ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4870/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Кондратова І.Д., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.,

за участю представників:

позивача - Жукова Д.О.,

відповідача - 1 - Мисляковського Д.С.,

- 2 - не з`явився,

- 3 - не з`явився,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору, на стороні відповідача -1 -не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер - Технологія»

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Мандриченко О.В.)

від 18.07.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Мартюк А.І., судді - Буравльов С.І., Зубець Л.П.)

від 16.10.2019,

за позовом ОСОБА_1 ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер - Технологія», ОСОБА_2 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Примака Дмитра Федоровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - ОСОБА_3 ,

про визнання рішень недійсними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Технологія» від 06.02.2019, оформлених протоколом загальних зборів учасників № 06/02/2019 від 06.02.2019, щодо того, що учасник товариства - ОСОБА_3 до початку наступних загальних зборів учасників товариства, які відбудуться 07.02.2019, вносить власні кошти у розмірі 170 941,00 грн як несплачену частину вкладу учасника товариства ОСОБА_1 , яку останній мав внести згідно з протоколом № 3 загальних зборів учасників товариства від 08.12.2014; щодо збільшення статутного капіталу товариства до 7 642 100,00 грн за рахунок додаткового вкладу ОСОБА_3 . Просив визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інтер-Технологія» від 07.02.2019, оформлені протоколом загальних зборів учасників № 07/02/2019 від 07.02.2019 щодо збільшення статутного капіталу товариства з 2 600 100,00 грн до 7 642 100,00 грн шляхом внесення грошових коштів учасників за рахунок повернення фінансової допомоги; щодо розподілу корпоративних прав таким чином: ОСОБА_1 володіє корпоративними правами в розмірі 20,1%, що складає 1 534 059, 00 грн, ОСОБА_3 володіє корпоративними правами в розмірі 79,9%, що складає 6 108 041,00 грн; щодо доповнення повного найменування; щодо доповнення скороченого найменування; щодо зміни місцезнаходження; щодо приведення статуту у відповідність до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та затвердження нової редакції статуту; щодо включення ОСОБА_4 до складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності. Просив визнати недійсною редакцію статуту ТОВ «Інтер-Технологія» від 07.02.2019, затверджену протоколом загальних зборів № 07/02/2019 від 07.02.2019 та поновити чинність редакції від 08.12.2014. Просив скасувати запис про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Інтер-Технологія» (ідентифікаційний код: 38959041); 08.02.2; Примак Дмитро Федорович; КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників. Скасувати запис про внесення змін до відомостей про ТОВ «Інтер-Технологія» (ідентифікаційний код: 38959041), що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 08.02.2; Примак Дмитро Федорович; КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна складу підписантів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2013 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 створили і здійснили державну реєстрацію ТОВ «Інтер-Технологія». Частки у статутному капіталі товариства розподілили таким чином: ОСОБА_1 59% статутного капіталу, ОСОБА_3 - 41 % статутного капіталу. У січні 2019 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 виник конфлікт. У лютому 2019 року бухгалтером товариства було повідомлено позивачу про те, що ОСОБА_3 начебто внесено на користь товариства поворотну фінансову допомогу, строк повернення якої настав, однак товариство не має змоги її повернути, а тому щоб товариство не сплачувало податок на прибуток, запропонувала збільшити статутний капітал товариства. ОСОБА_1 було надано згоду на збільшення статутного капіталу товариства пропорційно часткам учасників та повідомлено, що розрахунок внесків та участь в загальних зборах буде здійснювати ОСОБА_2 , яку 06.02.2019 позивач уповноважив на вчинення чітко визначених дій згідно з довіреністю. Вказує, що станом на момент видачі відповідної довіреності позивачу не була відома інформація про точні дати та час проведення загальних зборів (жодних повідомлень про їх проведення він не отримував відповідно до вимог п. 10.12 Статуту товариства). В подальшому позивач дізнався про те, що без його відома, всупереч його інтересам та з грубим порушенням норм чинного законодавства ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . були підписані протоколи № 06/02/2019 від 06.02.2019, № 07/02/2019 від 07.02.2019. Стверджує, що замість єдиного питання - збільшення розміру статутного капіталу товариства, вказаними зборами були прийняті рішення і щодо інших питань порядку денного, які позивачу не доводились до відома і щодо яких він не уповноважував Шулекіну Л.П. згідно з довіреністю від 06.02.2019. Внаслідок таких незаконних дій частка ОСОБА_1 у статутному капіталі товариства була штучно зменшена із 59 % до 20,1 %, що є позбавленням його права власності, змінено місцезнаходження товариства, викладено статут в новій редакції, а коло підписантів розширено шляхом включення ОСОБА_4 до складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності. Такі дії були направлені на повне позбавлення позивача контролю над товариством та присвоєння його частки. На думку позивача, внаслідок прийняття загальними зборами рішень від 06.02.2019, від 07.02.2019, оформлених протоколами № 06/02/2019 та № 07/02/2019, було порушено його право на участь в управлінні товариством закріплене в п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦК України, абз. а) ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». На підставі вказаного просить визнати недійсними вказані рішення загальних зборів, редакцію Статуту ТОВ «Інтер-Технологія» від 07.02.2019, затверджену протоколом загальних зборів № 07/02/2019 від 07.02.2019 та поновити чинність редакції від 08.12.2014, а також скасувати відповідні записи про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019, позов задоволено.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інтер-Технологія» від 06.02.2019, оформлені протоколом загальних зборів учасників № 06/02/2019 від 06.02.2019, щодо того, що учасник товариства - ОСОБА_3 до початку наступних загальних зборів учасників товариства, які відбудуться 07.02.2019, вносить власні кошти у розмірі 170 941,00 грн як несплачену частину вкладу учасника товариства ОСОБА_1 , яку ОСОБА_1 мав внести згідно з протоколом № 3 загальних зборів учасників товариства від 08.12.2014; щодо збільшення статутного капіталу товариства до 7 642 100,00 грн за рахунок додаткового вкладу ОСОБА_3 .

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інтер-Технологія» від 07.02.2019, оформлені протоколом загальних зборів учасників № 07/02/2019 від 07.02.2019, щодо збільшення статутного капіталу товариства з 2 600 100,00 грн до 7 642 100,00 грн шляхом внесення грошових коштів учасників за рахунок повернення фінансової допомоги; щодо розподілу корпоративних прав таким чином: ОСОБА_1 володіє корпоративними правами в розмірі 20,1%, що складає 1 534 059,00 грн, ОСОБА_3 володіє корпоративними правами в розмірі 79,9%, що складає 6 108 041,00 грн; щодо доповнення повного найменування; щодо доповнення скороченого найменування; щодо зміни місцезнаходження; щодо приведення статуту відповідно до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та затвердження нової редакції статуту; щодо включення ОСОБА_4 до складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені товариства без довіреності.

Визнано недійсною редакцію статуту ТОВ «Інтер-Технологія» від 07.02.2019, затверджену протоколом загальних зборів № 07/02/2019 від 07.02.2019 та поновлено чинність редакції від 08.12.2014.

Скасовано запис про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Інтер-Технологія» (ідентифікаційний код: 38959041); 08.02.2; Примак Дмитро Федорович; КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників. Скасовано запис про внесення змін до відомостей про ТОВ «Інтер-Технологія» (ідентифікаційний код: 38959041), що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 08.02.2; Примак Дмитро Федорович; КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна складу підписантів.

Стягнуто з ТОВ «Інтер-Технологія» на користь ОСОБА_1 . 23 052, 00 грн витрат зі сплати судового збору та 67 500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

30.10.2019 ТОВ «Інтер - Технологія» подало касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019, в якій просить вказані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Підставами для скасування вказаних судових рішень зазначає те, що судами було порушено норми процесуального права - ст. ст. 236, 237 ГПК України та не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме - ч. 2 ст. 33, ч. 10 ст. 31, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. ст. 15, 16, 202, 203, 237, 239, 244, 245 ЦК України. На думку відповідача-1, судами належним чином не взято до уваги те, що з довіреності від 06.02.2019, яка складена відповідно до вимог законодавства, вбачається, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 мала право від імені ОСОБА_1 брати участь у загальних зборах учасників товариства, голосувати (приймати рішення) з питань порядку денного загальних зборів учасників. Зазначає, що, приймаючи рішення про збільшення статутного капіталу за рахунок вкладу Чулкової А.О. відповідач-2 діяв в межах повноважень, наданих їй довіреністю від 06.02.2019 (позивач не встановив у довіреності обмежень щодо граничної суми збільшення статутного капіталу товариства, щодо способів збільшення статутного капіталу, а також конкретних учасників товариства, за рахунок вкладів яких можливе збільшення статутного капіталу товариства). Вказує на те, що зі змісту повноважень Шулекіної Л.П., визначених у довіреності, вбачається, що позивач був обізнаний, що на загальних зборах заплановано розглянути питання щодо збільшення статутного капіталу товариства, приведення статуту товариства відповідно до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», проведення державної реєстрації змін у зв`язку зі збільшенням статутного капіталу товариства. Вказуючи на п. З Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», зазначає, що товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю мали протягом року з дня набрання чинності Закону (до 17.06.2019) привести свої статути у відповідність до цього Закону та безкоштовно здійснити державну реєстрацію відповідних змін. Тому, на думку ТОВ «Інтер - Технологія», судом безпідставно задоволено вимоги позивача щодо визнання недійсними рішення загальних зборів учасників від 07.02.2019 про затвердження нової редакції Статуту (таке затвердження обумовлене приведенням Статуту у відповідність до вимог вказаного Закону, на що була уповноважена ОСОБА_2 ). Суди залишили поза увагою і те, що відповідними рішеннями загальних зборів учасників товариства не було порушено права і охоронювані законом інтереси позивача. Посилається на постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/22291/16, від 02.05.2018 у справі № 910/807/17, п. п. 2.12-2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 26.02.2016.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 вказує на те, що судами було правильно встановлено, що його не повідомляли про проведення загальних зборів учасників товариства відповідно до п. 10.12 Статуту товариства та вимог чинного законодавства. Стверджує, що, проводячи загальні збори учасників без завчасного ознайомлення позивача з порядком денним, його було введено в оману щодо дійсного кола питань з яких планується прийняття рішень на вказаних зборах. Зазначає про те, що відповідач -2 був уповноважений на вчинення двох конкретних дій, які згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України мають здійснюватись на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Вчинення відповідачем -2 дій щодо розмиття частки позивача не є добросовісним вчинком представника, а навпаки свідчить про незаконність оскаржуваних рішень загальних зборів. Вказує на порушення його прав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦК України, абз. а) ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Вважає, що касаційна скарга зводиться до незгоди відповідача -1 з рішенням господарських судів, до переоцінки доказів - довіреності відповідача - 2 і намагання надати перевагу назві цього доказу над його змістом, що суперечить приписам ст. 300 ГПК України. Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 909/1294/15.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами, 31.10.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (учасники) було створено та проведено державну реєстрацію ТОВ «Інтер - Технологія».

Згідно з п. 5.1 Статуту товариства для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників створено статутний капітал товариства у розмірі 2 600 100,00 грн. Частки у статутному капіталі товариства розподілялися таким чином: ОСОБА_1 - 1 534 059,00 грн, що становить 59% статутного капіталу, ОСОБА_3 - 1 066 041, 00 грн, що становить 41% статутного капіталу (п. 5.2 Статуту).

06.02.2019 відбулися загальні збори учасників ТОВ «Інтер-Технологія», за участю учасника товариства ОСОБА_3 (яка володіє 41% статутного капіталу товариства) та ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , який володіє 59% статутного капіталу товариства, на підставі довіреності від 06.02.2019, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г., зареєстрованою у реєстрі за № 301.

На цих зборах було вирішено: 1. У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 внести несплачену частину вкладу у запропонований виконавчим органом товариства термін та з метою збільшення статутного капіталу товариства у запланований строк, учасник товариства - ОСОБА_3 до початку наступних загальних зборів учасників товариства, які відбудуться 07.02.2019, вносить власні кошти у розмірі 170 941,00 грн як несплачену частину вкладу учасника товариства ОСОБА_1 , яку той мав внести згідно з протоколом № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Інтер-Технологія» від 08.12.2014. 2. Збільшити статутний капітал товариства до 7 642 100,00 грн, за рахунок додаткового вкладу ОСОБА_3 Учасник ОСОБА_1 додатковий вклад до статутного капіталу товариства не вносить. Учасник товариства ОСОБА_3 вносить додатковий вклад таким чином: кошти у сумі: - 4 433 000, 00 грн, які були внесені згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 02.10.2017; - 42 000,00 грн, які були внесені згідно з договору про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 27.07.2018; - 42 000,00 грн, які були внесені згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 3 від 10.09.2018; - 525 000,00 грн, які були внесені згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 4 від 20.09.2018, вважати додатковим вкладом ОСОБА_3 до статутного капіталу

товариства.

Прийняті на цих зборах рішення були оформлені протоколом № 06/02/2019 від 06.02.2019 (а.с. 65, т. 1).

07.02.2019 відбулися загальні збори учасників ТОВ «Інтер-Технологія» (за участю учасника товариства ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 06.02.2019), прийняті на яких рішення оформлені протоколом № 07/02/2019 від 07.02.2019 (а.с. 66, т. 1).

07.02.2019 на загальних зборах учасників ТОВ «Інтер-Технологія» було вирішено: 1. Збільшити статутний капітал товариства з 2 600 100,00 грн до 7 642 100,00 грн, шляхом внесення грошових коштів учасників за рахунок повернення фінансової допомоги. Учасник товариства ОСОБА_3 внесла грошові кошти на підставі договору таким чином: 1) 4 433 000,00 грн згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 02.10.2017; 2) 42 000,00 грн згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 27.07.2018; 3) 42 000,00 грн згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 3 від 10.09.2018; 4) 525 000,00 грн згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги № 4 від 20.09.2018. 2. Розподілити корпоративні права товариства таким чином: - ОСОБА_1 володіє корпоративними правами у розмірі 20,1%, що складає 1 534 059,00 грн; - ОСОБА_3 володіє корпоративними правами у розмірі 79,9%, що складає 6 108 041,00 грн. 3. Доповнити повне найменування товариства: англійською мовою: «INTER-TECHNOLOGY» LIMITED LIABILITY COMPANY; російською мовою: ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕНОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЮ «ИНТЕР ТЕХНОЛОГИЯ»; 4. Доповнити скорочене найменування товариства:- англійською мовою: «INTER-TECHNOLOGY» LLC; - російською мовою: ООО « ИНТЕР-ТЕХНОЛОГИЯ». 5. Змінити місцезнаходження товариства згідно із Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 на: 04119, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Деревлянська, будинок 17-А. 6. Привести статут товариства у відповідність із Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII та затвердити нову редакцію статуту товариства; 7. Включити Чулкова Я.В. до складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори; 8. Уповноважити ОСОБА_3 провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з правом залучення третіх осіб на свій власний розсуд.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Статтею 116 ЦК України визначено права учасників товариства, зокрема учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства тощо.

Аналогічні положення містить і ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Пунктом 10.2 Статуту товариства визначено, що вищим органом управління товариством є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Доручення на представництво на загальних зборах учасників від імені учасника засвідчуюється нотаріально або виконавчим органом товариства.

У ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено перелік питань, які віднесено до компетенції загальних зборів учасників товариства.

Статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних позивачем рішень) встановлено, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Відповідно до п. 10.12 Статуту товариства про проведення загальних зборів учасників товариства учасники повідомляються письмово або під розписку із зазначенням часу і місця проведення загальних зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менше як за 30 днів до дня скликання загальних зборів учасників.

Своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства. Якщо учасник (або його представник) узяв участь у загальних зборах і голосував на них, то ця обставина сама собою не обов`язково свідчить про те, що учасник був належним чином повідомлений про збори і мав змогу підготуватися до розгляду питань порядку денного, зокрема вирішити, чи може він довірити участь у таких зборах своєму представнику з огляду на конкретні питання, які виносяться на розгляд зборів, чи визнати доцільним узяти участь у зборах особисто (аналогічна правова позиція викладена у п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16).

Судами встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі і достатні докази в розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України, якими підтверджується повідомлення позивача про проведення загальних зборів 06.02.2019, 07.02.2019, про їх порядок денний, що є порушенням порядку скликання цих зборів, а також права позивача як учасника товариства з часткою у статутному капіталі товариства 59%, брати участь в управлінні товариством, що закріплене в п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦК України, абз. а) ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Статуту товариства.

Присутність на загальних зборах 06.02.2019, 07.02.2019 ОСОБА_2 як особи, яка представляла позивача і діяла за довіреністю від 06.02.2019, не нівелює обов`язок товариства дотримуватись законодавчо встановленої процедури щодо повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів та питань порядку денного, запропонованих до голосування у визначений строк. Наведений обов`язок щодо повідомлення учасника товариства закріплено також і у п. 10.12 Статуту товариства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, установлених актами цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 244 ЦК України встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За своєю правовою природою довіреністю є односторонній правочин, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Довіреність свідчить про надання представнику від імені довірителя відповідних повноважень стосовно вчинення правочину, стороною якого є третя особа.

За загальним правилом представник має завжди діяти у найкращих інтересах довірителя, добросовісно.

Досліджуючи зміст наявної в матеріалах справи довіреності від 06.02.2019 (а.с. 64, т. 1), якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси як засновника (учасника) ТОВ «Інтер-Технологія», суди встановили відсутність у ОСОБА_2 повноважень на: прийняття одноосібного рішення щодо суми збільшення статутного капіталу товариства; підтвердження факту невнесення позивачем частки в повному обсязі; підтвердження факту відмови від довнесення його частки в повному обсязі; відмову від корпоративних прав позивача чи передання їх на користь ОСОБА_3 ; одноосібне визначення розміру нового статутного капіталу товариства та розміру внеску в ньому позивача; погодження перерозподілу часток між учасниками товариства; зміну найменування, місцезнаходження товариства; надання повноважень будь-кому діяти від імені товариства без довіреності; призначення іншої уповноваженої особи на внесення змін щодо товариства в ЄДР.

Отже, судами відповідно до вимог ст. 86 ГПК України встановлено, що ОСОБА_2 , приймаючи рішення з питань, зазначених в протоколах від 06.02.2019, від 07.02.2019, вийшла за межі своїх повноважень, які визначені в довіреності від 06.02.2019. Такі дії свідчать про те, що ОСОБА_2 діяла недобросовісно, не в найкращих інтересах довірителя - ОСОБА_1 , що суперечить ст. 238 ЦК України і порушує права позивача, як учасника ТОВ «Інтер-Технологія».

Вказаним також спростовуються доводи скаржника про те, що ОСОБА_2 мала відповідні права голосувати (приймати рішення) з питань порядку денного.

Крім того, у п. 1 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інтер-Технологія» від 06.02.2019 зазначено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не вніс (не сплатив) частину вкладу до статутного капіталу товариства згідно з протоколом загальних зборів учасників № 3 від 08.12.2014, було вирішено, що інший учасник товариства - ОСОБА_3 здійснить внесення власних коштів в сумі 170 941,00 грн як несплачену частину вкладу учасника товариства (внаслідок чого було прийнято рішення про збільшення статутного капіталу товариства).

Проте, ні Статутом товариства (в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників від 08.12.2014 (протокол № 3), ні вимогами Закону України «Про господарські товариства» (чинного на час здійснення розподілу часток товариства згідно з протоколом загальних зборів учасників № 3 від 08.12.2014), ні вимогами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не передбачено право учасника вносити за іншого учасника несплачену частину до статутного капіталу товариства. Вищенаведеними актами, як і Статутом товариства чітко обумовлено обов`язок учасника товариства здійснити відповідний вклад (п. 2.4.1), а також визначено алгоритм дій товариства у випадку невиконання учасником такого обов`язку (ст. 52 Закону України «Про господарські товариства», ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Встановивши, що позивач не був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів 06.02.2019 та 07.02.2019, не був ознайомлений з їх порядком денним, Шулекіна Л.П. від імені позивача діяла з перевищенням повноважень на цих зборах, визначених довіреністю від 06.02.2019, чим було порушено права позивача як учасника товариства, суди дійшли правильного висновку про задоволення позову в частині позовних вимог про визнання вказаних рішень загальних зборів недійсними.

Внаслідок прийняття рішень загальними зборами учасників ТОВ «Інтер-Технологія» від 06.02.2019, від 07.02.2019, оформлених протоколами № 06/02/2019, № 07/02/2019, було затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Інтер-Технологія» від 07.02.2019.

Встановивши, що відповідні зміни в Статут ТОВ «Інтер-Технологія» (зокрема і щодо розміру частки позивача в статутному капіталі учасників товариства) були внесені згідно з рішеннями загальних зборів учасників ТОВ «Інтер-Технологія» від 06.02.2019 та від 07.02.2019, оформленими протоколами № 06/02/2019 та № 07/02/2019, які є недійсними, суди дійшли правильного висновку, що вимоги позивача і в частині визнання недійсною редакції статуту ТОВ «Інтер-Технологія» від 07.02.2019, затвердженої протоколом загальних зборів № 07/02/2019 від 07.02.2019 та поновлення чинності редакції від 08.12.2014 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про скасування відповідних записів про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Інтер-Технологія» та що не пов`язані зі змінами в установчих документах, то необхідно зазначити таке.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР.

Якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17).

Встановивши наявність підстав для визнання недійсними вказаних рішень загальних зборів від 06.02.2019 та від 07.02.2019, на підставі яких було внесено відповідні зміним до ЄДР, з метою захисту прав позивача, суди правильно задовольнили позовні вимоги щодо скасування запису про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Інтер-Технологія» (ідентифікаційний код: 38959041); 08.02.2; Примак Дмитро Федорович; КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників та щодо скасування запису про внесення змін до відомостей про ТОВ «Інтер-Технологія» (ідентифікаційний код: 38959041), що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 08.02.2; Примак Дмитро Федорович; КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області; зміна складу підписантів.

Отже, господарські суди, врахувавши мету звернення позивача до суду, встановивши доведеність позивачем відповідно до вимог ст. 74 ГПК України порушення його прав рішеннями загальних зборів, оформлених протоколом № 06/02/2019 від 06.02.2019, № 07/02/2019 від 07.02.2019, з метою забезпечення поновлення порушеного права позивача, а також передбачених ст. 3 ЦК України принципів справедливості, добросовісності, розумності, правильно здійснили захист порушених прав позивача шляхом задоволення цих позовних вимог.

Щодо доводів ТОВ «Інтер-Технологія» про те, що судами було порушено норм процесуального права - ст. ст. 236, 237 ГПК України та не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме - ч. 2 ст. 33, ч. 10 ст. 31, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. ст. 15, 16, 202, 203, 237, 239, 244, 245 ЦК України, то вони є безпідставними, адже судами були прийняті рішення при дотриманні норм процесуального права з правильним застосуванням норм матеріального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, відповідно до вимог ст. 236 ГПК України.

Також судами відповідно до правил ст. 86 ГПК України було ретельно досліджено всі наявні в матеріалах справи докази, які були достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі, взято до уваги доводи всіх учасників справи та почуто їх, що відповідає як ст. 7 ГПК України, так і узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (справи «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України»).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що судом безпідставно задоволено вимоги позивача щодо визнання недійсними рішення загальних зборів учасників від 07.02.2019 про затвердження нової редакції Статуту (таке затвердження обумовлене приведенням Статуту у відповідність до вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», на що була уповноважена ОСОБА_2 ), то необхідно зазначити, що таке приведення Статуту товариства у відповідність до вимог Закону повинно здійснюватися з дотриманням вимог закону, однак без порушення прав учасника товариства.

Щодо посилання скаржника на позицію Верховного Суду у справах від 28.03.2018 № 910/22291/16, від 02.05.2018 № 910/807/17, то необхідно зазначити, що у цих справах Верховний Суд виходив з інших фактичних обставин, ніж ті, що були встановлені судами при розгляді цієї справи.

Щодо посилання в касаційній скарзі на п. п. 2.12-2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 26.02.2016, то необхідно зазначити, що відповідачем -1 відповідно до вимог ст. 74 ГПК України не було доведено в чому полягає порушення судами вказаної постанови Пленуму. Крім того, Верховний Суд зазначає, що в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.

Інші доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги, яким була надана належна оцінка судом апеляційної інстанції, зводяться до переоцінки зібраних у справі доказів судом касаційної інстанції, ніж та, що була зроблена господарськими судами.

Але, відповідно до ч. 2 ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд, переглядаючи відповідно до вимог ст. 300 ГПК України судові рішення в межах доводів касаційної скарги, дійшов висновку, що підстав для їх скасування немає.

Оскільки підстав для скасування прийнятих у справі судових рішень немає, то судовий збір згідно з ст. 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер - Технологія» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18 липня 2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2019 року у справі за № 910/4870/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді І. Кондратова

І. Ткач