ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.19 Справа № 917/1141/19

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України», адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, пр т Повітрофлотський, 54; поштова адреса: 03057, м. Київ, вул. Є Мірошниченко, 10,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудіко», 36039, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 77 А,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», 37600, Полтавська обл., м. Миргород, вул. Нафтовиків, 1,

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя: Мацко О.С.

Секретар судового засідання: Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: Чуб М .В. (див. протокол);

від відповідача: Полтавцева А.С., Кобець І.А.;

від третьої особи: відсутні.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудіко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.07.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження

12.11.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не повернув Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» майно, отримане по договору користування № 2/17 від 12.04.2017 р.

У відзиві № 2009-1 від 20.09.2019 р. відповідач не визнає позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що 30.06.2017 року ТОВ «Рудіко» повернуло розпоряднику майна авто техніку, прийняту в користування за договором № 2/17 від 12.04.2017 р.

Також відповідачем було подано до суду копію Акта здачі-приймання майна від 30.06.2017 року. У зв"язку з неналежною якістю копії та відповідними запереченнями позивача та третьої особи, суд витребовував у відповідача оригінал вказаного Акту для огляду та належним чином вигогтовлену та завірену копію - для долучення до матеріалів справи. Однак відповідачем повідомлено про неможливість надання до суду оригіналу вказаного акта у зв`язку з тим, що пожежею на будівельному майданчику за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 40 було знищено низку документів, в тому числі договори та усі договірні документи ТОВ «Рудіко» за період з 14.07.2016 р. по 29.03.2019 р. На підтвердження зазначеної обставини відповідачем надано копії довідки ГУ ДСНС у Полтавській області № 01-2352/1504 від 05.04.2019 р., акта від 05.04.2019 р., договору підряду № 26/05 від 14.05.2018 р., договору оренди № 25/05 від 14.05.2018 р. та роздруківку з вебсайту «Полтавщина».

10.10.2019 року від ПАТ «НАК «Надра України» на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 09.10.2019 р. (вх. № 10959), у якій позивач просить відмовити в прийнятті до розгляду копії Акта здачі-приймання від 30.06.2019 р. та визнати обставину відсутності події передання майна від ТОВ «Рудіко» до ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» встановленою.

Також у заяві від 30.10.2019 р. (вх. № 11826 від 30.10.2019 р.) позивач повідомив про те, що станом на 30.06.2019 року повноваження в.о. директора ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» перейшли до арбітражного керуючого Авраменка І.М., у якого також на той час знаходилась печатка підприємства.

У зв`язку з наведеним, позивач вважає, що копія Акта здачі-приймання від 30.06.2019 р., що містить відмітку про його затвердження виконуючим обов`язки директора ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» ОСОБА_3 , не підтверджує факт повернення спірного майна третій особі у даній справі, є неналежним та недопустимим доказом.

В судовому засіданні 21.11.2019 року представник ПАТ «НАК «Надра України» заперечив проти участі в засіданні виконуючого обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудіко» ОСОБА_5, посилаючись на відсутність у нього повноважень на здійснення представництва від імені відповідача.

Однак, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво) та (або) через представника.

До матеріалів справи долучено оригінал наказу ТОВ «Рудіко» № 27 від 20.11.2019 р., яким обов`язки директора товариства на час відрядження останнього покладено на головного інженера ТОВ «Рудіко» ОСОБА_5 .

Таким чином, у даному судовому засіданні належним чином забезпечено представництво відповідача, що здійснюється виконуючим обов`язки директора товариства ОСОБА_5 в порядку самопредставництва, а також адвокатом.

У судовому засіданні 21.11.2019р. позивач на задоволенні позову наполягає; відповідач проти позову заперечує, вважаючи свої зобов"язання з повернення майна виконаними; третя особа, яка була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, явку представника у засідання не забезпечила, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

12.04.2017 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» (засновником якого є Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рудіко» було укладено договір користування майном № 2/17 (а.с. 36-38).

Предметом договору, відповідно до п. 1.1 останнього, є передача Розпорядником майна (ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка») Користувачу (ТОВ «Рудіко») в тимчасове платне користування майна згідно переліку (Додаток № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що майно передається у тимчасове платне користування Користувачу терміном до 31 грудня 2017 року, з дати підписання Акту приймання-передачі майна згідно переліку (Додаток № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору).

Згідно з актами приймання-передачі майна від 21.04.2017 р. та 22.06.2017 р. (а.с. 39-40) ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» передало, а ТОВ «Рудіко» прийняло в тимчасове платне користування наступне майно:

- бульдозер Т-130, державний номер НОМЕР_7, рік випуску 1983 (двигун № НОМЕР_8, номер шасі НОМЕР_4, колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_9 від 12.03.2003 року;

- автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_10 , колір бежевий, 1992 року випуску, кузов НОМЕР_11 (в акті вказано 1997р. випуску помилково, що підтверджено представниками сторін у засіданні).

Статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

26.12.2018 року ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» звернулось до ТОВ «Рудіко» з листом № 02-15/75 (а.с. 43-44), у якому, з огляду на закінчення строку дії Договору № 2/17 від 12.04.2017 р. та наявність заборгованості за вказаним договором в розмірі 1 279 320,00 грн., повідомило про припинення його дії 31 грудня 2018 року, необхідність проведення розрахунків за договором та повернення орендованого майна Розпоряднику.

12.02.2019 року Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» було складено Акт приймання-передачі права користування майном, що передано до Статутного капіталу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», та майна (а.с. 74-75), відповідно до якого позивач прийняв право користування майном, що було передано за договором № 2/17 від 12.04.2017 р. (трактор бульдозер Т-170), КРАЗ 65032 (самоскид). Про відсутність вказаного майна під час передачі прав на нього сторонами було складено відповідний акт (а.с. 76).

12.06.2019 року позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудіко» з вимогою (лист № 613/2/01/10, а.с. 82-85) про повернення зазначеного майна

За даними ПАТ «НАК «Надра України» відповідач спірне майно не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою про зобов`язання ТОВ «Рудіко» повернути Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» майно, отримане по договору користування майном № 2/17 від 12.04.2017 р., а саме: бульдозер, державний номер НОМЕР_7, рік випуску 1983 (двигун № НОМЕР_8, номер шасі НОМЕР_4 , колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_9 від 12.03.2003 року; автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_5 , рік випуску 1992, бежевого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 в технічно справному стані.

Перелік доказів, якими позивач обгрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір користування майном № 2/17 від 12.04.2017 р., акти приймання-передачі майна від 21.04.2017 р. та 22.06.2017 р. за вказаним договором, лист № 02-15/75 від 26.12.2018 р., Акт приймання-передачі права користування майном, що передано до Статутного капіталу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», та майна від 12.02.2019 р., Акт про відсутність майна від 12.02.2019 р., лист №02-11/11 від 19.02.2019р., лист № 613/2/01/10 від 12.06.2019 р. з доказами направлення відповідачу, довідка №602/2/01/05 від 10.06.2019р. про перебування спірного майна на балансі у позивача та його залишкову вартість, Постанова госпоарського суду Полтавської області від 27.06.2017р. у справі №917/966/15 про визнання третьої особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, Акт приймання-передачі печаток, штампів, бухгалтерської документації від директора третьої особи ОСОБА_8 до ліквідатора Авраменка І.М. від 29.06.2017р., довідка про дебіторську заборгованість відповідача за договором користування майном в сумі 1 153 600,00 грн. за період з 22.04.2017р. по 01.01.2019р. (надані третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача).

Перелік доказів, якими відповідач обгрунтовує заперечення проти позову: Акт здачі-приймання майна від 30.06.2017р., платіжні доручення №466 та №332, довідка ГУ ДСНС у Полтавській області № 01-2352/1504 від 05.04.2019 р., акт від 05.04.2019 р., договір підряду № 26/05 від 14.05.2018 р., договір оренди № 25/05 від 14.05.2018 р., акт приймання-передачі від 29.06.2017 р.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 4.10 договору користування майном № 2/17 від 12.04.2017 р. Користувач зобов`язується після закінчення строку дії даного Договору або після дострокового його розірвання не пізніше трьох днів повернути майно за свій рахунок на базу (м. Миргород, вул. Нафтовиків, 1) згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору, в технічно справному стані за Актом здачі-приймання, який підписується Сторонами даного Договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно договору, майно передається у тимчасове платне користування Користувачу терміном до 31.12.2017р. з дати підписання акту приймання-передачі майна. У випадку необхідності, термін тимчасового платного користування може бути продовжений або розірваний на підставі укладення сторонами додаткової угоди до цього договору. Згідно п.2.5 договору, у випадку продовження користування майном після закінчення терміну, встановленого у п.1.2. договору, користувач сплачує розпоряднику майна вартість користування майном в розмірі, передбаченому додатком №1, що є невід"ємною частиною договору, за кожну добу такого користування (додаток №1 до договору - арк.справи 41). Стаття 764 ЦК України імперативно встановлює: якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом 1 місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Доказів укладення додаткових угод сторонами не подано.

З посиланням на дані приписи, позивач та третя особа вважають, що договір було пролонговано до 31.12.2018р. Однак суд зазначає, що дане твердження є безпідставним, оскільки умовами договору та ст.764 ЦК передбачено поновлення його на той самий строк, на який він був укладений; цей строк обліковується з дати підписання акту приймання-передачі майна до 31.12. 2017р. Враховуючи дати підписання актів передачі майна - 21.04.2017р. та 22.06.2017р., очевидно, що договір укладався не на один рік, а на 8 міс і 10 днів (бульдозер) та 6 міс і 9 днів (самоскид). Тож, вирішуючи питання про пролонгацію договору, слід виходити саме з цих термінів, на які продовжувався договір. Як вбачається з матеріалів справи, перша вимога про повернення майна з оренди датована 26.12.2018р.,тобто, коли договір ще діяв. Проте чинне законодавство не містить заборони на повідомлення орендодавцем орендаря про закінчення договірних відносин після визначеного строку дії договору ще під час його дії. Відтак, якщо на дату закінчення строку дії договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку має місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Суд вважає, що істотне значення в цьому випадку має факт направлення такого повідомлення в межах відповідного строку, а також зміст самого повідомлення, оскільки воно обов"язково повинно бути спрямоване на припинення чи зміну умов договору оренди як відповідна форма вираження волевиявлення орендодавця. Саме така позиція викладена у постанові КГС ВС від 22.10.2019р №910/3705/19. З листів наймодавця від 26.12.2018р., від 17.01.2019р., від 19.02.2019р. вбачається наявність заперечень проти продовження договірних відносин з відповідачем, третя особа вважає договір припиненим та вимагає повернення майна. До справи додано докази направлення листів як на адресу відповідача, зазначену у договорі, так і на адресу державної реєстрації місцезнаходження; відповідач не спростував факт направлення на його адресу даних листів та не заперечував сам факт того, що у нього виник обов"язок по поверненняю майна з оренди.

Таким чином, після припинення договору користування майном № 2/17 від 12.04.2017 р. у відповідача виник обов`язок повернути орендоване майно в строки та в порядку, передбачені вказаним договором: не пізніше 3 днів за свій рахунок на базу наймодавця в технічно справному стані.

У відзиві № 2009-1 від 20.09.2019 р. відповідач стверджує, що ще 30.06.2017 року ТОВ «Рудіко» повернуло розпоряднику майна авто техніку, прийняту в користування за договором № 2/17 від 12.04.2017 р.

Дані заперечення відповідача судом не приймаються з огляду на наступне:

На підтвердження факту повернення позивачу орендованого майна відповідачем надано суду копію Акта здачі-приймання майна від 30.06.2017 року (а.с. 178-179), згідно з яким ТОВ «Рудіко» повернуло з тимчасового платного користування, а ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» прийняло нижче вказане майно, а саме:

- бульдозер Т-130, державний номер НОМЕР_7, рік випуску 1983 (двигун № НОМЕР_8, номер шасі НОМЕР_4 , колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_9 від 12.03.2003 року;

- автомобіль КРАЗ 65032, державний номер НОМЕР_5 , колір бежевий, 1992 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12.

У вказаній копії Акта особою, що прийняла зазначене майно з боку ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», вказаний представник - в.о. головного механіка ОСОБА_7 (підпис останнього міститься на другому аркуші копії акта). Крім того, на документі міститься відмітка про затвердження Акта виконуючим обов`язки директора ДП «Миргороднафтогазрозвідка» ОСОБА_8 (з підписом останнього та печаткою ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка»).

При цьому, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_7 повноважень на вчинення від імені ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» таких дій, як прийняття майна, що знаходилось в оренді, та підписання відповідних актів.

Крім того, постановою господарського суду Полтавської області від 27.06.2017 р. у справі № 917/966/15 Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру підприємства строком на дванадцять місяців та призначено ліквідатором ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» арбітражного керуючого Авраменка Ігоря Миколайовича з наданням йому повноважень відповідно до вимог вищевказаного Закону.

Також відповідно до п. 7 резолютивної частини вказаної постанови з дня прийняття господарським судом постанови про визнання ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Згідно з Актом від 29.06.2017 р. (а.с. 193) виконуючим обов`язки директора ДП «Миргороднафтогазрозвідка» ОСОБА_8 було передано арбітражному керуючому Авраменку Ігорю Миколайовичу печатку, штамп, статут та бухгалтерську документацію ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка».

Таким чином, станом на 30.06.2017 року були припинені повноваження виконуючого обов`язки директора ДП «Миргороднафтогазрозвідка» ОСОБА_8, а печатка підприємства - передана арбітражному керуючому Авраменку Ігорю Миколайовичу.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу (ч. 6 ст. 91 ГПК України).

У зв`язку з обставинами, встановленими під час дослідження копії Акта здачі-приймання від 30.06.2019 р., суд зобов`язав відповідача надати оригінал Акта здачі-приймання майна від 30.06.2017 року.

09.10.2019 року до суду надійшло письмове пояснення відповідача № 03.10-1 від 09.10.2019 р. (вх. № 10931 від 09.10.2019 р.), у якому останній повідомив про неможливість надання до суду оригіналу вказаного акта у зв`язку з тим, що пожежею на будівельному майданчику за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 40 було знищено низку документів, в тому числі договори та усі договірні документи ТОВ «Рудіко» за період з 14.07.2016 р. по 29.03.2019 р. На підтвердження зазначеної обставини відповідачем надано копії довідки ГУ ДСНС у Полтавській області № 01-2352/1504 від 05.04.2019 р., акта від 05.04.2019 р., договору підряду № 26/05 від 14.05.2018 р., договору оренди № 25/05 від 14.05.2018 р. та роздруківку з вебсайту «Полтавщина».

Однак, зазначені документи не можуть бути прийняті судом в якості доказів знищення оригіналу Акта здачі-приймання майна від 30.06.2017 року.

Так, відповідно до договору оренди № 25/05 від 14.05.2018 р. та Акта приймання-передачі від 14.05.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рудіко» прийняло у тимчасове платне користування майстерню площею 234,7 кв.м., розташовану за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Соборності, 40. Проте, докази того, що саме за вказаною адресою знаходився оригінал Акта здачі-приймання майна від 30.06.2017 року, в матеріалах справи відсутні. Наданий відповідачем Акт про знищення майна від 05.04.2019 р. є одноособово складеним документом, а тому оцінюється судом критично та належним доказом обставини, на яку посилається відповідач, вважатися не може.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, суд може не брати до уваги копію документа, якщо сторона не подала її оригіналу, а у суду або у учасника сторони є обґрунтовані сумніви щодо відповідності поданої копії оригіналу.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2019 р. у справі № 910/3699/18, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи неподання відповідачем оригіналу Акта здачі-приймання майна від 30.06.2017 року, неможливість призначення почеркознавчої чи будь-якої іншої експертизи у справі для встановлення його достовірності, посилання позивача на неналежність та недопустимість даного доказу, та наявність у суду обґрунтованих сумнівів щодо

відповідності поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Рудіко» копії Акта оригіналу, вказана копія судом до уваги не береться.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з приписами приписів ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Під час дослідження обставин, які є предметом доказування у даній справі, судом встановлено більшу вірогідність доказів, поданих на спростування факту повернення наймодавцю майна, отриманого по договору користування майном № 2/17 від 12.04.2017 р., аніж на його підтвердження, з мотивів, вказаних вище. Посилання відповідача на те, що третьою особою не виставлялися рахунки за користування майном, не спростовують висновків суду. Умовами договору встановлена вартість корстування майном та порядок розрахунків: вартість користування майно м становлюється згідно додатку №1 до договору; загальна вартість користування майном визначається згідно Акту приймання-передачі та Акту здачі-приймання майна (у відповідності до періоду використання). Передбачено також підписання Актів здавання-приймання послуг (користування майном) (розд.3 Договору). П.3.6 договору встановлено, що користувач до початку передачі майна у користування здійснює попередню оплату за 10 календарних днів та роботу (при необхідності) спецтехніки і вантажників по навантаженню. В подальшому користувач здійснює оплату за користування майном за настуний місяць не пізніше 10 числа відповідного місяця. Повний розрахунок здійснюється після повернення майна розпоряднику на підставі Акту приймання-передачі. Як вбачається з поданих сторонами доказів, платіжними дорученнями №466 від 16.06.2017р. на суму 15540,00 грн. та №332 від 20.04.2017р. відповідачем було сплачено по договору відповідно 15 540,00 грн. та 10 500,00 грн. (на виконання п.3.6 договору). В подальшому обов"язок сплати платежів по договору передбачено не пізніше 10 числа відповідного місяця (без виставлення рахунку); доказів того, що сторонами проводився остаточний розрахунок після повернення майна розпоряднику на підставі Акту приймання-передачі, не надано. Так, третя особа надала суду довідку про те, що станом на 08.11.2019р. в бухгалтерському обліку рахується заборгованість ТОВ "Рудіко" по спірному договору в сумі 1 153600,00 грн. за період з 22.04.2017р. по 01.01.2019р.

З урахуванням викладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рудіко» (36039, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 77 А) повернути Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» (адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, пр т Повітрофлотський, 54; поштова адреса: 03057, м. Київ, вул. Є Мірошниченко, 10) майно, отримане по договору користування майном № 2/17 від 12.04.2017 р., а саме: бульдозер, державний номер НОМЕР_7, рік випуску 1983 (двигун № НОМЕР_8, номер шасі НОМЕР_4 , колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_9 від 12.03.2003 року; автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_5 , рік випуску 1992, бежевого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 в технічно справному стані.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудіко» (36039, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 77 А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 54; поштова адреса: 03057, м. Київ, вул. Є Мірошниченко, 10, код ЄДРПОУ) 3 842,00 грн. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 29.11.2019 р.

Суддя О.С. Мацко