РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019Справа № 910/8759/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо"

до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про звільнення з-під арешту нерухомого майна, зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача:Яцько Р.М.
від відповідача:не з`явився
ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (далі - ТОВ "Інвест-Кредо", позивач) із позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Дарницький РВ ДВС міста Києва, відповідач) про звільнення з-під арешту нерухомого майна, зобов`язання вчинити певні дії.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , однак, указана квартира з 17.02.2017 р. перебуває під арештом, накладеним постановою Дарницького РВ ДВС міста Києва від 16.02.2017 р. у виконавчому провадженні № 53164561 під час примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.12.2013 р. у справі № 753/1279/13 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором № 223337158 від 18.07.2018 р. у сумі 2 031 850,01 грн.

У позові ТОВ "Інвест-Кредо" просить суд зняти арешт з належного на праві власності ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» майна - квартири № АДРЕСА_1 , та зобов`язати Дарницький РВ ДВС міста Києва вчинити дії зі звільнення з-під арешту указаного нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.05.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, у строк, визначений законом, відзиву на позов не надав, надіслав пояснення, у яких зазначив, що спеціальним законом, яким регулюється порядок примусового виконання рішення є Закон України «Про виконавче провадження», на підставі якого державний виконавець проводив усі виконавчі дії за рішенням суду про звернення стягнення на нерухоме майно. Просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Розглянувши заявлені позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 18.07.2008 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (банк, кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) був укладений кредитний договір № 223337158, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 243 000 дол. США на придбання трикімнатної квартири загальною площею 108,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (далі - кредитний договір).

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) уклали договір іпотеки від 18.07.2008 р. (далі - договір іпотеки), відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру № АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2008 р.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_3 .) вимог за кредитним договором № 223337158 від 18.07.2008 р., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі 2 031 850,01 грн.

За результатами судового розгляду вказаних вимог банку рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.12.2013 р. у справі № 753/1279/13, яке набрало законної сили, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був задоволений, у рахунок погашення заборгованості в сумі 2 031 850,01 грн. за кредитним договором № 223337158 від 18.07.2018 р. звернуто стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру № АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності.

05.06.2013 р. на виконання вказаного рішення Дарницьким районним судом міста Києва був виданий відповідний виконавчий лист.

У подальшому цей виконавчий лист був пред`явлений стягувачем (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до Дарницького РВ ДВС міста Києва на примусове виконання, на підставі чого 22.12.2016 р. державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 53164561.

Також судом встановлено, що з метою виконання вказаного рішення суду державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва був накладений арешт на квартиру № АДРЕСА_1 , постановою від 16.02.2017 року, про що 17.02.2017 року внесений відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 29801457.

У подальшому, 29.08.2017 р. постановою державного виконавця від 05.06.2013 р. зазначений виконавчий лист був повернутий стягувачу за п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" з тих підстав, що майно та грошові кошти, на які можна звернути стягнення, у боржника не виявлено. При цьому арешт з нерухомого майна знятий не був.

Також судом встановлено, що 19.10.2018 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) та ПАТ «Оксі Банк» (новий кредитор, іпотекодержатель) були укладені договори відступлення права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 223337158 від 19.10.2018 р. та договором іпотеки від 18.07.2008 р. (далі - договори відступлення права вимоги-1, 2). Відповідно до цих договорів первісний кредитор передає, а новий кредитор (іпотекодержатель) приймає всі права вимоги за указаними кредитним договором та договором іпотеки, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 .

У свою чергу, ПАТ «Оксі Банк» (іпотекодержатель) на підставі договорів відступлення прав вимоги від 19.10.2018 р., відступило ТОВ "Інвест-Кредо" (новий іпотекодержатель) набуті ним від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 223337158 від 19.10.2018 р. та договором іпотеки від 18.07.2008 р. (далі - договори відступлення права вимоги-3, 4).

Відповідно до договорів відступлення права вимоги за кредитним договором кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор приймає на себе всі його права та обов`язки за цим договором. Новий кредитор сплачує кредиторі вартість прав вимоги, що відступаються, в порядку та на умовах, передбачених цим договором (зокрема, для ПАТ «Оксі Банк» дана сума становила - 1 150 000,00 грн., а для ТОВ "Інвест-Кредо" - 1 173 000,00 грн.) (п.п. 2.1, 3.1).

Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі та безвідклично. З дати відступлення права вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатись правом вимоги на власний розсуд без згоди кредитора (п. 2.2 договорів відступлення права вимоги за кредитним договором).

Так само відповідно до договорів відступлення права вимоги за договором іпотеки первісний кредитор передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за договором іпотеки від 18.07.2008 р., укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 З моменту укладення цих договорів новий кредитор набуває статусу іпотекодержателя за договором іпотеки (п. 1.1).

Відступлення права вимоги за договором іпотеки розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки (п. 1.2 договорів відступлення права вимоги за договором іпотеки).

З моменту відступлення права вимоги новий кредитор заміщає первісного кредитора в усіх правовідносинах, які склались між первісним кредитором та боржником за договором іпотеки (п. 2.5 договорів відступлення права вимоги за договором іпотеки).

Права вимоги за договором іпотеки вважаються переданими з моменту підписання акта приймання-передачі відповідно до вимог п. 3.1.2 та за умови здійснення розрахунків відповідно до п. 3.1 (п. 2.3 договорів відступлення права вимоги за договором іпотеки).

Іпотекодержатель зобов`язаний в день укладення цього договору передати новому іпотекодержателю оригінали усіх документів, які підтверджують право вимоги, які є предметом цього договору, про що сторонами складається відповідний акт прийому-передачі (п. 3.1.2 договорів відступлення права вимоги за договором іпотеки).

Після набрання чинності цього договору новий іпотекодержатель зобов`язаний внести за власний рахунок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відступлення прав за договором іпотеки (п. 3.1.2 договорів відступлення права вимоги за договором іпотеки).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договорів відступлення права вимоги-1, 2, ПАТ «Оксі Банк» перерахувало на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти за набуті ним права вимоги у сумі 1 150 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1544363 від 19.10.2018 р.

Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договорів відступлення права вимоги-3, 4, ТОВ "Інвест-Кредо" було сплачено на користь ПАТ «Оксі Банк» 1 173 000,00 грн. вартості відступленого права, про що свідчить платіжне доручення № 1218 від 19.10.2018 р., при цьому ПАТ «Оксі Банк», зі свого боку, передало позивачу оригінали документів, які підтверджують дійсність права вимоги за договором іпотеки від 18.07.2008 р., про що свідчить наявний у справі акт приймання-передачі від 19.10.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, на підставі договорів відступлення права вимоги від 19.10.2018 р. право вимоги до ОСОБА_3 за зобов`язаннями кредитного договору № 223337158 від 19.10.2018 р. та право вимоги на предмет іпотеки - квартиру № АДРЕСА_1 , що є предметом договору іпотеки від 18.07.2008 р., перейшло, спочатку до ПАТ «Оксі Банк», а потім - до ТОВ "Інвест-Кредо" (позивача), як нового кредитора та іпотекодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що, враховуючи набуття права вимоги на предмет іпотеки - квартиру № 194 загальною площею 108,30 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ "Інвест-Кредо" у позасудовому порядку задовольнило свої кредитні вимоги до позичальника ( ОСОБА_3 ), набувши у власність указане нерухоме майно, про що 19.01.2019 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений відповідний запис за № 29801411, що підтверджується наявним у справі витягом з цього реєстру.

Таким чином суд встановив, що власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , є ТОВ "Інвест-Кредо".

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначає, що дії Дарницького РВ ДВС міста Києва з утримання указаного нерухомого майна (квартири) під арештом, накладеного під час виконавчого провадження № 53164561, є такими, що порушують законні права позивача, як власника цього майна, а тому просить звільнити майно з-під арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, норма ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальною, що регулює порядок зняття арешту з майна особи, яка вважає, що майно, належить їй, а не боржникові.

При цьому слід зазначити, що заявлення вимоги лише про зняття арешту з майна є допустимим виключно у разі відсутності спору або відсутності невизнання такого права власності (аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 р. у справі № 903/206/18).

Таким чином, зважаючи на те, що у позивача відсутній процесуальний статус сторони у виконавчому провадженні № 5316456, а оскарження арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження здійснюється у відповідності з приписами ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, довів суду порушення його прав та обґрунтовано звернувся з позовом про зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність спору щодо права власності ТОВ "Інвест-Кредо" на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває під арештом, накладеним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у виконавчому провадженні № 53164561, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зняття арешту з указаного нерухомого майна та зобов`язання Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві вчинити дії зі звільнення цього майна з-під арешту є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення з-під арешту нерухомого майна, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зняти арешт з належної на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2 літера «Б», ідентифікаційний код 39761587) квартири № АДРЕСА_1, та зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (02121, м. Київ, проспект Миколи Бажана, буд. 7 Є, ідентифікаційний код 34968768) вчинити дії зі звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (02121, м. Київ, проспект Миколи Бажана, буд. 7 Є, ідентифікаційний код 34968768) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2 літера «Б», ідентифікаційний код 39761587) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошені його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 21 листопада 2019 року.

Повний текст рішення складений 3 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.