номер провадження справи 5/157/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 Справа № 908/2742/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Проскуряков К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А; )

про стягнення 43 302,07 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/2742/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" про стягнення 43 302,07 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2742/19 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/157/19, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 04.11.2019 з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою від 04.11.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 02.12.2019 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали суду від 03.10.2019.

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ухвала про оголошення перерви від 04.11.2019 отримана уповноваженим представником відповідача за довіреністю - Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» - 11.11.2019. Тобто, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 908/2742/19

28.11.2019 від представника Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Господарського суду Запорізької області надійшло письмове клопотання № 277-135380 від 21.11.2019 (вх. № 08-08/24968/19 від 28.11.2019) про розгляд справи № 908/2742/19 за відсутністю представника позивача.

У судовому засіданні 02.12.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 02.12.2019 не з`явився.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 29.10.2018 між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_1 укладено договір страхування серії PKS №1801685 майнових інтересів власника автомобіля Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 04.03.2019 в м. Харкові на Московському проспекті відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ Деу, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2019, ДТП сталася в результаті порушення ПДР ОСОБА_2 . В результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль Renault KANGOO. Відповідно до Звіту №135380 від 04.03.2019, вартість матеріального збиткую завданого власнику транспортного засобу Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 44 302,07 грн. Відповідно до Висновку/калькуляції №135390 від 18.03.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 45 054,22 грн. Зазначена ДТП була визнана страховим випадком, про що 28.03.2019 було складено страховий акт №135380, відповідно до якого страхове відшкодування становить 45 054,22 грн. Згідно платіжного доручення №6042 від 03.04.2019, ПрАТ "ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування в розмірі 45 054,22 грн. Відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" відповідно до полісу №АМ/4004770. Відповідно до цього витягу, франшиза становить 1 000,00 грн. Отже, ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" зобов`язане відшкодувати "ПРОСТО-страхування" страхове відшкодування в розмірі 43 302,07 грн. (з урахуванням франшизи 1 000,00 грн.). На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач просить суд позов задовольнити.

Станом на 02.12.2019 запропонований ухвалами суду від 03.10.2019 та від 04.11.2019 відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Надані до матеріалів справи докази дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2018 між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_1 укладено Договір страхування серії PKS № 1801685 майнових інтересів власника автомобіля «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ).

04.03.2019 близько 12-00 в м. Харкові на Московському проспекті відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ ДЕУ», (д.р.н. НОМЕР_2), яким керував водій ОСОБА_2 та автомобіля «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_3 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Механічні пошкодження транспортного засобу зафіксовані у відповіді НПУ № 891597 про ДТП та акті огляду пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до Постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 по справі № 641/2028/19, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 . ПДР України.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 44 302,07 грн., а відповідно до Висновку/калькуляції № 135380 від 13.03.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 45 054,22 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.03.2019 позивачем складено страховий акт №135380 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно якого розмір страхового відшкодування складає 45 054,22 грн.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 45 054,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6042 від 03.04.2019.

Відповідно до п. 1.13.1. договору страхування серії PKS № 1801685 від 29.10.2018, при пошкодженні транспортного засобу, розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої договором франшизи.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 29.10.2018 між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_1 укладено договір страхування серії PKS №1801685 майнових інтересів власника автомобіля Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 04.03.2019 в м. Харкові на Московському проспекті відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ Деу, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2019, ДТП сталася в результаті порушення ПДР ОСОБА_2 . В результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль Renault KANGOO. Відповідно до Звіту №135380 від 04.03.2019, вартість матеріального збиткую завданого власнику транспортного засобу Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 44 302,07 грн. Відповідно до Висновку/калькуляції №135390 від 18.03.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 45 054,22 грн. Зазначена ДТП була визнана страховим випадком, про що 28.03.2019 було складено страховий акт №135380, відповідно до якого страхове відшкодування становить 45 054,22 грн. Згідно платіжного доручення №6042 від 03.04.2019, ПрАТ "ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування в розмірі 45 054,22 грн. Отже, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи - ОСОБА_2 , компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ). Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" згідно полісу №АМ/4004770. Таким чином, до позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП. 13.05.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач оплату не здійснив. Отже, з урахуванням висновків викладених у звіті № 135380 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу та франшизи, вартість страхового відшкодування становить 43 302,07 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2742/19, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «ЗАЗ Деу» (д.н.р. НОМЕР_2 ) була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за полісом № АМ/4004770.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням автомобіля «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ) у відповідача виник обов`язок відшкодувати останньому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ) в сумі 45 054,22 грн. було сплачено Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» на підставі договору страхування та звіту № 135380, що підтверджується платіжним дорученням № 6042 від 03.04.2019.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ), у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА».

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування № 04-1293 від 13.05.2019 в розмірі 45 054,00 грн., однак відповідач оплату не здійсни

Також в матеріалах справи міститься Звіт № 135380 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 04.03.2019, складеного оцінювачем колісних транспортних засобів ОСОБА_4 , відповідно до якого сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Renault KANGO» (д.р.н. НОМЕР_1 ), ідентифікаційний номер ( VIN ) НОМЕР_6 , у цінах на дату 04.03.2019 складає 44 302,07 грн., та з урахуванням франшизи 1 000,00 грн. - 43 302,07 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, враховуючи те, що заяву про страхове відшкодування на суму 45 054,22 грн. позивачем направлено відповідачу 13.05.2019, 90-денний строк на розгляд вказаної заяви на теперішній час сплив, при цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження розгляду та задоволення цієї заяви, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 43 302,07 грн.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу розмірі 5 000,00 грн.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належними доказами підтверджено понесення витрат на професійну правову допомогу у загальному розмірі 5 000,00 грн. Надання позивачу правничої допомоги адвокатським бюро «Синюк та Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 23 від 03.01.2019, укладеного між позивачем - Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери», підтверджується реєстром справ від 01.07.2019, описом робіт щодо надання такої допомоги адвокатом Синюком С.Л. (акт виконаних робіт від 31.07.2019 на загальну суму 72 000,00 грн.), платіжним дорученням № 12316 від 09.07.2019 на суму 72 000,00 грн., вітак, вимоги про стягнення з відповідача 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу є співмірними, доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ) 43 302 (сорок три тисячі триста дві) грн. 07 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. та 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Видати наказ.

Повний текст рішення складено: 06.12.2019.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.