 3% річних у розмірі 846 (вісімсот сорок шість) грн 46 коп., інфляційні збитки у розмірі 2 057 (дві тисячі п`ятдесят сім) грн 30 коп. та судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко