ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" грудня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/729/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича про відвід судді Пригари Л.І. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал", м. Тячів

до Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича, м. Рахів

про стягнення суми 364 800 грн. (з врахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог),

ВСТАНОВИВ:

Справа № 907/729/18 перебуває у провадженні Господарського суду Закарпатської області у судді - Пригари Л.І.

17 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла заява Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.10.2019 року провадження у справі № 907/729/18 зупинено до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 27.11.2019, заяву по справі № 907/729/18 передано до розгляду судді Ушак І.Г.

Ухвалою суду від 29.11.2019 визначений автоматизованою системою головуючий суддя задоволив самовідвід від розгляду заяви.

Тому, за наслідками проведеного 03.12.2019 повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву розподілено судді Андрейчуку Л.В.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичом (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 ГПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 ГПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до заяви про відвід судді, підставами для відводу головуючого cудді від розгляду справи є твердження заявника про те, що: по-перше, вибірковість правосуддя, яку має намір застосувати позивач, з огляду на заявлення судді Андрейчуку Л.В. клопотання про залишення аналогічних позовів без розгляду, і переконання у прихильності суду у складі судді Пригари Л.І. щодо вирішення закладеного ним позову, по-друге, очевидне зловживання позивачем своїм правом, ознаки якого наведені в п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України - подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, по-третє, при вирішенні справ № 907/102/18 та № 907/462/15, суддя Пригара Л.І. на підставі єдиних доказів позивача - аналогічних вантажно- митних декларацій, вирішувала справи, тобто, у цьому ж складі суд вже досліджував докази, при цьому, задовольнив клопотання про їх витребування в межах цієї справи.

Суд зазначає, що право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР 674), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року, суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів.

У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

При цьому, в рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Аналіз наведеного вище дає підстави для висновку про те, що правило ст.35 та ст.36 ГПК України у контексті обставин відводу, що розглядається, застосовується лише коли дії судді носять характер суб`єктивності (упередженості), у випадках, чітко регламентованими наведеними вище нормами процесуального закону.

Ці правила є чіткими, і застосовується незалежно від того, в якій інстанції суддя розглядає справу і не може бути піддане вільному трактуванню.

Із урахуванням вище приведеного, наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а також не підтверджують його упередженість та необ`єктивність при розгляді даної справи, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги. Наведені у заяви мотиви, які на думку відповідача свідчать про упередженість судді Пригари Л.І., є не що інше, як незгода з процесуальними рішеннями судді і носять суб`єктивний (необ`єктивний) характер, в той час як питання, які розглядались судом у ході провадження, були публічними і скерованими на встановлення об`єктивної істини по справі.

Окрім того, суд наголошує, що про наведені у заяві про відвід обставини (вибірковість правосуддя, яку має намір застосувати позивач, з огляду на заявлення судді Андрейчуку Л.В. клопотання про залишення аналогічних позовів без розгляду) заявнику було відомо ще у червні 2019 році, а з моменту призначення підготовчого засідання у справі пройшло більше десяти днів, тому суд констатує пропуск визначеного законодавцем строку для подання заяви про відвід з цієї підстави, що є самостійною підставою для відмови у її задоволенні.

Зважаючи на таке, наявність будь-яких обставин, які згідно з наведеними процесуально-правовими нормами можуть розглядатись, як підстава для задоволення заяви про відвід судді, заявником не доведено.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 35-36, 38-39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Закуреного Володимира Володимировича про відвід судді Пригари Л.І. у справі №907/729/18 - відмовити.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Андрейчук