ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" грудня 2019 р. м.Київ Справа№ 910/13937/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Куксова В.В.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «ОСКАР»

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018, повний текст якого складено та підписано 11.12.2019

у справі №910/13937/18 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Пойнт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «ОСКАР»

про стягнення 504 645,40 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/13937/18 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «ОСКАР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел Пойнт» заборгованість у розмірі 415 550,62 грн, пеню у розмірі 78 272,67 грн, інфляційні втрати у розмірі 617,12 грн, 3% річних у розмірі 7 033,37 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 522,11 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 та залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019, справу №910/13937/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Скаржник в апеляційній скарзі також просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Згідно із ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до положень Закону України «Про судовий збір" ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становлять 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Сума судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до господарського суду з даним позовом становила 7 569,68 грн.

Таким чином, скаржник за подачу апеляційної скарги мав би сплати судовий збір у розмірі 11 354,52 грн (1 769,68 * 150%). Однак, останнім не надано доказів сплати судового збору у зазначеному розмірі.

При цьому, посилаючись на скрутне матеріальне становище просить на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

Так, відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Вказане узгоджується з правою позицією Верховного Суду, яка, зокрема, викладена в ухвалі від 11.11.2019 у справі №908/870/19.

Крім того, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів для сплати судового збору без надання відповідних доказів не можуть вважатися підставою для відстрочки такої сплати.

Проте, скаржником відповідно до вимог ст.ст.76, 77 ГПК України не надано будь-яких доказів того, що в нього станом на дату звернення до суду з апеляційної скаргою відсутні кошти для оплати судового збору, а також не надано жодних доказів того, що до дати винесення у цій справі судового рішення у останнього з`являться грошові кошти для оплати судового збору.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів у даному випадку не вбачає правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Отже, вищенаведене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху у відповідності до ст.260 ГПК України.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення останнім в установленому порядку не було отримано, у судовому розгляді даної справи участі не приймав, а також до цього часу у даному процесі не мав представників. Натомість, про оскаржуване судове рішення дізнався лише 24.10.2019 під час ознайомлення з матеріалами іншої справи №910/6421/19.

Проте, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційний інстанції визнає неповажними, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 113, 116 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Положеннями статті 242 ГПК України передбачено правила обрахування дня вручення судового рішення, а ч.ч.2, 3 ст.256 ГПК України врегульовано правила поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 23.10.2018 відкрито провадження у справі №910/13937/18 та направлено її учасникам справи 25.10.2018, а також отримано останніми 26.10.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.3-4 т.1).

Крім того, оскаржуване судове рішення у справі №910/13937/18 прийнято та складено повний текст - 11.12.2018, а також направлено учасникам справи - 12.12.2019.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване судове рішення скаржник отримав 13.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.61 т.1).

Проте, апеляційна скарга скаржником надіслана до суду першої інстанції 13.11.2019, тобто з пропуском двадцятиденного строку як з дня складання повного судового рішення так і з дня його вручення скаржнику.

За загальним правилом ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обов`язок з доведення поважності причини пропуску покладається на сторону, яка клопоче про відповідне поновлення в порядку ст. 73, 76 - 79 ГПК України.

Отже, у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, у клопотанні про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження.

При цьому, можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежить виключно від волевиявлення самого скаржника, оскільки має суб`єктивний характер, а заявлення клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити такий строк.

Однак, скаржником не наведено жодних причин, підтверджених відповідними доказами, які перешкоджали йому звернутися з відповідною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження з дня вручення скаржнику оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч.3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги. При цьому, скаржнику слід дотриматися зазначених в цій ухвалі вказівок і надати суду заяву про поновлення строку або вказати інші підстави для його поновлення.

Також, для усунення недоліків скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали слід подати докази сплати судового збору у розмірі 11 354,52 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 113, 116, 119, 174, 234, 235, 256, 260, 272 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «ОСКАР» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/13937/18 залишити без руху.

2.Повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК «ОСКАР» про те, що останнє має право усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку або вказати інші підстави для його поновлення, а також доказів сплати судового збору у розмірі 11 354,52 грн.

3.Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК «ОСКАР», що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

4. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

В.В. Куксов