УХВАЛА

27 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 905/1926/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Стратієнко Л.В., Ткач І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про зупинення виконання рішення Господарського суду Донецької області

(головуючий - Чернова О.В., судді - Шилова О.М., Величко Н.В.)

від 10.06.2019

в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 64 069,70 грн

у справі за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

про стягнення збитків у сумі 3 931 620,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.06.2019 у справі № 905/1926/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

11.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 10.06.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 15.11.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 10.06.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 905/1926/18 призначено до розгляду на 15.01.2020.

22.11.2019 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить зупинити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 10.06.2019 у справі № 905/1926/18 в частині стягнення з нього витрат на правничу допомогу в розмірі 64 069,70 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

В обґрунтування заяви скаржник зазначає, що 04.11.2019 головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу від 15.10.2019 у справі № 905/1926/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" витрат на правничу допомогу в розмірі 64 069,70 грн.

Заявник стверджує, що у разі задоволення касаційної скарги, підстави для стягнення цих витрат будуть відсутні, а відтак виникне необхідність вирішувати питання про поворот виконання рішення.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 10.06.2019 у справі № 905/1926/18 в частині стягнення з нього витрат на правничу допомогу в розмірі 64 069,70 грн, дійшов висновку, що підстави для задоволення відсутні.

Відповідно до статті 1, частин 1, 2 статті 8 Конституції України Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

Органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 6, частина 2 статті 19 Конституції України).

Частиною 1 статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 294 Господарського процесуального кодексу України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення.

Тобто, законодавець не обмежив дискреційні повноваження судів щодо підстав для зупинення виконання оскарженого рішення суду. Водночас, Верховний Суд виходить з того, що особливістю таких ухвал суду касаційної інстанції є те, що вони приймаються лише на стадіях виконання судового рішення, тобто, після ухвалення судового рішення у справі, що набрало законної сили. Оскільки однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України), свобода судового розсуду у такому випадку не є необмеженою. Суд має право вчинити відповідні дії, але лише у виняткових випадках, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому, сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

Суд касаційної інстанції, розглянувши доводи, викладені в заяві, не вбачає підстав для її задоволення, оскільки заявник не навів достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного рішення. Жодних доказів в обґрунтування того, що відмова в задоволенні заяви про зупинення виконання оскаржуваного рішення призведе до неможливості здійснення повороту виконання рішення заявник не надав.

Керуючись статтями 234, 294, 332 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 10.06.2019 у справі № 905/1926/18 в частині стягнення з нього витрат на правничу допомогу в розмірі 64 069,70 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Л. Стратієнко

І. Ткач