ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. Справа №914/4101/15

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Бонк Т.Б.

Желіка М.Б.

за участю секретаря судового засідання Кіри О.С.

розглянув матеріали апеляційної скарги фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) Мачеус Оксани Василівни б/н від 15.05.2019 (вх.№01-05/1832/19 від 15.05.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 (суддя Матвіїв Р.І., повний текст складено 04.03.2019)

у справі № 914/4101/15

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: ФОП Мачеус Оксани Василівни, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів,

про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень

за участю представників:

від позивача: Чернобай С.С. - представник (довіреність №2302-вих-75 від 09.01.2019);

від відповідача: не з`явився (належно повідомлено);

від третьої особи: не з`явився (належно повідомлено).

1.Розгляд справи.

У судовому засіданні 09.10.2019 від ФОП Мачеус Оксани Василівни надійшла заява про відвід судді Желіка М.Б. від розгляду даної справи. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року підстави для відводу судді Желіку М.Б. визнано необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційне провадження у даній справі зупинено на підставі ч.3 ст. 39 ГПК України для вирішення питання про відвід судді Желіку М.Б. суддею, який не входить до складу колегії суддів по розгляду справи №914/4101/15.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019р. (головуючий суддя Галушко Н.А., судді Матущак О.І., Орищин Г.В.) у справі № 914/4101/15 заяву ФОП Мачеус Оксани Василівни про відвід судді Желіку М.Б. відхилено.

Інших відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно з ст. 222 ГПК України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у складі: головуючого судді Дубник О.П., суддів Бонк Т.Б. та Скрипчук О.С. поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 року у справі № 914/4101/15 та відкрито апеляційне провадження у справі №914/4101/15.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Скрипчук О.С., розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду № 561 від 22.07.2019 проведено автоматизовану заміну складу колегії суддів. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019 до складу колегії входять: головуючий суддя Дубник О.П., судді Бонк Т.Б. та Желік М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 року судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Третя особа у судове засідання участі уповноваженого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена 12.11.2019 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи відстеженням за штрихкодовим ідентифікатором 610 з сайту ПАТ "Укрпошта".

Відповідач ФОП Мачеус О.В. про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена 16.11.2019 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи відстеженням за штрихкодовим ідентифікатором 602 з сайту ПАТ "Укрпошта".

27.11.2019 року ФОП Мачеус О.В. подано клопотання б/н від 27.11.2019 (вх. №01-04/7174/19) про відкладення розгляду справи, у якому у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що підтверджується лікарняним листом, та поданням позову про визнання недійсними договорів оренди нежитлових приміщень за адресами пл.Ринок 37 та 38 (№ 914/1845/19) просила оголосити перерву в судовому засіданні на два тижні.

У судовому засіданні представник позивача заперечив щодо задоволення поданого клопотання.

Колегія суддів порадившись на місці, ухвалила відхилити подане клопотання та продовжити розгляд справи з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Наведені доводи відповідача щодо подання позову про визнання недійсними договорів оренди нежитлових приміщень за адресами пл.Ринок 37 та 38 (№ 914/1845/19) та хвороба Мачеус О.В. за наявності адвоката не є підставою для відкладення розгляду справи згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України. Крім того, судом неодноразово відкладався розгляд справи, а відповідачем 27.11 2019 року не обгрунтовано наявність поважних причин неявки у судове засідання адвоката. Також у попередньому судовому засіданні від 06.11.2019 відкладено розгляд справи на 27.11.2019 року, оскільки ФОП Мачеус О.В. подала заяву б/н від 06.11.2019 року (вх. №01-04/6769/19 від 06.11.2019 року) у якій просила у зв`язку з відсутністю адвоката та неможливістю захистити свої інтереси без кваліфікованої юридичної допомоги відкласти судове засідання на пізніший термін.

Також явка сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою судом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3. Короткий зміст позовних вимог.

3.1. 30.11.2015 року Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Мачеус Оксани Василівни про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 681 127,51 грн, розірвання договору оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009 та зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 481,1 кв.м. що знаходяться за адресою м. Львів, пл. Ринок, 38 (а.с. 13-17, т. 1).

08.02.2016 року позивач подав заяву б/н від 07.02.2016 року про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 581 044, 70 грн заборгованості з орендної плати за період з 01.09.2012-30.09.2015 (а.с. 71-72, т.1). Судом першої інстанції прийнято вказану заяву.

3.2. В обгрунтування позову зазначає, що відповідач систематично порушує умови укладеного договору оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009 у спосіб невнесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі, тобто порушує взяті на себе зобов`язання. На переконання позивача, невиконання умов договору оренди по сплаті орендної плати значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні цього договору, оскілки в результаті несплати орендної плати має місце недоотримання коштів місцевим бюджетом м. Львова. Враховуючи, що порушення умов договору є істотним, позивач вважає наявними підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди. Згідно з довідкою №2302-вих-196 від 08.02.2016 року заборгованість по орендній платі по відповідному договору за період 01.09.2012-30.09.2015 роки становить 581 044,70 грн., на підтвердження чого у процесі нового розгляду справи позивачем також долучено довідки: б/н за аналогічний період з аналогічною сумою заборгованістю; від 29.01.2018 року; б/н та б/д, подану 28.01.2019 року. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ФОП Мачеус Оксани Василівни 581 044,70 грн. заборгованості по орендній платі, розірвати договір оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009 року, та зобов`язати ФОП Мачеус Оксану Василівну повернути орендодавцю нежитлові приміщення шляхом виселення з нежитлових приміщень, загальною площею 481,1 кв.м., а саме: приміщення першого поверху загальною площею 207,0 кв.м., приміщення другого поверху площею 64,3 кв.м. та підвал загальною площею 209,8 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, пл. Ринок, 38.

3.3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.01.2017 у справі № 914/4101/15 позовні вимоги задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 581 044, 70 грн та 11 151, 67 грн відшкодування витрат сплаченого судового збору. Вирішено розірвати договір оренди №Г-7012-9 від 10.03.2009, укладений Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ФОП Мачеус О.В. Зобов`язано ФОП Мачеус О.В. повернути орендодавцю - Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради шляхом виселення, нежитлові приміщення, загальною площею 481,1 кв.м, а саме: приміщення першого поверху загальною площею 207,0 кв.м, приміщення другого поверху площею 64,3 кв.м та підвал загальною площею 209,8 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 38 (а.с. 235-250, т.2).

3.4. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2017 залишено без змін (а.с. 212-220, т. 4).

3.5. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2018 року касаційну скаргу ФОП Мачеус Оксани Василівни задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 та рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2017 у справі №914/4101/15 скасовано. Справу №914/4101/15 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. (а.с. 165-177, т. 6).

Суд касаційної інстанції вказав, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки положенням п.5.1, п.5.2 договору та не з`ясували, який порядок сплати орендної плати встановлено позивачем, та які документи підтверджують дійсний розмір заборгованості відповідача. При цьому, суди обмежились лише оцінкою наданої позивачем довідки про заборгованість від 08.02.2016 № 2302-вих-196, не врахувавши, що така довідка свідчить про здійснений позивачем розрахунок суми боргу, але не дає можливості визначити дійсний розмір орендних платежів, визначених на підставі п.5.1 договору, та сум часткових оплат відповідачем, їх періодичність та порядок зарахування позивачем.

Суд також зазначив, що для вирішення питання про наявність підстав для дострокового розірвання договору оренду у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати протягом трьох місяців, судам слід було встановити, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково і якими документами це підтверджується. Проте, зазначивши, що ФОП Мачеус О.В. не вносила орендну плату взагалі у період з 01.08.2014 по 01.09.2015, суди, як і у випадку стягнення заборгованості з орендної плати на суму 581 044,70 грн/ (п.4.7 постанови), дійшли такого висновку на підставі довідки позивача від 08.02.2016 №2302-вих-196, що не свідчить про всебічність та повноту встановлення в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

4.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 (суддя Матвіїв Р.І., повний текст складено 04.03.2019) у справі № 914/4101/15, позов Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до відповідача ФОП Мачеус Оксани Василівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Львівської міської ради про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень задоволено повністю. Стягнуто з ФОП Мачеус Оксани Василівни на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 581 044,70 грн. заборгованості по орендній платі та 11 151,67 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Розірвано договір оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ФОП Мачеус Оксаною Василівною. Зобов`язано ФОП Мачеус Оксану Василівну повернути орендодавцю - Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради нежитлові приміщення шляхом виселення з нежитлових приміщень, загальною площею 481,1 кв.м., а саме: приміщення першого поверху загальною площею 207,0 кв.м., приміщення другого поверху площею 64,3 кв.м. та підвал загальною площею 209,8 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, пл. Ринок, 38.

4.2. Судове рішення у справі мотивоване п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.1 т. 15, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 651, ст.ст. 759, 782, 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ч.1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. 19, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. № 2269-XII (далі - Закон № 2269-XII), п.п.1.4, 1.5, 7.3 Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007 року і зроблено висновок, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано наявності заборгованості по договору оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009 р. за період з 01.09.2012 р. по 30.09.2015 р. у розмірі 581 044,70 грн, з 21.08.2014 року по 30.09.2015 року; судом взяті до уваги банківські виписки та платіжні доручення про сплату орендних платежів, довідки позивача: б/н за аналогічний період з аналогічною сумою заборгованістю; від 29.01.2018 року; б/н та б/д, подану 28.01.2019 року про заборгованістьі зроблено висновок, що відповідач систематично не виконував умови договору по сплаті орендної плати, у зв`язку з чим допустив прострочення по орендній платі на загальну суму 581 044,70 грн. за період понад три місяці підряд, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди. Враховуючи розірвання договору оренди, об`єкт оренди підлягає поверненню орендодавцю у спосіб виселення орендаря з нежитлових приміщень, загальною площею 481,1 кв.м.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. ФОП Мачеус Оксана Василівна не погоджується з ухваленим рішенням суду, вважає його прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, зокрема, що суд першої інстанції під час нового розгляду справи не виконав вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 25.04.2018 року. Апелянт стверджує, що орендовані приміщення отримані нею у незадовільному стані, за згодою орендодавця відповідачем було частково відремонтовані приміщення, з метою доведення обставин справи просила суд призначити судову будівельно-технічну експертизу. На думку апелянта, наявні підстави для звільнення відповідача від сплати орендної плати за оренду підвальних приміщень, оскільки такі приміщення з моменту укладення договору оренди не використовувались за призначенням, бо були передані у незадовільному стані та не відповідали санітарним нормам. Апелянт також стверджує, що передане в оренду майно не є власністю Львівської міської ради. Зазначає, що не купляла патенту на право оренди приміщень, а Управління ресурсів Львівської міської ради шляхом обману уклало з відповідачем договір оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009, оскільки станом на день укладення такого договору нежитлові приміщення не перебували в комунальній власності. Стверджує, що право власності на об`єкт нерухомості - приміщення, що знаходиться за адресою місто Львів, площа Ринок, 38, загальною площею 481,1м2 зареєстроване за Львівською міською радою 23.03.2015 року, а жодне рішення щодо передачі будівлі з державної власності у власність громади м. Львова (Львівської міської ради) Кабінетом Міністрів України не приймалось, а тому апелянт вважає укладені ним та Управлінням комунальної власності Львівської міської ради у 2002 та 2009 роках договори оренди нежитлових приміщень недійсними. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити (а.с. 41-53, т.9).

5.2. Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 02.09.2019 року до суду подано відзив на апеляційну скаргу (вх. №01-04/5498/19 від 02.09.2019 року), однак такий відзив подано з пропуском строку для його подання, встановленого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 08.07.2019 року, яка була отримана позивачем 10.07.2019 року згідно списку згрупованих рекомендованих відправлень та відстеження поштового відправлення на сайті ПАТ «Укрпошта» (а.с. 110,111, т.9).

Згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Так, в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 08.07.2019 року встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали. Також Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у відзиві не зверталася до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку для його подання, а тому вказаний відзив залишається судом без розгляду згідно ч. 2 ст. 118 ГПК України.

5.3. Львівська міська рада не надала відзиву на апеляційну скаргу.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

10 березня 2009 року Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та ФОП Мачеус Оксаною Василівною (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-7012-9 (надалі - Договір), відповідно до якого орендодавець на підставі наказів управління комунальної власності від 30.07.2007 року №633-О, від 19.05.2008 року №441-О, від 22.12.2008 року №915-О, договору оренди від 22.01.2002 року №Г-0514 передає орендарю, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - об`єкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП «Старий Львів» (а.с. 18-19, т.1).

Об`єктом оренди згідно з п.1 Договору є приміщення, що знаходиться за адресою місто Львів, площа Ринок, 38, загальною площею 481,1м2, у тому числі підвал - 209,8 кв.м., перший поверх - 207,0 кв.м., другий поверх - 64,3 кв.м.

Відповідно до п.3.3 Договору у зв`язку з фактичним використанням орендарем об`єкта оренди за попереднім договором, об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання даного договору.

Факт передання орендодавцем орендарю об`єкта оренди по договору оренди у найм за договором від 22.01.2002 (попередній договір) встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 27.08.2012 у справі №5015/2362/12, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.02.2013 р., тому, згідно з нормою ч.4 ст.75 ГПК України, зазначена обставина повторному доказуванню не підлягає, а також даний факт сторонами не заперечується.

Судом вище встановлено, що згідно з умовами договору оренди строк його дії мав закінчуватись 09.03.2012 року за обставин відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Згідно з п.4.1 Договору термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні: з 10.03.2009 р. до 09.03.2012 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2015р. у справі № 914/3971/16 (а.с. 50-54, т. 2) за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни про стягнення заборгованості та виселення з приміщень, підтримано висновок суду першої інстанції про те, що договір оренди продовжено на той самий термін та на тих самих умовах, тобто до 08.03.2015р., у зв`язку з чим відповідна обставина з урахуванням положення ч. 4 ст. 75 ГПК України повторному доказуванню також не підлягає.

Заяв про припинення чи зміну умов спірного договору протягом місяця з 09.03.2015 року сторони також не подавали, у матеріалах справи такі відсутні. Відтак, договір № Г-7012-9 від 10.03.2009 року вважається пролонгованим на той самий термін та на тих самих умовах, тобто, до 08.03.2018 року, а в подальшому за відсутності заяв про припинення чи зміну умов спірного договору протягом місяця з 08.03.2018 року Договір також було пролонговано до 08.03.2021 року.

Згідно з п.3.4 договору передача об`єкта в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно.

Відповідно до п.4.1, п.4.2, 4.3 договору термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні: з 10.03.2009 р. до 09.03.2012 р. Перебіг терміну дії договору оренди та настання обов`язку орендаря щодо внесення орендної плати починається з дати його підписання. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженою ухвалою міської ради № 897 від 07.06.2007 (із змінами та доповненнями) і складає (5 049 761,00 * 0,02)/12 * 1,021*1,029 = 8 842,21 грн без ПДВ за перший місяць оренди. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Врахувати індекс інфляції за лютий та березень місяці 2009 року. Розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції. В інших випадках розмір орендної плати переглядається тільки за згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду. Орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця у встановленому нормативними документами власника орендованого майна порядку. У випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню в розмірі передбаченому чинним законодавством. Несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Згідно з п.7.2 Договору одним із обов`язків орендаря визначено своєчасну та в повному розмірі сплату орендної плати.

Відповідно до п. 9.1 Договору, повернення орендодавцю об`єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання.

Відповідно до п. 9.6 Договору, у разі припинення або розірвання Договору, орендар повинен повернути орендодавцеві об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану об`єкта оренди з вини орендаря.

У матеріалах справи наявні копії банківських виписок за 01.10.2012р. на суму 2 000,00 грн., 29.11.2012р. на суму 500,00 грн., 31.01.2013р. на суму 500,00 грн., 29.03.2013р. на суму 300,00 грн., 30.04.2013р. на суму 500,00 грн., 30.05.2013р. на суму 500,00 грн., 29.08.2013р. на суму 500,00 грн., 27.09.2013р. на суму 500,00 грн., 01.11.2013р. на суму 500,00 грн., 27.12.2013р. на суму 500,00 грн., 30.01.2014р. на суму 450,00 грн., 28.02.2014р. на суму 300,00 грн., 31.03.2014р. на суму 300,00 грн., 30.04.2014р. на суму 300,00 грн., 30.07.2014р. на суму 1 000,00 грн., на загальну суму 8 650,00 грн. про сплату відповідачем позивачу коштів на виконання умов договору оренди № Г-2012-9 від 10.03.2009 року.

Ці платежі відображені в довідці про заборгованість від 29.01.2018 року вих. №б/н (а.с.184 т.4), 08.02.2016 р. № 2302-вих-196 (а.с.73 т.1) та в довідці б/н б/д, поданій позивачем 28.01.2019 року, згідно з якими (двома останніми) по договору № Г-7012-9 від 10.03.2009 р. обліковується заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 581 044,70 грн. за період з 01.09.2012 р. по 30.09.2015 р.

Також у справі наявні платіжні доручення з призначеннями платежів: «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р. за січень-грудень 2018 року, пл. Ринок,38, в т.ч. ПДВ», «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р. за січень-грудень 2019 року, пл. Ринок,38, в т.ч. ПДВ», «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р. за січень-грудень 2020 року, пл. Ринок,38, в т.ч. ПДВ», «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р. за січень-грудень 2019 року, пл. Ринок,38, в т.ч. ПДВ», «попередня оплата за оренду приміщення на пл. Ринок,38 за 2022 рік зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р.», «попередня оплата за оренду приміщення на пл. Ринок,38 за 2023 рік зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р.», однак ці періоди не охоплюють спірний період і жодним чином не можуть впливати на розмір заборгованості.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини ( п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.759 ЦК України, яка кореспондується із ч.1 ст.283 ГК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-7012-9 від 10 березня 2009 року, відповідно до якого відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - приміщення, що знаходиться за адресою місто Львів, площа Ринок, 38, загальною площею 481,1м2, у тому числі підвал - 209,8 кв.м., перший поверх - 207,0 кв.м., другий поверх - 64,3 кв.м. що знаходиться на балансі ЛКП «Старий Львів». І на них розповсюджується також дія Закону № 2269-XII.

Відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п. 4.3. Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як встановлено судами, заяв про припинення чи зміну умов спірного договору протягом місяця з 09.03.2015 року сторони також не подавали, у матеріалах справи такі відсутні. Відтак, договір № Г-7012-9 від 10.03.2009 року вважається пролонгованим на той самий термін та на тих самих умовах, тобто, до 08.03.2018 року, а в подальшому за відсутності заяв про припинення чи зміну умов спірного договору протягом місяця з 08.03.2018 року Договір також було пролонговано до 08.03.2021 року.

У спірний період з 01.09.2012 р. по 30.09.2015 р. об`єкт оренди перебував у користуванні орендаря, на нього покладений визначений законом та договором обов`язок вносити своєчасну та в повному розмірі орендну плату (п.7.2 договору оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 19 Закону № 2269-XII орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до п.5.1 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженою ухвалою міської ради № 897 від 07.06.2007 (із змінами та доповненнями) і складає 8 842,21 грн без ПДВ за перший місяць оренди. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Слід врахувати індекси інфляції за лютий та березень місяці 2009 року. Орендна плата сплачується ФОП Мачеус О.В. не пізніше 20 числа місяця у встановленому нормативними документами власника орендованого майна порядку (п.5.2 Договору).

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що обов`язок сплати орендних платежів у орендаря наставав щомісяця 20 числа, а сторони не погоджували, що підставою для здійснення оплати мали бути виставлені орендодавцем рахунки, акти чи інші документи. Розмір орендної плати за кожен місяць з урахуванням індексу інфляції та з ПДВ відображено в довідці від 08.02.2016 року та в довідці, наданій позивачем 28.01.2019 року, до того ж аналогічні суми зазначені відповідачем у наданому 25.04.2018 року Верховному Суду розрахунку. Проплати орендної плати відображені у банківських виписках.

Зокрема, у спірний період з жовтня 2012 року по квітень 2014 року, відповідач здійснював часткові платежі з чітким призначенням за відповідний місяць орендованих приміщень за адресою пл. Ринок, 38 по договору № Г-7012-9 від 10.03.2009 року, що підтверджується банківськими виписками по рахунку. Суд зазначає, що в довідках позивача від 29.01.2018 року вих. № б/н, від 08.02.2016 р. № 2302-вих-196 та в довідці б/н б/д, поданій позивачем 28.01.2019 року, при визначенні суми заборгованості відповідача враховано платіж, здійснений відповідачем у серпні 2013 року, в сумі 1 000,00 грн., а не 500,00 грн., як відображено в банківській виписці, у зв`язку з чим, за розрахунками позивача, відповідачем сплачено всього 9 150,00 грн. (тоді як згідно з банківськими виписками сплачено 8 650,00 грн.). Заперечуючи розмір заборгованості, відповідач не надав інших первинних доказів здійснення ним оплати на виконання умов спірного договору, ніж зазначені судом.

Подані відповідачем 25.04.2018 року платіжні доручення №7, №8, №9, №10 від 24.04.2018 року на загальну суму 358 000,00 грн., згідно з призначенням платежів такі здійснені «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р. за січень-грудень 2018 року, пл. Ринок, 38, в т.ч. ПДВ», «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009 р. за січень-грудень 2019 року, пл. Ринок, 38, в т.ч. ПДВ», «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009 р. за січень-грудень 2020 року, пл. Ринок, 38, в т.ч. ПДВ», «за оренду зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р. за січень-грудень 2019 року, пл. Ринок, 38, в т.ч. ПДВ», тобто за періоди, що не стосуються періоду заборгованості в даній справі, а тому не можуть бути належними доказами погашення заборгованості за спірний період.

Платіжні доручення від 21.02.2019 року № 1 на суму 100 000,00 грн. та № 2 на 90 000,00 грн., подані відповідачем без обґрунтування причин їх подання саме на стадії розгляду справи по суті судом першої інстанції залишено без розгляду. Крім того за призначенням платежу такі оплати здійснені як попередня оплата за оренду приміщення на пл. Ринок, 38 за 2022 рік та за 2023 рік зг. дог. оренди Г-7012-9 від 10.03.2009р., заборгованість за цей період не є предметом спору в даній справі.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що кошти, сплачені відповідачем в загальному розмірі 385 000 грн. та 190 000 грн., відповідно до наведених вище платіжних доручень, були зараховані позивачем в рахунок сплати орендної плати за спірний період (з 01.09.2012 року по 30.09.2015 року), і їх сплата не впливає на розмір боргу за спірний період.

Долучену відповідачем 25.04.2018 року довідку за період з 01.02.2012 року - 30.09.2015 року суд також не може врахувати як належний та допустимий доказ погашення заборгованості по орендній платі на суму іншу, ніж встановлено вище, з урахуванням такого. Вказаний документ містить перелік оплат по декількох договорах оренди, зокрема, по договору оренди Г-7012-9 від 10.03.2009 р. містить відомості про здійснення оплат 27.12.2013 р. на суму 500,00 грн., 28.02.2014 р. на суму 300,00 грн., 31.03.2014 р. на суму 300,00 грн., 30.07.2014 р. на суму 1 000,00 грн., які підтверджуються беззаперечними належними доказами - банківськими виписками, оціненими та врахованими судом вище. Поряд з тим довідка не містить відомостей про платежі, здійснені відповідачем 01.10.2012 р., 29.11.2012 р., 31.01.2013 р., 29.03.2013 р., 30.04.2013 р., 30.05.2013 р., 29.08.2013 р., 27.09.2013 р., 01.11.2013 р., 30.01.2014 р., 30.04.2014 р., які здійснені відповідачем і зараховані позивачем згідно з описаними вище банківськими виписками, і враховуючи період, за який сформована довідка, мали б бути включені в неї, що викликає сумнів у достовірності відомостей, зазначених у наданій відповідачем довідці.

Позивачем не подано доказів чи пояснень щодо зарахування решти платежів по відповідному договору, що відображені у довідці, а саме 23.09.2014 року, 21.11.2014 року, 29.12.2014 року, 24.02.2015 року, 31.03.2015 року, 29.05.2015 року, 29.07.2015 року, 31.08.2015 року та 29.09.2015 року на загальну суму 5 800,00 грн. у погашення заборгованості по орендній платі за спірний у даній справі період, а інших первинних доказів, які б достовірно свідчили про здійснення їх відповідачем немає.

Позивачем подано докази часткової сплати боргу відповідачем в розмірі 8650,00 грн., та розрахунок залишку боргу за спірний період в розмірі 581044,70 грн., а відповідачем не подано доказів на спростування доводів позивача.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою статті 193 ГК України: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати по договору оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009 р. за період з 01.09.2012 р. по 30.09.2015 р. у розмірі 581 044,70 грн., та обгрунтованість висновків місцевого господарського суду щодо задоволення позову про її стягнення з відповідача.

Щодо вимоги позивача про розірванння договору оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 2269-XII договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Отже, підставою для розірвання договору оренди може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених ст. 18 Закону № 2269-XII, або договором оренди.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Також згідно п.5.2 Договору несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Позовні вимоги обгрунтовані істотним порушенням умов договору щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів, в розмірі та строки встановлені Договором.

Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням орендарем умов Договору щодо повної та своєчасної оплати оренди приміщення, за період з 01.09.2012 р. по 30.09.2015 р. виникла заборгованість та її розмір складає 581 044,70 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно банківських виписок по рахунку позивача за період 01.10.2012 р. - 30.07.2014 р. підтверджено здійснення відповідачем часткових платежів по орендній платі по оспорюваному договору, останній платіж здійснено 30.07.2014 року в сумі 1 000,00 грн. Інших належних і допустимих доказів на підтвердження здійснення наступних платежів за період до вересня 2015 року сторонами не подано.

З урахуванням п. 5.2 Договору черговий платіж 20.08.2014 року, 20.09.2014 року, 20.10.2014 року і вподальшому 20 числа кожного наступного місяця до вересня 2015 року відповідачем не здійснювався.

Наведене свідчить, що з 21.08.2014 року по 30.09.2015 року відповідач систематично не виконував умови договору по сплаті орендної плати, у зв`язку з чим допустив прострочення по орендній платі на загальну суму 581 044,70 грн. за період понад три місяці підряд, що розцінюється як істотне порушення умов договору та є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд зробив вірний висновок, що позовна вимога про розірвання договору оренди від 10.03.2009 року підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ФОП Мачеус О.В. повернути орендодавцю - Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради шляхом виселення, нежитлові приміщення, загальною площею 481,1 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 38 суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 2269-XII у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з п. 9.1 Договору, повернення орендодавцю об`єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання.

Відповідно до п. 9.6 Договору, у разі припинення або розірвання Договору, орендар повинен повернути орендодавцеві об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану об`єкта оренди з вини орендаря.

Враховуючи розірвання договору оренди, об`єкт оренди підлягає поверненню орендодавцю у спосіб виселення орендаря з нежитлових приміщень.

Оскільки позовна заява подана 30.11.2015 року про стягнення 581 044, 70 грн заборгованості з орендної плати за період з 01.09.2012-30.09.2015, то заява відповідача від 21.02.2019 року про застосування позовної давності за всіма позовними вимогами задоволенню не підлягає, оскільки позов подано в межах загальної позовної давності.

Апелянт стверджує, що передане в оренду майно не є комунальною власністю. Такі доводи, на думку суду, є необгрунтованими, оскільки згідно з даними інформаційної довідки № 94128781 від 09.08.2017 року (а.с. 135-137, т.3) та згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.04.2015 року за індексним номером 35985603 нежитлові приміщення, загальною площею 481,1, за адресою пл. Ринок, 38, перебувають у комунальній власності (власник - Львівська міська рада) (а.с. 138, т.3). У справі наявне рішення Галицького (Ленінського) райвиконкому м. Львова від 14.04.1987 №222 (а.с. 131, т. 3), згідно з яким будинок за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 38 включено в реєстр житлових будинків (споруд), які належать місцевим радам по Ленінському районі м. Львова, постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 ,,Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю'', відповідно до якої до власностей областей віднесено житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів.

Апелянт стверджує, що наявні підстави для звільнення його від сплати орендної плати за оренду підвальних приміщень, оскільки такі приміщення з моменту укладення договору оренди не використовувались за призначенням оскільки були передані у незадовільному стані та не відповідали санітарним нормам, як і інші приміщення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону № 2269-XII розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

При передачі в оренду нежитлових приміщень на пл. Ринок, 38 у м. Львові загальною площею 481,1 кв.м. обидві сторони договору були обізнані із незадовільним станом майна, що підтверджується актом приймання-передачі від 22.01.2002 року та встановлено судом під час розгляду справи №5015/2362/12.

Таким чином, на час передачі приміщень відповідач був обізнаний з їх технічним станом, однак не звертався до позивача з вимогою про внесення змін до договору в частині зменшення розміру орендної плати.

Висновок суду першої інстанції про стягнення з ФОП Мачеус Оксани Василівни на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 581 044,70 грн. заборгованості по орендній платі , розірвання договору оренди № Г-7012-9 від 10.03.2009, укладеного між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ФОП Мачеус Оксаною Василівною, та зобов`язанння ФОП Мачеус Оксани Василівни повернути орендодавцю - Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради нежитлові приміщення шляхом виселення з нежитлових приміщень, загальною площею 481,1 кв.м., а саме: приміщення першого поверху загальною площею 207,0 кв.м., приміщення другого поверху площею 64,3 кв.м. та підвал загальною площею 209,8 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, пл. Ринок, 38, є обгрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги, таких підстав апеляційним судом не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

8. Судові витрати.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 року у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ФОП Мачеус О.В.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.12.2019р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Желік М.Б.