ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1820/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк", скаржник, відповідач-1)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 (головуючий - суддя Щавинська Ю.М.) та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 (головуючий - суддя Разюк Г.П., судді Богатир К.В., Діброва Г.І.)

у справі № 916/1820/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "К.М.Б. " (далі - ТОВ "К.М.Б.", позивач)

до відповідача-1: ПАТ "Промінвестбанк",

відповідача-2: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - управління ДВС, відповідач-2),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна

про визнання результатів електронних торгів недійсними, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

1. Історія справи

1.1. ТОВ "К.М.Б." звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до ПАТ "Промінвестбанк" та управління ДВС, в якому просило:

- визнати недійсними результати електронних торгів від 09.10.2017 з реалізації нежитлових будівель зальною площею 2 332,8 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2 (реєстраційний номер лота 238136, початкова ціна 3 696 000 грн), які оформлено протоколом електронних торгів від 09.10.2017 №289422;

- визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2017 в рамках зведеного виконавчого провадження № 53051882;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 3372 від 19.12.2017, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною;

- скасувати рішення приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни, індексний номер: 38820180 від 19.12.2017 про державну реєстрацію за ПАТ «Промінвестбанк» права власності на нежитлові будівлі загальною площею 2 332,8 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2.

1.1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що електронні торги проведено з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Порядку реалізації арештованого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, що призвело до незаконного відчуження майна ТОВ "К.М.Б.", яке використовувалось ним для здійснення господарської діяльності, що негативно впливає на його права та законні інтереси та має наслідком порушення його права на отримання прибутку, оскільки розмір прибутку товариства безпосередньо залежить від наявності у нього майна (активів), яке експлуатується ним у господарській діяльності для досягнення цілей, передбачених статутом.

1.2. Одночасно із позовною заявою до Господарського суду Одеської області ТОВ "К.М.Б." подало заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив суд накласти арешт на нежитлові будівлі загальною площею 2 332,8 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

1.2.1. Вказана заява мотивована тим, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову з боку ПАТ "Промінвестбанк" можливе вчинення дій, які в подальшому можуть становити загрозу невиконання чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову ТОВ "К.М.Б.", оскільки існує загроза відчуження майна, яке незаконно вибуло з власності ТОВ "К.М.Б." на користь інших осіб, внаслідок чого стане неможливим поновлення порушених прав ТОВ "К.М.Б.".

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.07.2019, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019, заяву ТОВ "К.М.Б." про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на нежитлові будівлі загальною площею 2 332,8 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

2.2. Судами враховано, що згідно з даними протоколу від 09.10.2017 № 289422 про проведення електронних торгів, на виконання статті 49 Закону України "Про іпотеку" та згідно із заявою ПАТ "Промінвестбанк" від 18.10.2017, актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2017 передано нежитлові будівлі загальною площею 2 332,8 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2 на користь ПАТ "Промінвестбанк" шляхом заліку його забезпечених вимог в рахунок ціни майна, яка складає 3 696 000 грн (початкова ціна майна), а приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. ПАТ "Промінвестбанк" видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 3372 та здійснено державну реєстрацію права власності. Саме ці правочини та правоустановчі документи оскаржуються позивачем.

2.2.1. Суди дійшли висновку, що вжиття обраного заходу забезпечення позову є обґрунтованим, адекватним позовним вимогам та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів ПАТ "Промінвестбанк".

2.2.2. Також суди вважають, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде реалізовано майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі ПАТ "Промінвестбанк", посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "К.М.Б." про забезпечення позову, а також здійснити розподіл судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Місцевим та апеляційним господарським судом:

4.1.1. порушено норми процесуального права, а саме частину першу статті 139 та частину сьому статті 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та розглянуто заяву про забезпечення позову, яка не відповідає вимогам закону;

4.1.2. на порушення статті 74 та частини дев`ятої статті 80 ГПК України застосовано арешт на майно ПАТ "Промінвестбанк" зі звільненням заявника від обов`язку доведення належними та допустимими доказами підстав для забезпечення позову;

4.1.3. безпідставно застосовано правову позицію, викладену об`єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18;

4.1.4. забезпечуючи позов, порушено баланс інтересів сторін;

4.1.5. не враховано безпідставність позовних вимог.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "К.М.Б." заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

7.1. Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

7.2. Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

7.3. Предметом касаційного оскарження у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі загальною площею 2 332,8 кв м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2.

7.4. Відповідно статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

7.5. Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

7.6. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

7.7. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

7.8. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

7.9. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

7.10. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип відповідності виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

7.11. Водночас, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина одинадцята статті 137 ГПК України).

7.12. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "К.М.Б." звернулося із позовною заявою про визнання результатів електронних торгів недійсними, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Позовні вимоги мотивовано численними грубими порушеннями процедури оцінки арештованого майна, порядку організації та проведення електронних торгів.

7.13. Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ТОВ "К.М.Б." обґрунтовує її можливістю передчасної реалізації майна зареєстрованим власником до закінчення розгляду цієї справи.

7.14. Судами встановлено, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову полягає у накладенні арешту на майно, що було предметом реалізації на електронних торгах, результати яких оскаржуються.

7.15. Задовольняючи заяву ТОВ "К.М.Б." про вжиття заходів забезпечення позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вжиття обраного заходу забезпечення позову є обґрунтованим, адекватним позовним вимогам та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів ПАТ "Промінвестбанк", а також щодо наявності загрози для істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

7.16. Однак, зазначений висновок судів не є достатньо обґрунтованим доказами, які б підтверджували ці обставини.

7.17. Колегія суддів касаційного суду звертає увагу, що позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

7.18. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

7.19. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

7.20. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

7.21. Водночас, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що висновки суду першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені будь-якими належними та достатніми доказами.

7.22. Колегія суддів погоджується з обґрунтованими доводами скаржника про те, що можливість подальшого відчуження майна ПАТ "Промінвестбанк" на користь третіх осіб ґрунтуються на припущеннях, водночас заява не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про доцільність та необхідність забезпечення позову у визначений заявником спосіб та ймовірність утруднення виконання рішення господарського суду, у разі його невжиття.

7.23. Ні позивачем у заяві про забезпечення позову, ні судами першої та апеляційної інстанцій у судових рішеннях, не наведено будь-яких обставин, які б свідчили про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду по суті спору.

7.24. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими доводи скаржника про порушення судами приписів статті 136, 137 ГПК України.

7.25. Таким чином, колегія суддів вважає, що вжиті судами заходи забезпечення позову не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів, а тому висновки судів про забезпечення позову у даній справі є передчасними.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

8.1. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

8.2. Частинами першою та другою статті 311 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

8.3. Беручи до уваги те, що судом першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, порушено норму частини одинадцятої статті 137 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення про вжиття заходів забезпечення позову, оскаржувані судові рішення про задоволення заяви про забезпечення позову підлягають скасуванню. Правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову в обраний спосіб відсутні, тому у задоволенні заяви ТОВ "К.М.Б." слід відмовити.

9. Судові витрати

9.1. Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

9.2. Судовий збір, сплачений ПАТ "Промінвестбанк" за перегляд ухвали про забезпечення позову у судах апеляційної та касаційної інстанції, покладається на ТОВ "К.М.Б.".

9.3. Судовий збір, сплачений ТОВ "К.М.Б." за подання заяви про забезпечення позову, покладається на заявника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 3 частини першої статті 308, статтями 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 916/1820/19 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "К.М.Б." про вжиття заходів забезпечення позову.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "К.М.Б." (65101, м. Одеса, вул. 25 Чапаївської дивізії, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, провулок Шевченка, 12, ) 1921 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги та 1921 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос