СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Справа № 905/632/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Чернота Л.Ф.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Штогрин С.В., довіреність б/н від 03.05.2019р.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 552 від 05.09.11 р.,

відповідача - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.3442) на рішення господарського суду Донецької області від 15.10.2019 (головуючий суддя Лейба М.О., суддя Огороднік Д.М., суддя Бокова Ю.В., повний текст складено 16.10.2019) у справі №905/632/19

за позовом Приватного підприємства "Діоніс", м.Донецьк, Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Макіївська взуттєва фабрика "Аспект", м.Макіївка, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас Плюс" смт. Макарів, Київська область

про стягнення заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р. у розмірі 1 000 000,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Діоніс", звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Макіївська взуттєва фабрика "Аспект" про стягнення заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р. у розмірі 1 000 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р. В якості правових підстав позову позивач посилається, зокрема, на положення ст.1 Закону України "Про обіг векселів в Україні", ст.14 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", ст.ст.11, 13, 39, 42, 76-78 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.10.2019 у справі №905/632/19 в позові відмовлено.

В наведеному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірний вексель серії АА №1530389 від 16.04.12р. у встановленому законодавством порядку позивачем до платежу не пред`являвся, а отже, у відповідача не виникло зобов`язання з його оплати. Також місцевий господарський суд вказав на те, що позивач не є фактичним власником - законним векселедержателем спірного векселя в розумінні Уніфікованого закону про переказний та простий векселі та Закону України "Про цінні папери і фондовий ринок", що має наслідком відсутність у позивача відповідних прав на отримання грошових коштів за вказаним векселем.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що з моменту підписання акту приймання - передачі векселів від 16.04.2012, ним не вчинялось жодних дій з передачі простого векселя серії АА №1530389 від 16.04.12р. іншим особам, а тому висновки місцевого господарського суду про те, що ПП «Діоніс» не є законним векселедержателем - безпідставні. Також позивач зазначає про те, що незважаючи на припинення його права пред`явити вексель до платежу, він має право вимагати у відповідача виконання грошового зобов`язання в загальному порядку, встановленому нормами Цивільного кодексу України. Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на думку позивача, полягало в тому, що суд не задовольнив його клопотання про витребування доказів, що призвело до неповного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

До апеляційної скарги позивач додав клопотання про витребування доказів у Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк".

Клопотання обґрунтовано тим, що у ПАТ «Креді Агріколь Банк» наявна інформація щодо того, коли спірний вексель отримувався банком, чи був він переданий третім особам, хто є векселедержателем, чи був вексель пред`явлений до платежу, чи вчинявся напис про його пред`явлення, чи здійснювались платежі за ним тощо.

Вказані відомості, як зазначає позивач, підтвердять той факт, що відповідачем не вчинялися дії з оплати векселя, а відтак, у останнього наявна вексельна заборгованість, що підлягає сплаті.

Відповідач та третя особа відзиви на апеляційну скаргу не надали.

В судове засідання 03.12.2019 відповідач не з`явився.

Юридична особа відповідача у цій справі зареєстрована у м.Макіівка Донецької області, вул.Леніна, буд.115.

Згідно листа начальника Поштампу - ЦПЗ №1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Гончарова Ю.Ф. від 23.07.2014 №7-14, з 22.07.2014 призупинено приймання та пересилання поштових відправлень у м.Макіівка Донецької області.

За таких обставин, у Східного апеляційного господарського суду відсутня можливість направлення відповідачу на юридичну адресу ухвали суду від 18.11.2019 (якою розгляд справи призначено в цьому судовому засіданні), про що судом складено акт №13-35/427 від 18.11.2019 (а.с.87 т.2).

Відповідач не повідомляв суду іншу адресу для листування.

Таким чином, з метою повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, 18.11.2019 на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу «Судова влада України» у розділі «Новини» розміщено відповідне повідомлення із зазначенням дати, часу та місця проведення судового засідання у цій справі (а.с.85 т.2).

Отже, судом апеляційної інстанції вжито всіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

В судове засідання 03.12.2019 третя особа не з`явилась.

Ухвала суду від 18.11.2019, якою розгляд справи призначено в цьому судовому засіданні, направлялась на належну адресу третьої особи, однак, не повернулась підприємством зв`язку.

Згідно ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця знаходження ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

Третя особа не повідомляла суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції дотримано вимоги статті 242 ГПК України щодо повідомлення третьої особи та відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без участі їх представників.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою господарського суду Донецької області від 28.08.2013 у справі №905/2827/13 Приватне підприємство «Діоніс» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.02.2019 у справі №905/2827/13 Пономаренка А.О. призначено ліквідатором у справі про банкрутство ПП «Діоніс» (а.с.9-11 т.1).

ПП «Діоніс» в особі ліквідатора Пономаренка А.О. звернулося до суду з цим позовом до ТОВ «Макіївська взуттєва фабрика «Аспект» про стягнення заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.12р.

Отже, предметом позову у цій справі є стягнення 1000000 грн. дебіторської заборгованості позивача (банкрута).

Як зазначає позивач, підставою позову стало те, що під час процедури банкрутства ПП «Діоніс» була виявлена дебіторська заборгованість, яка утворилась внаслідок не здійснення ТОВ «Донпроммаш» (правонаступником якого є ТОВ «Макіївська взуттєва фабрика «Аспект») оплати за поставлений позивачем у період з вересня 2011 по листопад 2011 товар за договором №5 від 22.11.2010.

Позивач зазначає про те, що в рахунок погашення боргу за товар, ним було прийнято від ТОВ «Донпроммаш», зокрема, вексель серії АА №1530389 від 16.04.12р., який залишився неоплаченим відповідачем як правонаступником ТОВ «Донпроммаш».

Під час розгляду цієї справи позивач просив господарський суд Донецької області залучити до участі у справі ТОВ «Донбас Плюс» як третю особу, посилаючись на те, що згідно ухвали господарського суду Донецької області від 29.07.2013 у справі №905/2827/13 ТОВ «Донбас Плюс» є єдиним кредитором ПП «Діоніс» на суму 6382802,22 грн., а тому, стягнута за рішенням суду у цій справі №905/632/19 заборгованість буде спрямована безпосередньо на погашення кредиторських вимог ТОВ «Донбас Плюс» (а.с.35 т.1).

Таким чином, ця справа розглядається за позовом підприємства - банкрута в особі ліквідатора при реалізації ним повноважень щодо повернення майна банкрута (у даному випадку грошових коштів) до ліквідаційної маси.

Судова колегія враховує наступне.

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинний на час розгляду справи судом першої інстанції) визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Вказана норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, яким визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 16.04.2019 у справі № 902/357/18.

Отже, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, а також справ за позовами арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при реалізації ними повноважень щодо повернення майна банкрута до ліквідаційної маси, має здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, без порушення окремих справ позовного провадження.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04.06.2019 у справі №924/159/14, від 24.01.2019 у справі № 915/441/18, 16.04.2019 у справі № 902/357/18.

Враховуючи, що предметом позову є стягнення дебіторської заборгованості боржника (позивача), яка буде у разі задоволення позову спрямована на погашення грошових вимог кредитора позивача - ТОВ «Донбас Плюс» (третьої особи у цій справі), судова колегія приходить до висновку, що цей спір стосується формування активу боржника, а тому безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ПП «Діоніс».

Судова колегія також приймає до уваги, що у 2014 році ПП «Діоніс» зверталося до господарського суду Запорізької області з позовом у іншій справі №908/3346/14 до ТОВ «Макіївська взуттєва фабрика «Аспект» про стягнення заборгованості в розмірі 91370,50 грн., яка виникла внаслідок несплати останнім поставленого Приватним підприємством «Діоніс» у період з вересня 2011 по листопад 2011 товару за договором №5 від 22.11.2010.

Під час розгляду вказаної справи №908/3346/14 судом досліджувались обставини щодо оплати ТОВ «Донпромаш» заборгованості за договором №5 від 22.11.2010 простими векселями, зокрема, серії АА №1530389 від 16.04.2012.

За результатами розгляду справи №908/3346/14, рішенням господарського суду Запорізької області від 15.04.2015, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.06.2016, в позові відмовлено (а.с.191-263 т.1).

Втім, постановою Вищого господарського суду від 11.01.2017 вказані судові рішення скасовано, а справу №908/3346/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області для розгляду по суті в межах справи №905/2827/13 про банкрутство Приватного підприємства «Діоніс».

В наведеній постанові суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що спір про стягнення дебіторської заборгованості боржника (позивача) стосується питання формування активу боржника, а тому безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ПП «Діоніс».

Також у 2015 році ПП «Діоніс» звертався до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Макіївська взуттєва фабрика «Аспект» про визнання недійсними простих векселів (в тому числі векселя серії АА №1530389 від 16.04.12р.), актів приймання-передачі векселів, додаткової угоди від 29.02.2012 до договору №5 від 22.11.2010.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.09.2015 та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.12.2015 у справі №905/765/15 в позові відмовлено.

Однак, постановою Вищого господарського суду від 19.04.2017 у справі №905/765/15 зазначені судові рішення скасовано, в справу №905/765/15 передано до господарського суду Донецької області для розгляду по суті в межах справи №905/2827/13 про банкрутство Приватного підприємства «Діоніс».

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, заявлені ПП «Діоніс» позови у інших справах, які стосувались обставин щодо оплати ТОВ «Макіївська взуттєва фабрика «Аспект» заборгованості за договором №5 від 22.11.2010 простими векселями, зокрема, серії АА №1530389 від 16.04.2012 були спрямовані судом касаційної інстанції на розгляд по суті в межах справи №905/2827/13 про банкрутство ПП «Діоніс».

Крім того, судова колегія враховує, що при розгляді справ, пов`язаних з обігом простих векселів, судам у судовому засіданні слід досліджувати оригінали цих цінних паперів, зважаючи на їх правову природу та обов`язковість реквізитів.

Позивач, при зверненні до суду з цим позовом, просив розглядати цей спір в межах справи №905/2827/13 про банкрутство ПП «Діоніс» та зазначав, що докази на підтвердження позовних вимог, зокрема, оригінал векселю серії АА №1530389 від 16.04.2012 вже знаходиться в матеріалах справи №905/2827/13.

Проте, ухвалою господарського суду Донецької області від 09.04.2019 у цій справі №905/632/19 було визначено, що цей спір підлягає розгляду за правилами позовного провадження поза межами справи про банкрутство ПП «Діоніс».

Отже, оригінали доказів, які суд зобов`язаний дослідити при розгляді цього спору, зокрема, оригінал векселю серії АА №1530389 від 16.04.2012, знаходяться в матеріалах справи №905/2827/13 про банкрутство ПП «Діоніс», а тому, не можуть бути долучені до матеріалів цієї справи №905/632/19.

З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що цей спір, який безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ПП «Діоніс», підлягає розгляду в межах справи №905/2827/13 про банкрутство останнього, а не в окремому позовному провадженні.

Вирішуючи цей спір по суті, суд першої інстанції не врахував приписи вказаних вище норм законодавства та помилково порушив окреме позовне провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для частково задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення господарського суду Донецької області від 15.10.2019 з направленням справи №905/632/19 до господарського суду Донецької області для розгляду у межах справи №905/2827/13 про банкрутство Приватного підприємства «Діоніс».

Враховуючи, що справа №905/632/19 направляється до господарського суду Донецької області для розгляду по суті у межах справи №905/2827/13 про банкрутство Приватного підприємства «Діоніс», відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про витребування доказів у Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк".

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.270, ст.275, ст.280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.10.2019 року у справі №905/632/19 скасувати.

Справу №905/632/19 передати до господарського суду Донецької області для розгляду у межах справи №905/2827/13 про банкрутство приватного підприємства «Діоніс».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.12.2019р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота