03 грудня 2019 року Справа № 913/476/19
м. Харків Провадження № 3/913/476/19
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Романенко Т.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан", м. Суми
до Фермерського господарства "Незалежність", с. Бараниківка Біловодського району Луганської області
про виконання в натурі поставки товару згідно договору купівлі-продажу та стягнення 1 615 122 грн. 40 коп.
та за зустрічним позовом
Фермерського господарства "Незалежність", с. Бараниківка Біловодського району Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан", м. Суми
про стягнення матеріальних збитків в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп.
в присутності представників учасників справи:
від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - Шевченко Д.С. - адвокат, ордер від 05.07.2019 серії ХВ № 1452;
від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - Ходош В.Ю. - адвокат, ордер на надання правової допомоги від 23.09.2019 серії ЛГ № 001319, Рева О.О. - адвокат, ордер від 18.09.2019 серії АА № 107122.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквітан" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Незалежність" про:
- виконання в натурі поставки товару згідно договору купівлі-продажу великої рогатої худоби від 11.08.2017, зазначеного в рахунку на оплату від 14.08.2017 № 2 на суму 480 000 грн., а саме: надати для відвантаження велику рогату худобу: телиці 2017 року 156 голів, бички 2017 року 15 голів, телиці 2016 року загальною масою 3 480,00 кг;
- стягнення пені в сумі 1 615 122 грн. 40 коп.;
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу від 11.08.2017 в частині своєчасного здійснення відвантаження товару.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/476/19, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 24.09.2019.
Фермерським господарством "Незалежність" - відповідачем у справі, 23.09.2019 наданий відзив, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує з огляду на наступне.
За умовами укладеного між сторонами договору від 11.08.2017 позивачу повинно було бути передано велику рогату худобу в кількості 963 голів, зокрема: ВРХ доросла, корови - 476 голів, телиці старше 2 років - 137 голів, телиці 2017 року - 156 голів, бички 2017 року - 15 голів, бички минулих років - 5 голів, телиці 2016 року - 157 голів, коні - 17 голів. Покупець зобов`язаний своєчасно прийняти велику рогату худобу, забезпечити її розвантаження. Транспортування товару здійснюється транспортом покупця. Перед тим, як відпустити тварин покупцю відповідач повинен був залучити відповідних спеціалістів для їх дослідження та отримати ветеринарні свідоцтва ф. № 1, яке видається не раніше, ніж через 30 днів.
Відповідач звертався до Біловодської районної державної лікарні ветеринарної медицини з приводу проведення ветеринарно-санітарних заходів по підготовці великої рогатої худоби (ВРХ) та коней для відправлення до TOB "Аквітан", після яких передбачалася видача ветеринарного свідоцтва ф. № 1:
- 19.10.2017 - дата видачі ветеринарного свідоцтва не раніше 18.11.2017;
- 26.12.2017 - дата видачі ветеринарного свідоцтва не раніше 25.01.2018;
- 26.01.2018 - дата видачі ветеринарного свідоцтва не раніше 25.02.2018;
- 20.04.2018 - дата видачі ветеринарного свідоцтва не раніше 20.05.2018;
- 11.06.2018 - дата видачі ветеринарного свідоцтва не раніше 11.07.2018.
Але, через те, що автотранспортні засоби для перевезення ВРХ та коней у терміни, передбачені чинним законодавством, надані не були, ветеринарні свідоцтва ф. № 1 для відправки до ТОВ "Аквітан", згідно зазначених звернень не видавалися.
Також зазначено, що суб`єкт господарювання при переміщенні ВРХ за межі міст, районів, міст Києва та Севастополя, областей та за межі АР Крим зобов`язаний отримати документи дозвільного характеру, а саме ветеринарне свідоцтво ф. № 1, яке видається на одиницю автотранспортного за собу, в якому знаходяться тварини.
При цьому, при кожному зверненні ФГ "Незалежність" TOB "Аквітан" перевірялось за даними Державного реєстру потужностей оператора ринку, відповідно до якого ТОВ "Аквітан" займається розведенням та утриманням ВРХ та свиней. Але за даними Державного реєстру потужностей ринку ТОВ "Аквітан" відомості про утри мання та розведення коней відсутні. В такому випадку ФГ "Незалежність" взагалі не змогло би отримати ветеринарне свідоцтво ф. № 1 на реалізацію коней.
Таким чином, саме з боку позивача не було виконано зобов`язання щодо надання автотранспортних засобів у визначені законодавством терміни для своєчасного прийняття ВРХ та коней згідно умов договору, про що позивач повідомлявся, зокрема, листом від 19.12.2017 № 28.
Що стосується доводів про понесення позивачем витрат, пов`язаних з оплатою послуг перевезення, відповідач зазначає, що позивачем не надані товарно-транспортні накладні, які є обов`язковими згідно умов п. 4.1 договору купівлі-продажу ВРХ від 11.08.2017, п. 2.1.2 договору на транспортне обслуговування від 13.10.2017 № 8/10, а також п. 11.1 Правил Перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених На казом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568. Крім того, навіть, у наданих позивачем до позовної заяви копіях актів приймання-прийому робіт (надання послуг) не зазначено, ПІБ водіїв, марки та державні номери транспортних засобів, якими, нібито, надавалися вказані по слуги за кожним актом та маршрути, за якими вони прямували. Доказів здійснення позивачем оплати вказаних транспортно-експедиційних послуг також не надано.
Позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвер дження факту надання йому транспортно-експедиційних послуг з боку фізичної особи-підприємця Бірюкова О.К., зок рема, прибуття транспорту до відповідача: 18.02.2018, 03.04.2018, 04.06.2018 та 20.07.2018 з метою завантаження товару.
Крім того, на момент укладання договору у відповідача були у наявності ВРХ та коні, у кількості та за віком, які відповідали вимогам договору. Через невиконання з боку ТОВ "Аквітан" зобов`язань щодо вчасного надання автотранспор тних засобів у визначені чинним законодавством терміни для прийняття ВРХ та коней згідно умов договору ФГ "Незалежність" було змушено весь цей час утримувані худобу та нести додаткові витрати, із постановленням телиць на карантин, їхнім утриманням та годуванням. Але, у цей час відбувалося природне зменшення поголів`я ВРХ та коней. Відповідно через сплив часу у відповідача зарає у наявності на цей момент є ВРХ та коні інших вікових категорій, ніж ті, які зазначені у договорі. Також, відповідач звернув увагу суду, що у договорі вказано точна кількість голів ВРХ та коней, яка по винна була бути поставлена. Але, у прохальній частині свого позову позивач зазначив щодо вимо ги надати телиці 2016 року тільки їх масу, не вказавши кількість їх голів. Тому, через ці обставини, виконання договору у натурі є неможливим, а тому не підлягає задо воленню.
Що стосується нарахованої пені за порушення строків поставки, то згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Через невиконання з боку ТОВ "Аквітан" зобов`язання щодо надання автотранспортних засобів у визначені чинним законодавством терміни для своєчасного прийняття ВРХ та коней згідно умов договору вказані тварини до цього часу не були відпущені на адресу позивача, а тому нарахування пені згідно п. 5.3 договору є неправо мірним.
Також відповідачем 23.09.2019 на підтвердження наявності в господарстві відповідача великої рогатої худоби, а саме: телиць 2017 року, бичків 2017 року, телиць 2016 року наданий реєстр наявності ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин на 13.09.2019.
Крім того, 23.09.2019 до канцелярії суду від Фермерського господарства "Незалежність" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп.
Зустрічна позовна вимога обґрунтована тим, що у зв`язку з ненаданням відповідачем автотранспортних засобів у визначені чинним законодавством терміни для своєчасного прийняття ВРХ та коней ФГ "Незалежність" понесені додаткові витрати щодо утримання худоби в господарстві, які має компенсувати ТОВ "Аквітан".
У судове засідання 24.09.2019 прибули представники сторін.
Ухвалою від 24.09.2019 прийнято зустрічний позов Фермерського господарства "Незалежність" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп. до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" до Фермерського господарства "Незалежність" про виконання в натурі поставки товару згідно договору купівлі-продажу та стягнення 1 615 122 грн. 40 коп., вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому провадженні на 15.10.2019.
Позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквітан" у відповіді на відзив від 10.10.2019 № б/н не погоджується з доводами відповідача за первісним позовом, викладеними у відзиві, та зазначає, що для підтвердження виконання своїх обов`язків продавець має надати докази направлення повідомлень про готовність товару для відвантаження в певному місті і в певний період часу, а також докази того, що покупець в зазначений в повідомленні час не з`явився. Відповідач за первісним позовом в пункті 1 відзиву не надає пояснень, в які саме терміни мав прибути покупець, тобто не зазначає конкретних дат. Відповідач не надає доказів того, що позивач був поінформований про можливість отримати товар в інші дати, ніж зазначено в позові.
Твердження відповідача про ненадання позивачем автотранспортних засобів не відповідає дійсності та спростовується його ж листами від 27.07.2018, 23.08.2018, 12.09.2018, 01.10.2018, 03.10.2018, 16.10.2018, 22.10.2018, 29.10.2018, в яких відповідач визнає за собою невиконання взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару в заздалегідь обумовлені терміни, що прямо підтверджує факт того, що транспортні засоби для відвантаження тварин позивачем надавалися в узгоджені обома сторонами дати поставки. Крім того, узгодження дат опосередковано підтверджується наданими відповідачем актами на постановку/зняття тварин на/з профілактичний карантин: від 19.10.2017, 20.11.2017, 26.12.2017, 26.01.2018, 26.02.2018, 20.04.2018, 21.05.2018, 11.06.2018, 11.07.2018. Тобто діям відповідача по постановці/зняттю тварин з/на профілактичний карантин передувало узгодження дат поставки, адже інакше виникає логічне запитання - навіщо відповідачу вчиняти вказані дії саме у відповідні періоди, що передують датам, заявленим позивачем, якщо реалізація тварин у інші господарства обмежується строком на обов`язкове дослідження таких тварин. З дій відповідача простежуються намагання виконати поставку, але з відомих лише відповідачу причин остання так і не відбулася.
Щодо відсутності товарно-транспортних накладних позивач зазначає, що товарно-транспортну накладну може виписувати як вантажовідправник, так і вантажоодержувач, який уклав договір з перевізником, проте, товару не було, нічого не перевозилося, а товарно-транспортну накладну мав виписувати вантажовідправник, оскільки саме він володіє повною інформацією про товар. Підпунктом 2.1.2 договору на транспортне обслуговування від 13.10.2017 № 8/10, укладеного між ТОВ "Аквітан" та фізичною особою-підприємцем Бірюковим О.К., встановлено обов`язок лише забезпечення оформлення товарно-супровідних документів. Жодним чином позивач виписати необхідні товарно-транспортні накладні не мав можливості, оскільки враховуючи, що товар - живі організми, кожного дня змінюється його вага, ідентифікаційні номери цих тварин в договорі купівлі-продажу вказані не були, а отже позивач інформацією, необхідною для складання товарно-транспортних накладних не володіє. У наданих позивачем актах приймання-прийому робіт (надання послуг) не зазначено ПІБ водіїв, марки, державні номери транспортних засобів та маршрути, за якими вони прямували, оскільки дана інформація міститься у заявках на перевезення, посилання на які міститься у даних актах приймання-прийому робіт (надання послуг), тому дублювати її необхідності немає. А для оформлення актів перевезення не обов`язковим є зазначення номера машин, тощо.
Також, позивач зазначає, що зауваження відповідача, що виконати поставку в натурі є неможливим в частині задоволення позовної вимоги про поставку телиць 2016 року з тих причин, що не була зазначена їх кількість, а було наведено лише їх масу є такими, що не виправдовують дій відповідача. Вказану позовну вимогу сформульовано, опираючись на рахунок на оплату від 14.08.2017 № 2 (за яким позивачем за домовленістю сторін було сплачено 400 000 грн.), який позивачу надало ФГ "Незалежність". У вказаному рахунку одиницею вимірювання товару "телиці 2016 року" стоїть "кг", тобто відповідач сам визначив показники, якими буде керуватися при поставці тварин і якщо зараз відповідач заперечує можливість виконання поставки в натурі даної частини товару - це свідчить про наявність у діях відповідача складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, оскільки такі дії містять явно виражені ознаки шахрайства, адже тоді виходить, що дії відповідача з самого початку не були спрямовані на реальне виконання зобов`язання у майбутньому. Крім того, 03.08.2018, саме таким чином ідентифікуючи товар, було відвантажено телиць старше 2-х років ТОВ "Спартак". Так, ФГ "Незаліжність" ухилялося від поставки TOB "Аквітан" поставляла худобу на практично таких саме умовах іншим контрагентам, а саме вимір телиць був в "кг".
Стосовно додаткових витрат на утримання худоби, понесених Фермерським господарством "Незалежність", позивач зазначає, що вони не мають відношення до предмету спору. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик. Договором купівлі-продажу великої рогатої худоби від 11.08.2017 не було визначено конкретну дату поставки, а отже Фермерське господарство "Незалежність" мало під час укладання договору оцінити свої витрати на утримання худоби протягом строку дії договору до 31.12.2019. На товар обмежень та заборон не було накладено, і відповідач мав можливість його продавати. Жодних додаткових витрат відповідач не доводить. Не було та немає жодних обставин та перешкод з боку позивача, які унеможливили б виконання договору.
Відповідачем за зустрічним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Аквітан" наданий відзив від 10.10.2019 № б/н, в якому останній проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що додаткові витрати на утримання худоби, понесені Фермерським господарством "Незалежність", не мають відношення до предмету спору. Позивач за зустрічним позовом здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик. Договором купівлі-продажу ВРХ від 11.08.2017 не було визначено конкретну дату поставки, а отже Фермерське господарство "Незалежність" мало під час укладання договору оцінити свої витрати на утримання худоби протягом строку дії договору до 31.12.2019. Тому збитки щодо утримання худоби не є додатковими, а є звичайними оперативними господарськими витратами підприємства. Крім того, на товар обмежень та заборон не було накладено і господарство мало можливість його продавати.
Враховуючи викладене, не доводиться причинно-наслідковий зв`язок між витратами на утримання худоби і невиконанням зобов`язань за договором з боку відповідача за зустрічним позовом. А факт невиконання зобов`язання ТОВ "Аквітан" як покупця не доводиться доказами. Збитки можуть бути завдані не укладанням договору, а порушенням зобов`язання. Жодних додаткових витрат позивач за зустрічним позовом не доводить. Не було та немає жодних обставин та перешкод з боку відповідача за зустрічним позовом, які унеможливили б виконання договору.
Додаткові витрати не підтверджуються експертизою від 29.07.2019. Взагалі даний висновок є підставою для звернення із заявою про злочин. На вирішення експерта було поставлено питання: який розмір витрат, понесених ФГ "Незалежність" на утримання великої рогатої худоби ТОВ "Аквітан" згідно договору купівлі-продажу від 11.08.2017 за період з 13.08.2017 по березень 2019 року. Відповідь експерт надає на інше запитання. Дослідження проводилося по копіях, що не припустимо. Експертиза може бути проведена тільки за оригіналами документів. Відповідь експерт надає наступну: у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу та не відвантаженням ВРХ витрати ФГ на утримання ВРХ за період з серпня 2017 року по березень 2019 року склали 20 930 808,66 грн. Тобто, експерт не відповідає на поставлене запитання. Витрати на утримання худоби ТОВ "Аквітан" дійсно підлягали би відшкодуванню, і питання було саме про це, якщо б право власності на худобу перейшло до ТОВ "Аквітан". Товар не було відвантажено ТОВ "Аквітан", право власності на товар не перейшло. Крім цього, згідно договору купівлі-продажу від 11.08.2017 не було встановлено обов`язок утримання худоби.
Крім того, позивачем за зустрічним позовом не доведено факту порушення зобов`язання покупцем - ТОВ "Аквітан", оскільки для доведення підстав відшкодування збитків з покупця, продавцю необхідно надати докази порушення покупцем свого зобов`язання. В даному випадку, продавець має надати докази, що він проінформував покупця, що відвантаження буде в конкретні дати, а покупець не з`явився. Тобто, на підтвердження виконання своїх обов`язків продавець має надати докази направлення повідомлень про готовність товару для відвантаження в певному місті і в певний період часу, а також докази того, що покупець в зазначений в повідомленні час не з`явився.
Продавець - ФГ "Незалежність" не надає свого варіанту, коли саме, в які саме терміни мав прибути покупець, тобто не зазначає конкретних дат, не надає доказів того, що позивач був проінформований про можливість отримати товар в інші дати, ніж зазначено в позові.
Також, відповідач за зустрічним позовом зазначає, що розрахунок збитків з початку укладення договору нічим не обґрунтовано. Розрахунок збитків має бути здійснений виключно з моменту, коли продавець почав утримувати худобу і не міг її реалізувати іншим суб`єктам господарювання і сталося все з вини покупця. Відповідальність про звернення із вимогою поставити товар через рік договором, ані законом не передбачена. Позивач за зустрічним позовом мав змогу в порядку ст. 530 ЦК України звернутися із вимогою щодо виконання поставки.
Факт того, що TOB "Аквітан" 18.07.2018 інформувало ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області у письмовій формі перед плановим прибуттям ВРХ з ФГ "Незалежність" (відповідь Держпродслужби Буринського районного управління) доводить, що 20.07.2018 була погоджена сторонами як дата поставки. Однак, ФГ "Незалежність" не дає пояснень щодо того, чому поставка не відбулася хоча б 20.07.2018.
Також 11.10.2019 представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом надані пояснення від 10.10.2019 № б/н по суті позовних вимог.
У судове засідання 15.10.2019 прибув представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом.
Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом правом на участь у судовому засіданні 15.10.2019 не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Ухвалою суду від 15.10.2019 з ініціативи суду продовжено підготовче провадження на 30 днів включно до 02.12.2019, повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому провадженні на 12.11.2019.
04.11.2019 представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом подано клопотання від 04.11.2019 № б/н про витребування у ТОВ "Аквітан" відомостей щодо прізвища, ім`я та по батькові водіїв, марки та державні номери транспортних засобів, якими надавались послуги фізичною особою-підприємцем Бірюковим О.К. за договором на транспортне обслуговування від 13.10.2017 № 8/10, за кожним актом приймання-прийому робіт (надання послуг) до цього договору та маршрути, за якими вони прямували.
Подане клопотання мотивована тим, що у наданих позивачем за первісним позовом актах приймання-прийому робіт (надання послуг) не зазначено прізвища, ім`я та по батькові водіїв, марки та державні номери транспортних засобів, якими, нібито, надавалися вказані послуги за кожним актом та маршрути, за якими вони прямували. В якості доказу отримання транспортно-експедиційних послуг від фізичної особи-підприємця Бірюковим О.К. за договором на транспортне обслуговування від 13.10.2017 № 8/10 позивачем за первісним позовом надані копії заявок на надання транспортно-експедиційних послуг та актів приймання-прийому робіт (надання послуг). Проте, копій товарно-транспортних накладних, які надавались перевізнику перед виїздом до відповідача за первісним позовом, не надано. У зв`язку з чим, відповідач за первісним позовом просить витребувати відповідну інформацію у позивача за первісним позовом.
07.11.2019 представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом надані пояснення від 04.11.2019 № б/н, які фактично є запереченнями на відповідь на відзив позивача за первісним позовом, в яких останній зазначає, що жодного документа, в якому сторонами договору були спільно заздалегідь узгоджені дати відвантаження тварин: 18.02.2018, 03.04.2018, 04.06.2018, 20.07.2018 не існує. Крім того, за висновком експерта від 01.11.2019 № 9399 за результатами проведення почеркознавчої експертизи підписи на листах, на які посилається товариство, а саме, зокрема, від 27.07.2018, 12.09.2018, 01.10.2018, 16.10.2018, 22.10.2018 та 29.10.2018 від імені голови ФГ "Незалежність" виконані не Камшою Л.Ю., а іншою особою. При цьому, сама Камша Л.Ю. нікого не уповноважувала підписувати будь-які документи від її імені. Також ТОВ "Аквітан" не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту надання йому транспортно-експедиційних послуг з боку фізичної особою-підприємця Бірюкова О.К., зокрема, які саме транспорті засоби (їх марки та державні номери) прибували до фермерського господарства у зазначені товариством дати, а саме: 18.02.2018, 03.04.2018, 04.06.2018, 20.07.2018 та прізвища, ім`я та по батькові водіїв цих транспортних засобів.
Також 07.11.2019 представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом надана відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій останній зазначає, що відповідач за зустрічним позовом, після отримання листа від 19.12.2017 № 28, але не пізніше 02.01.2018 (дата спливу семиденного строку з дня отримання листа від 19.12.2017 № 28), повинен був виконати вимоги пунктів 3.2 та 4.1 договору та надати транспортні засоби для завантаження ВРХ, що товариством зроблено не було. Подальше систематичне порушення договору з боку TOB "Аквітан" виразилось у невиконанні зобов`язання щодо надання автотранспортних засобів для своєчасного прийняття ВРХ згідно умов договору, що в тому числі вказує на зволікання у прийнятті товару, що вподальшому зумовило надіслання TOB "Аквітан" повідомлення від 18.09.2019 № 41 про відмову від договору купівлі-продажу ВРХ від 11.08.2017 № б/н з підстав, передбачених ч. 4 ст. 690 ЦК України.
Згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 664 ЦК України товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Договором від 11.08.2017 не встановлений строк передачі товару, водночас ТОВ "Аквітан" був повідомлений про готовність ВРХ до передачі, що підтверджується надісланим на адресу ТОВ "Аквітан" листом від 19.12.2017 № 28. А відтак, відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України ФГ "Незалежність" виконало обов`язок передати товар ТОВ "Аквітан". Окрім цього, позивачем за зустрічним позовом було вчинено всіх необхідних дій щодо обов`язку надати документи, які зазначені в п. 3.1 договору.
Саме з боку TOB "Аквітан" були вчинені порушення умов договору та Закону, а саме: щодо своєчасного прийняття ВРХ у відповідності з договором; щодо ненадання транспортних засобів для прийняття ВРХ для їх завантаження. Таким чином, саме відповідач за зустрічним позовом відмовився прийняти належне виконання договору, запропонованого позивачем за зустрічним позовом, після письмового інформування товариства про готовність товару для передачі і як наслідок, фермерське господарство не мало змоги виконати свій обов`язок передати ВРХ, тому було вимушене в подальшому нести витрати на утримання ВРХ, на підтвердження яких до зустрічної позовної заяви були надані належні, достатні та допустимі докази. У зв`язку з чим, порушення зобов`язань з боку відповідача за зустрічним позовом підтверджує факт настання негативних для позивача за зустрічним позовом подій у вигляді спричинених збитків.
Що стосується продажу ВРХ ТОВ "Спарта" позивач за первісним позовом зазначає, що із-за систематичного порушення договірних зобов`язань товариством ФГ "Незалежність" змушене було нести незаплановані додаткові витрати щодо утримання худоби в господарстві. Задля зменшення розміру понесених збитків позивач за зустрічним позовом був вимушений продати частину ВРХ ТОВ "Спартак".
Про те, що відповідач за зустрічним позовом тільки один раз, а саме, 18.07.2018 у письмовій формі перед плановим прибуттям ВРХ з ФГ "Незалежність" інформувало Буринське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, що саме 20.07.2018 була погоджена сторонами дата поставки, позивач за зустрічним позовом зазначає, що по-перше, ця відповідь є доказом того, що товариство планувало прибуття ВРХ з ФГ "Незалежність", але транспортні засоби так й не були надані в порушення відповідачем за зустрічним позовом п. 4.1 договору, що підтверджується відсутність належного доказу, а саме товарно-транспортних накладних. По-друге, в частині узгоджених дат, а саме: 18.02.2018, 04.06.2018, 20.07.2018, то слід зазначити, що й тоді ФГ "Незалежність" готово було надати для завантаження ВРХ, що підтверджується актами про зняття ВРХ з карантину, які долучені до зустрічної позовної заяви, тобто 26.01.2018, 26.02.2018, 11.07.2018. По-третє, спростовує твердження відповідача за зустрічним позовом, що 18.02.2018, 03.04.2018, 04.06.2018, 20.07.2018 транспортні засоби прибули до місця завантаження, оскільки в такому разі товариство повинно було звернутися до відповідного державного органу ветеринарної медицини, а саме: Буринського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, який в силу Закону здійснює державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за тваринами, що переміщуються поза межами потужностей, на підтвердження цим управлінням благополуччя місцевості (в частині відсутності інфекційних та інвазійних хвороб тварин) з якого планувалося переміщувати ВРХ, тобто з Луганської області, Біловодського району, с. Бараниківка, вул. Калініна, 19а.
Що стосується долученого висновку експерта фермерське господарство зазначає, що відповідний висновок виготовлений у відповідності до вимог Закону України "Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), в яких не міститься заборона експертові проводити дослідження по копіях. Для проведення вказаної експертизи в розпорядження експертові учасником справи були надані зазначені у висновку копії документів, а оригінали на огляд.
У судове засідання 12.11.2019 прибули представники учасників справи.
Представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні 12.11.2019 заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та надання часу для підготовки заперечень, оскільки товариство на час розгляду справи не одержало від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом заперечень на відповідь на відзив за первісним позовом та відповідь на відзив за зустрічним позовом.
Ухвалою суду від 12.11.2019 повідомлено учасників справи про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 21.11.2019. Клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом про витребування доказів залишено без задоволення.
Представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом до початку розгляду справи надані пояснення, в яких зазначено, що представником 15.11.2019 здійснено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Луганській області щодо транспортних засобів вказаних позивачем за первісним позовом у заявках на надання транспортно-експедиційних послуг. На відповідний запит надано відповідь від 18.11.2019 № 31/13/9-6395, із якої вбачається, що позивачем за первісним позовом в заявках наведені недостовірні відомості щодо двох з чотирьох вказаних у заявках автомобілів.
У судове засідання 21.11.2019 прибули представники учасників справи.
Представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні надані заперечення на відповідь на відзив за зустрічним позовом та пояснення.
В наданих запереченнях та поясненнях позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом зазначає, що почеркознавча експертиза проводилась не по оригіналах документів, а по їх копіях. Згідно п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Тобто, почеркознавча експертиза проводиться тільки по оригіналах. Крім того, на дослідження надавались не всі копії листів ФГ "Незалежність", які містять підпис Камши Л.Ю., і в яких остання визнає, що товар не було поставлено за відсутності вини ТОВ "Аквітан". Експерт, який проводив дослідження, не є експертом, у зв`язку з анулюванням 02.02.2018 свідоцтва. Також позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом вказує, що додаткові витрати на утримання худоби не підтверджуються висновком експерта від 29.07.2019 № 9340. На сьогоднішній день ОСОБА_1 навіть не є експертом.
Ухвалою суду від 21.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2019.
У судове засідання 03.12.2019 прибули представники учасників справи.
Представниками відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом до початку розгляду справи по суті надані пояснення № 3 та пояснення на заперечення представника позивача від 21.11.2019. В наданих поясненнях № 3 відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом зазначає, що ТОВ "Аквітан" не забезпечило прибуття транспорту до відповідача з метою завантаження товару у ті дати, на яких наполягає представник позивача за первісним позовом, а саме: 04.06.2018 та 20.07.2018. ФГ "Незалежність" було готове відпустити тварин, оскільки станом на ці дати вони пройшли ветеринарно-санітарні заходи по підготовці для відправлення до ТОВ "Аквітан". Крім того, ТОВ "Аквітан" не зареєстроване у Реєстрі тварин щодо утримання та розведення коней.
В наданих поясненнях на заперечення представника позивача від 21.11.2019, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом зазначає, що твердження представника позивача за первісним позовом стосовно відсутності повноважень експерта ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки на її повноваження були підтверджені свідоцтвом № 1148 від 07.10.2016. Проведення почеркознавчої експертизи по електрофотокопіях було здійснено експертом відповідно до вимог науково-дослідної роботи, вказаної у вступній частині висновку в переліку використаної літератури. Дана робота була успішно завершена, пройшла апробацію та була прийнята Міністерством юстиції України, як основне керівництво для використання її на практиці експертами-почеркознавцями, і на сьогоднішній день успішно продовжує використовуватися досвідченими експертами-почеркознавцями. Інформація щодо відсутності повноважень експерта Панчошнік І.З. не відповідає дійсності, оскільки відомості про анулювання свідоцтва стосуються періоду звільнення експерта з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Окрім цього, такі відомості вказують лише на те, що експерт не може представляти як фахівець інтереси цієї установи.
У судовому засіданні 03.12.2019 представником позивача за первісним позовом заявлене усне клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, обґрунтовуючи неможливість надання їх під час підготовчого провадження. В обґрунтування неможливості подання відповідних документів позивач за первісним позовом зазначив наступне. У судовому засіданні 21.11.2019 представником відповідача за первісним позовом надані до матеріалів справи пояснення, в яких зазначено, що представником 15.11.2019 здійснено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Луганській області щодо транспортних засобів вказаних позивачем за первісним позовом у заявках на надання транспортно-експедиційних послуг. На відповідний запит надано відповідь від 18.11.2019 № 31/13/9-6395, із якої вбачається, що позивачем за первісним позовом в заявках наведені недостовірні відомості щодо двох з чотирьох вказаних у заявках автомобілів. Позивач за первісним позовом мав можливість ознайомитися з відповідними документами саме під час розгляду справи 21.11.2019. З метою з`ясування відповідних обставин, представником позивача за первісним позовом було спрямовано адвокатський запит № 1 від 28.11.2019 фізичній особі-підприємцю Бірюкову О.К. Оскільки підготовче провадження було закрите 21.11.2019, а відповідь на адвокатський запит позивач за первісним позовом отримав в день слухання справи, представник позивача за первісним позовом просить долучити адвокатський запит та відповідь на нього під час розгляду справи по суті, з огляду на неможливість надання відповідних документів під час підготовчого провадження.
Представник відповідача за первісним позовом заперечив проти долучення відповідних документів, посилаючись на достатність часу для здійснення відповідних дій під час підготовчого провадження.
Вислухавши думки учасників справи та переглянувши надані документи, суд вважає поважними причини неможливості долучення відповідних документів під час підготовчого провадження та вважає за можливе долучити їх під час розгляду справи по суті.
Представник відповідача за первісним позовом Ходош В.Ю. звернувся до суду з усним клопотанням щодо перенесення судових дебатів на іншу дату.
Суд заслухав усне клопотання представника відповідача за первісним позовом та відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки будь-які підстави неможливості розгляду справи по суті в даному судовому засіданні відсутні.
Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.
11.08.2017 між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу великої рогатої худоби (далі - Договір) (том № 1, аркуш справи 18).
Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець (ФГ "Незалежність") в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується передати у власність Покупцю (ТОВ "Аквітан") належний Продавцеві на праві власності товар - велику рогату худобу, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його.
Ціна договору визначена в п. 2.1 Договору та загалом складає 5 298 577 грн.
Згідно п. 2.2 Договору Покупець зобов`язується оплатити вартість товару шляхом попередньої оплати або в день відвантаження ВРХ згідно видаткової накладної, після чого відбувається відпуск Продавцем автотранспорту з ВРХ.
14 серпня 2017 року відповідач за первісним позовом, електронною поштою виставив рахунок № 2 для внесення попередньої оплати за партію телиць поточного року у кількості 156 голів, бичків поточного року 15 голів, телиць 2016 року загальною масою 3480 кг на суму 480 000,00 грн. (том № 1, аркуш справи 19).
ТОВ "Аквітан", за домовленістю сторін, було сплачено 400 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 732 від 14.08.2017, а решту - 80 000 грн. було вирішено сплатити в момент безпосереднього відвантаження товару (том № 1, аркуш справи 20).
Як зазначає позивач за первісним позовом жодної одиниці товару так і не було поставлено.
В зв`язку із відсутністю з боку відповідача за первісним позовом протягом більше ніж чотирьох місяців після підписання договору будь-яких дій, спрямованих на поставку товару або ж узгодження дати поставки, позивач направив на адресу відповідача лист № 238 від 26.12.2017, в ньому вимагалося здійснити відвантаження обумовленого Договором товару у строк не пізніше кінця 2017 року (том № 1, аркуш справи 21).
Відповідно до п. 4.1 Договору транспортування товару здійснюється транспортом Покупця та підтверджується товарно-транспортною накладною, установленої нормами чинного законодавства форми та іншими документами.
Позивач, на виконання даного пункту, 14 лютого 2018 року подав перевізнику - фізичній особі-підприємцю Бірюкову О.К., з яким мав укладений Договір на транспортне обслуговування, заявку № 0001 на надання транспортно-експедиційних послуг.
Місцем завантаження вантажу було зазначено Фермерське господарство "Незалежність", Луганська обл., Біловодський р-н, с. Бараниківка, вул. Калініна, 19а, дата та час завантаження - 18 лютого 2018 року 11:00. Місцем розвантаження мав бути виробничий підрозділ ТОВ "Аквітан".
Як зазначає позивач за первісним позовом 18.02.2018 на місцезнаходження відповідача за первісним позовом прибув транспорт з метою завантаження товару. Однак, товар не був завантажений з невідомих позивачу за первісним позовом причин.
Позивач за первісним позовом також звертає увагу, що відповідна ситуація відбулась також 03.04.2018, 04.06.2018, 20.07.2018.
Між перевізником фізичною особою-підприємцем Бірюков О.К. та ТОВ "Аквітан" до договору № 8/10 від 13.10.2017 укладено та підписано акти приймання-прийому робіт (наданих послуг) (том № 1, аркуші справи 38-41).
Листом № 16 від 27 липня 2018 року відповідач за первісним позовом повідомив, що на виконання вимог Закону України "Про ветеринарну медицину" помістив худобу в карантин, а також, що ветеринарна служба району за незаконними вказівками районного керівництва перешкоджала відвантаженню готової до продажу худоби, відмовляючись надати ветеринарне посвідчення. Таким чином, відвантаження товару після прибуття на територію відповідача за первісним позовом транспортних засобів позивача за первісним позовом у зазначені у вашому листі дати, було унеможливлено з причин, що не залежали від нашої волі (том № 1, аркуш справи 22).
Позивач за первісним позовом звернувся із письмовою претензією до відповідача за первісним позовом про зобов`язання відвантаження товару за Договором купівлі-продажу від 11.08.2017, в якій просив виконати поставку вже оплаченого товару у строк не пізніше 07.08.2018 (том № 1, аркуш справи 23).
В жовтні 2018 року позивач за первісним позовом отримав відразу декілька листів від відповідача за первісним позовом ідентичного змісту, в яких відповідач за первісним позовом зазначив, що з об`єктивних причин, які не підлягають розголошенню, не зміг виконати взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару в заздалегідь обумовлені терміни (том № 1, аркуші справи 24-30).
Відповідно до п. 5.3 Договору за порушення строків виконання зобов`язань за цим Договором Сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій Стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на суму простроченого зобов`язання на кожен день прострочки.
У зв`язку з невиконанням договору купівлі-продажу, позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовною заявою про зобов`язання відповідача за первісним позовом виконати договір поставки в натурі та стягнення пені в розмірі 1 615 122,40 грн.
23.09.2019 до канцелярії суду від Фермерського господарства "Незалежність" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп.
Зустрічна позовна вимога обґрунтована тим, що у зв`язку з ненаданням відповідачем автотранспортних засобів у визначені чинним законодавством терміни для своєчасного прийняття ВРХ та коней ФГ "Незалежність" понесені додаткові витрати щодо утримання худоби в господарстві, які має компенсувати ТОВ "Аквітан".
В обґрунтування доводів викладених у зустрічній позовній заяві позивачем за зустрічним позовом надано висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 9340 від 29.07.2019 (том № 1, аркуші справи 203-226).
У висновку зазначено, що в зв`язку з укладенням Договору купівлі продажу ВРХ від 11 серпня 2017 року між Фермерським господарством "Незалежність" і ТОВ "Аквітан" та не відвантаженням великої рогатої худоби, витрати, понесені Фермерським господарством "Незалежність" на утримання ВРХ за період з серпня 2017 року по березень 2019 року, згідно наданих на дослідження документів бухгалтерського обліку, документально підтверджується в розмірі 20 930 808,66 грн.
Крім того, до матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом надано висновок експерта № 9399 від 01.11.2019 за результатами проведення почеркознавчої експертизи по заяві адвоката Реви О.О. (том № 2, аркуші справи 45-57).
За результатами проведеної експертизи встановлено, що підписи від імені Камши Л.Ю., що містяться в листах № 38 від 05.11.2018, № 36 від 22.10.2018, № 37 від 29.10.2018, № 35 від 16.10.2018, № 29 від 01.10.2018, № 25 від 12.09.2018, № 22 від 23.08.2018, № 16 від 27.07.2018 виконані не Камшою Л.Ю., а іншою особою.
Крім того, до матеріалів справи відповідачем за первісним позовом надано лист № 41 від 18.09.2019 про відмову від Договору купівлі-продажу великої рогатої худоби від 11.08.2017 (том № 1, аркуші справи 195-197).
Заслухавши доводи та пояснення представника позивача за первісним позовом та представників відповідача за первісним позовом, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.
У відповідності з приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положення ст. 525 Цивільного кодексу України визначають, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно п. 2.2 Договору Покупець зобов`язується оплатити вартість товару шляхом попередньої оплати або в день відвантаження ВРХ згідно видаткової накладної, після чого відбувається відпуск Продавцем автотранспорту з ВРХ.
14 серпня 2017 року Відповідач за первісним позовом, електронною поштою виставив рахунок № 2 для внесення попередньої оплати за партію телиць поточного року у кількості 156 голів, бичків поточного року 15 голів, телиць 2016 року загальною масою 3480 кг на суму 480 000,00 грн.
ТОВ "Аквітан", за домовленістю сторін, було сплачено 400 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 732 від 14.08.2017, а решту - 80 000 грн. було вирішено сплатити в момент безпосереднього відвантаження товару.
Тобто, позивач за первісним позовом сплатив відповідачу за первісним позовом попередню оплату за договором купівлі-продажу від 11.08.2017 в загальному розмірі 400000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 732 від 14.08.2017.
Враховуючи наведені норми у відповідача за первісним позовом виник обов`язок передати зазначений у рахунку товар відповідно до умов Договору. Факт одержання коштів в загальній сумі 400000,00 грн підтверджується, є доведеним, а також не заперечується самим відповідачем.
Судом встановлено, що точної дати виконання поставки договором не визначено.
Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
26.12.2017 ТОВ "Аквітан" звернулося з листом № 238 до ФГ "Незалежність" з приводу невиконання умов договору та просило здійснити відвантаження ВРХ в кількості, по стандартам, технічним умовам, що передбачені договором купівлі-продажу від 11.08.2017. У випадку відсутності такої можливості просило направити лист з поясненнями та запланованими строками.
У зв`язку з подальшим невиконанням умов договору, а також з метою досудового врегулювання спору, позивачем за первісним позовом було сформовано та направлено на адресу відповідача за первісним позовом претензію № 1, в якій просив виконати поставку вже оплаченого товару у строк не пізніше 07.08.2018. В даній претензії позивач за первісним позовом попередив відповідача за первісним позовом про те, що покупець буде змушений звернутись до Господарського суду Луганської області із заявою про зобов`язання поставити товар та стягнення неустойки.
В жовтні 2018 року позивач за первісним позовом отримав відразу декілька листів від відповідача за первісним позовом ідентичного змісту, в яких відповідач за первісним позовом зазначив, що отримавши листа та претензію № 1 ФГ "Незалежність" повідомляє, що з об`єктивних причин, які не підлягають розголошенню, не зміг виконати взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару в заздалегідь обумовлені терміни та просив не застосовувати штрафні санкції.
Станом на момент розгляду справи товар не поставлено та гроші не повернуто.
Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
- вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
- надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець проінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
В матеріалах справи відсутні докази, а відповідачем за первісним позовом не доведено того факту, що ним вчинялись будь-які дії направлені на передання товару, наприклад, чи направлялись акти приймання-передачі та повідомлення про готовність товару для відвантаження.
Що стосується почеркознавчої експертизи № 9399 від 01.11.2019, долученої до матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом, за результатом якої встановлено, що підписи від імені Камши Л.Ю., що містяться в листах № 38 від 05.11.2018, № 36 від 22.10.2018, № 37 від 29.10.2018, № 35 від 16.10.2018, № 29 від 01.10.2018, № 25 від 12.09.2018, № 22 від 23.08.2018, № 16 від 27.07.2018 виконані не Камшою Л.Ю., а іншою особою, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що на всіх листах, які були предметом дослідження, міститься відтиск печатки ФГ "Незалежність", проти якої не заперечує відповідач за первісним позовом.
Суд вважає за необхідне відзначити, що відповідність вказаного відтиску печатки сторонами не оспорювалась, будь-які заперечення щодо дійсності вказаного відтиску печатки на листах та інших документах відсутні, як і відсутні докази того, що печатка, якою було завірено підпис директора, була втрачена або викрадена.
Крім того, підпис сторони (сторін) на правочині підтверджує лише форму правочину, в якій його вчинено, а відповідно, сам факт вчинення правочину юридичними особами підтверджується наявністю печатки на документі, вчиненому в письмовій формі.
Таким чином, слід відзначити, що наявність печатки на спірних документах є свідченням скріплення не підпису особи, а самого документу.
Між тим, доказів втрати підприємством відповідача печатки та доказів наявності звернення до правоохоронних органів за фактом незаконного використання його печатки матеріали справи не містять.
Таким чином, відповідач за первісним позовом, як суб`єкт підприємницької діяльності, несе повну відповідальність за законність використання його печатки. У даному випадку матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначених штампів, їх підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі ФГ "Незалежність".
Отже, відтиск штампів підприємства, наявний на документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської діяльності.
Крім того, будь-яких дій направлених на повідомлення ТОВ "Аквітан" стосовно направлення листів підписаних не уповноваженою особою ФГ "Незалежність" не вживалось.
Суд також звертає увагу на наступне. Судом встановлено, що експертне дослідження було проведено по електрофотокопіях документів.
Згідно ст. 8 Закону України № 4038-XII від 25.02.1994 "Про судову експертизу" методики проведення судових експертиз (крім судово-медичних та судово-психіатричних) підлягають атестації та державній реєстрації в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Таким чином, проведення експертного дослідження по електрофотокопіях взагалі ставить під сумнів висновки, зазначені у висновку експерта № 9399 від 01.11.2019.
З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав щодо не прийняття до уваги листів, що були предметом даного експертного дослідження.
Що стосується надання транспорту для перевезення ВРХ та оформлення відповідних документів, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4.1 Договору транспортування товару здійснюється транспортом Покупця та підтверджується товарно-транспортною накладною, установленої нормами чинного законодавства форми та іншими документами.
На виконання умов п. 4.1 Договору та в підтвердження факту надання транспорту для отримання ВРХ, позивачем за первісним позовом надано до матеріалів справи договір № 8/10 від 13.10.2017 на транспортне обслуговування (том № 1, аркуші справи 31-32), заявка № 0001 від 14.02.2018 на надання транспортно-експедиційних послуг (том № 1, аркуші справи 33-34), заявка № 0002 від 29.03.2018 на надання транспортно-експедиційних послуг (том № 1, аркуш справи 35), заявка № 0003 від 30.05.2018 на надання транспортно-експедиційних послуг (том № 1, аркуш справи 36), заявка № 0004 від 16.07.2018 на надання транспортно-експедиційних послуг (том № 1, аркуш справи 37) та акти приймання-прийому робіт (надання послуг) № 1 від 20.02.2018, № 2 від 05.04.2018, № 3 від 07.06.2018, № 4 від 24.07.2018 (том № 1, аркуші справи 38-41).
Судом встановлено, що договір на транспортне обслуговування № 8/10 від 13.10.2017 підписано сторонами та скріплено печатками, відомості про його неправомірність в силу приписів ст. 203 Цивільного кодексу України відсутні.
Таким чином, листом № 16 від 27.07.2018 відповідач за первісним позовом фактично підтвердив прибуття на територію ФГ "Незалежність" транспортних засобів ТОВ "Аквітан".
Крім того, узгодження дат опосередковано підтверджується наданими відповідачем за первісним позовом актами на поставку/зняття тварин на профілактичний карантин (том № 1, аркуші справи 128-137), але передача товару з невідомих для позивача за первісним позовом причин так і не відбулась.
Доводи відповідача щодо неточності зазначеного одного транспортного засобу у заявках до договору судом не приймаються, оскільки не спростовуються самого факту прибуття автомобільного транспорту на територію ФГ "Незалежність". Крім того, із пояснень представника позивача за первісним позовом, наданих під час судового засідання, вбачається, що при заповненні заявки було допущено помилку. Дані інших транспортних засобів відповідають дійсності. Крім того, як зазначив представник позивача за первісним позовом, заявки підтверджують перевізнику факт замовлення на перевезення і дозволяють розробляти власну логістику, а саме надання послуг з перевезення підтверджуються актами виконаних робіт (наданих послуг).
Щодо не оформлення товарно-транспортних накладних, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, в редакції станом на момент відправлення транспорту (далі - Правила), основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.
Згідно п. 11.4 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.
Згідно термінології Правил вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.
У відповідності з пунктами 11.4 та 11.6 Правил таким замовником буде тільки вантажовідправник, який володіє товаром.
Таким чином, замовником перевезення може бути і вантажовідправник і вантажоотримувач, а заповнювачем товарно-транспортної накладної - тільки вантажовідправник.
З огляду на викладене, товарно-транспортні накладні може скласти тільки вантажовідправник, який володіє всією інформацією про товар, в даному випадку це ФГ "Незалежність".
Оскільки товар відправлено не було, то і товарно-транспортні накладні ФГ "Незалежність" не складались.
Проте, факт надання транспортних послуг підтверджується іншими документами, зокрема, договором № 8/10 від 13.10.2017 на транспортне обслуговування, заявками та актами приймання-прийому робіт (надання послуг), що також узгоджується з п. 4.1 Договору купівлі-продажу від 11.08.2017.
Судом встановлено, що договір купівлі-продажу від 11.08.2017 підписано сторонами та скріплено печатками, відомості про його неправомірність в силу приписів ст. 203 Цивільного кодексу України відсутні.
Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Стаття 654 Цивільного кодексу України визначає, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що договір купівлі-продажу від 11.08.2017 не містить умов розірвання договору в односторонньому порядку.
Направлений відповідачем за первісним позовом лист № 41 від 18.09.2019 про відмову від договору купівлі-продажу великої рогатої худоби від 11.08.2017 на адресу позивача за первісним позовом суперечить ст.ст. 654, 651 Цивільного кодексу України, а тому судом не приймається.
Посилання відповідача за первісним позовом на приписи ст. 690 Цивільного кодексу України є безпідставними, оскільки позивач за первісним позовом не зволікав з прийняттям товару та не відмовлявся від його прийняття, про що свідчать матеріали справи.
Таким чином, на момент прийняття рішення у справі договір є чинним зі строком дії до 31.12.2019.
Враховуючи викладене вище, а також з урахуванням того, що відповідач за первісним позовом не виконав своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу від 11.08.2017, а ні у семиденний строк з моменту пред`явлення претензії № 1, а ні до цього часу, позовна вимога про виконання в натурі поставки товару підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо позовної вимоги про стягнення пені суд звертає увагу на наступне.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
В силу приписів ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.
Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 5.3 Договору за порушення строків виконання зобов`язань за цим Договором Сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій Стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на суму простроченого зобов`язання на кожен день прострочки.
Позивач за первісним позовом нарахував пеню на суму не поставленого товару за договором.
Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
З встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з поставки, в межах яких відповідач за первісним позовом повинен був поставити товар.
Зобов`язання поставити (передати) товар за своєю природою не є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, пеня в даному разі нарахована безпідставно, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо стосується зустрічної позовної заяви, то суд зазначає наступне.
За приписами ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрату або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України).
Згідно зі ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.
Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд, перш за все, повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу майнової відповідальності. Водночас господарському суду слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 623 Цивільного кодексу України) від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 Цивільного кодексу України).
В даній справі спір стосується саме відшкодування збитків, що на думку позивача за зустрічним позовом виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань за договором.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстав кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
Водночас чинне законодавство виходить з принципу презумпції вини особи, яка допустила порушення зобов`язання.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України).
Крім застосування принципу вини, при вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно виходити з того, що збитки підлягають відшкодуванню за умови безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями особи, яка їх завдала, та завданими збитками. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Визначаючи розмір заподіяних збитків внаслідок порушення господарських договорів, до уваги беруться вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Відповідач, в свою чергу, повинен довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.
Відшкодуванню підлягають прямі збитки, що стали безпосереднім та невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.
Проте, у даному випадку позивачем за зустрічним позовом не доведено протиправну поведінку відповідача за зустрічним позовом, як умову настання цивільно-правової відповідальності у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків. З огляду на це, відсутні підстави вважати, що збитки, яких позивач за зустрічним позовом начебто зазнав, є наслідком дій відповідача за зустрічним позовом, а відтак, позивачем за зустрічним позовом не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача за зустрічним позовом та завданими позивачу за зустрічним позовом збитками.
В даному випадку у позивача за зустрічним позовом відсутнє право вимагати від відповідача за зустрічним позовом відшкодування збитків з огляду на відсутність факту, який би свідчив, що понесені майнові втрати позивача за зустрічним позовом зумовлені протиправними діями відповідача за зустрічним позовом і всупереч вжитих ним заходів були невідворотним результатом порушення саме відповідачем за зустрічним позовом свого зобов`язання за договором.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом не доведено склад цивільного правопорушення відповідачем за зустрічною позовною заявою за спірними правовідносинами.
Таким чином, у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 7 200 грн. 00 коп. покладається на відповідача за первісною позовною заявою. Решта судових витрат за первісною позовною заявою покладається на позивача за первісною позовною заявою. Судові витрати за зустрічною позовною заявою покладаються на позивача за зустрічною позовною заявою.
Надмірно сплачений судовий збір в сумі 876 грн. 21 коп. підлягає поверненню позивачу за первісною позовною заявою за ухвалою суду.
У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Первісну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" до Фермерського господарства "Незалежність" про виконання в натурі поставки товару згідно договору купівлі-продажу та стягнення 1 615 122 грн. 40 коп. задовольнити частково.
2.Зобов`язати Фермерське господарство "Незалежність", Луганська область, Біловодський район, село Бараниківка, вул. Калініна, 19а, ідентифікаційний код 13411992 виконати в натурі поставку товару згідно договору купівлі-продажу великої рогатої худоби від 11.08.2017, зазначеного в рахунку на оплату від 14.08.2017 № 2 на суму 480 000 грн., а саме: передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Аквітан", м. Суми, вул. Кузнєчна, 5, ідентифікаційний код 34013185 для відвантаження велику рогату худобу: телиці 2017 року 156 голів, бички 2017 року 15 голів, телиці 2016 року загальною масою 3 480,00 кг, видати наказ позивачу за первісним позовом після набрання рішенням законної сили.
3.У задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені в сумі 1 615 122 грн. 40 коп. відмовити.
4.Стягнути з Фермерського господарства "Незалежність", Луганська область, Біловодський район, село Бараниківка, вул. Калініна, 19а, ідентифікаційний код 13411992 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан", м. Суми, вул. Кузнєчна, 5, ідентифікаційний код 34013185 судовий збір в сумі 7 200 грн. 00 коп., видати наказ позивачу за первісним позовом після набрання рішенням законної сили.
5.У задоволенні зустрічної позовної заяви Фермерського господарства "Незалежність"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп. відмовити.
6.Судові витрати за зустрічною позовною заявою покласти на позивача за зустрічною позовною заявою.
7.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

8.Повний текст рішення складено і підписано - 10.12.2019.

Суддя А.В. Секірський