ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р. Справа№ 910/560/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Кубей В.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES)

на рішення Господарського суду міста Києва

від 20.06.2019 (повний текст складено 09.07.2019)

у справі №910/560/19 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Акціонерного товариства спрощеного типу

«Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES)

до Дочірнього підприємства «Рейлін»

про стягнення 15 044,40 Євро, що еквівалентно

476 606,59 грн.,

за зустрічним позовом Дочірнього підприємства «Рейлін»

до Акціонерного товариства спрощеного

типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES)

про стягнення 77 831,71 євро, що еквівалентно 2 392 079,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Акціонерне товариство спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES) (далі - позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Рейлін» (далі - відповідач) про стягення 15 044,40 євро, що еквівалентно 476 606,59 грн.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за укладеним сторонами контрактом від 06.12.2015 №06-12-R.A.G.T.-RAELIN в частині здійснення оплати поставленого товару.

У березні 2019 року Дочірнє підприємство «Рейлін» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES) про стягнення збитків у розмірі 77 831,71 євро, що еквівалентно 2 392 079,78 грн.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за укладеним сторонами контрактом від 06.12.2015 №06-12-R.A.G.T.-RAELIN в частині здійснення поставки продукції належної якості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №910/560/19 первісний позов Акціонерного товариства спрощеного типу "Р.А.Ж.Т.Семенсес" (SAS RAGT SEMENSES) до Дочірнього підприємства «Рейлін» про стягнення заборгованості у розмірі 15 044,40 євро (476 606,59 грн) залишено без задоволення; зустрічні позовні вимоги Дочірнього підприємства «Рейлін» до Акціонерного товариства спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES) про стягнення 77 831,71 євро (2 392 079,78 грн) задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства спрощеного типу «Р.А.Ж.Т. Семенсес» (SAS RAGT SEMENCES) на користь Дочірнього підприємства «РЕЙЛІН» 51 471,71 євро, що в еквіваленті становить 1 534 989,33 грн. та 23 024, 84 грн. судового збору; у задоволенні решти зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити повністю та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Скаргу обгрунтовано порушенням місцевим господарським судом вимог процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт зазначив, що місцевим господарським судом не враховано наступних обставин справи:

- станом на дату продажу - березень 2016 року насіння відповідало показникам якості, що підтверджується сертифікатом ISTA;

- погоджений сторонами гарантійний строк для товару - 6 місяців;

- відповідач не звертався до Держспоживслужби для незалежного арбітражного інспектування придбаного насіння;

- укладений відповідачем з Закритим акціонерним товариством «Українські вантажні кур`єри» договір про надання послуг по декларуванню товарів на митному складі від 07.05.2015 № 15-002/мс, а також укладені відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел» договори від 26.05.2014 № 144/14, від 07.03.2017 № 059/17 та складені на виконання договору від 07.03.2017 № 059/17 рахунки-фактури, акти здачі виконаних робіт не містять відомостей, ідентифікуючих товар, переданий на зберігання;

- витрати на вантажно-розвантажувальні роботи у період з 17.03.2016 по 28.02.2019 не погоджені з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел»;

- відповідачем не надано доказів проведення утилізації насіння;

- наявна в матеріалах справи заява відповідача про зарахування зустрічних вимог не містить відомостей про назву, дату складення, вихідний номер, момент вчинення; крім того, відсутні належні докази врученя цієї заяви позивачу;

- між сторонами існує спір, відтак немає підстав для зарахування однорідних вимог в порядку ст.ст. 601, 602 ЦК України;

- в матеріалах справи відсутні відомості про підставу виникнення зобов`язань позивача, строк їх виконання, момент вчинення заяви про зарахування однорідних вимог тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.08.2019 справу №910/560/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства спрощеного типу "Р.А.Ж.Т.Семенсес" (SAS RAGT SEMENSES) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №910/560/19.

08.08.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства спрощеного типу "Р.А.Ж.Т.Семенсес" (SAS RAGT SEMENSES) про долучення документів до матеріалів справи, до якого апелянтом додано довідку про підтвердження зарахування надходжень від сплати судового збору в іноземній валюті від 06.08.2019 № 11-20207/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства спрощеного типу "Р.А.Ж.Т.Семенсес" (SAS RAGT SEMENSES) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №910/560/19 призначено на 22.10.2019.

11.09.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Дочірнього підприємства "РЕЙЛІН", у якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без зін.

20.09.2019 до апеляційного суду надійшла відповідь Акціонерного товариства спрощеного типу "Р.А.Ж.Т.Семенсес" (SAS RAGT SEMENSES) на відзив на апеляційну скаргу.

22.10.2019 до початку судового засідання на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Дочірнього підприємства "РЕЙЛІН" про перенесення розгляду справи у зв`язку із неможливістю представника бути присутнім в судовому засіданні, оскільки він представляє інтереси обвинуваченої, справа якої №760/15448/19 розглядається в Солом`янському районному суді м. Києва 22.10.2019.

У судовому засіданні оголошувалась перерва на 19.11.2019, 10.12.2019.

В судовому засіданні апеляційного суду 10.12.2019 представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення первісного позову в повному обсязі та відмову у задоволенні зістрічного позову.

Представник відповідача за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив не брати ії до уваги, а рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін..

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 06.12.2015 сторонами укладено контракт №06-12-R.A.G.T.-RAELIN (далі Контракт).

Відповідно до умов Контракту продавець ("Р.А.Ж.Т.Семенсес" (SAS RAGT SEMENSES) продає та поставляє, а покупець (ДП «РЕЙЛІН») купує, приймає та оплачує отриману продукцію - насіння гібридів сорго, на умовах Контракту (п. 1.1).

Кількість та ціна продукції узгоджена додатком №1 до Контракту.

Якість продукції, що поставляється, повинна відповідати наступним показникам: відсутність карантинних об`єктів; насіння інших с/г культур не допускається; схожість - мінімум 85 %; вологість - максимум 13 %; чистота - мінімум 99, 5 %; сортова типовість - мінімум 99, 5 %; маса 1 000 насінин - не менше 28 г; насіння повинно бути однорідне (партія насіння лише однієї фракції (п. 2.2 Контракту).

На виконання умов Контракту позивач поставив відповідачеві для подальшої реалізації насіння гібридів сорго: гібрид Бурго в кількості 7 500 посівних одиниць, за ціною 36 євро за посівну одиницю, на суму 270 000 євро; гібрид Брігга в кількості 1 500 посівних одиниць, за ціною 36 євро за посівну одиницю, на суму 54 000 євро; гібрид Оггана в кількості 3 500 посівних одиниць, за ціною 36 євро за посівну одиницю, на суму 126 000 євро; гібрид Таргга в кількості 1 500 посівних одиниць, за ціною 33,75 євро за посівну одиницю, на суму 50 625 євро; усього на суму 500 625 євро.

Відповідно до п. 4 додатку № 1 до Контракту, згідно якого покупець зобов`язався здійснити оплату в розмірі 100% вартості продукції до 20.06.2016, відповідач переахував позивачеві грошові кошти у розмірі 428 625, 00 євро.

Викладені обставини визнаються сторонами та підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями комерційних рахунків (інвойсів) та витягами з банківського реєстру про суми перерахованих коштів.

10.05.2018 сторонами укладено додаткову угоду №1 до Контракту, згідно якої погоджено відстрочення платежу (боргу) покупцю по виплаті грошових коштів за контрактом в сумі 72 000 євро до 30.10.2018 (п. 2.1).

Згодом, згідно лабораторних досліджень, проведених Державним підприємством «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції» Міністерства аграрної політики та продовольства України та Українською лабораторією якості і безпеки продукції Агропромислового комплексу Національного університету біоресурсів і природокористування України, виявлено факт невідповідності товару умовам Контракту (протоколи випробувань від 28.07.2017 № 427н-17, від 11.02.2018 № 179н-18, від 27.02.2018 № 261н-18, №260н-18).

В результаті досліджень виявлено, що насіння гібридів сорго Бургго та Оггана 2016 року поставки в кількості 2 636 посівних одиниць на загальну суму 94 896 євро були на межі стандарту якості на момент передачі продукції і не відповідали українському стандарту якості насіння сорго (ДСТУ 2240-93).

Листами від 31.10.2017 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) звернувся до відповідача за первісним позовом (позивачем за зустрічним) з вимогами про сплату боргу в розмірі 266 540 євро та боргу в сумі 72 000,00 євро, наявних станом на 31.10.2017.

У листі-відповіді відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) зазначив, що у вересні 2017 року ним було відібрано у встановленому законом порядку зразки насіння сорго з непроданих партій насіння сорго, яке придбано у позивача з метою визначення його посівних якостей і передано для дослідження Державному підприємству «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції» Міністерства аграрної політики та продовольства України. У листі йдеться про те, що за результатами лабораторних досліджень виявлено невідповідність якості поставленого позивачем насіння сорго стандартам у деяких партіях, у зв`язку з чим відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) було прийнято рішення повторно перевірити якісні показники всіх куплених лотів в іншій лабораторії - Українській лабораторії якості і безпеки продукції Агропромислового комплексу Національного університету біоресурсів і природокористування України. За результатами досліджень виявлено різке спадання схожості насіння деяків лотів. Враховуючи особливості культури сорго, згідно яких зниження схожості насіння відбувається після 6-8 років зберігання, наявні підстави вважати, що поставлене насіння було на межі стандарту якості.

Листом від 26.01.2018 №10 відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) повідомив позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про поставку неякісного насіння та запропонував повернути цей товар вартістю 50 832 євро.

Згідно листа від 29.11.2017 №114 відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) звернувся до позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) з вимогою повернути залишки некондиційного насіння на суму 127 584 євро, придбаного у нього згідно Контракту, додатково повідомивши, що його представниками в листопаді 2017 року були відібрані зразки, що поставлялися за Контрактом в тому числі.

В подальшому відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), згідно листів від 01.11.2017, 21.11.2017, 19.01.2018, повідомляв позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про факт поставки неякісного насіння гібридів сорго та просив повернути товар або зменшити суму заборгованості.

Згідно листа-відповіді від 12.12.2017 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) відхилив викладену у листі від 29.11.2017 №114 претензію, посилаючись на дотримання ним умов Контракту.

18.12.2018 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) направив відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, у якій повідомив про зарахування однорідного зобов`язання в частині зарахування заборгованості за поставлений товар у сумі 72 000 Євро та звернувся з вимогою оплатити витрати, понесені ним в зв`язку із постачанням неякісного товару у сумі 149 831,71 Євро.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, які поставляються, належним товаросупровідним документом, що надається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Пололеннями ст. 13 Закону України "Про насіння та садивний матеріал" передбачено, що суб`єкти насінництва та розсадництва зобов`язані гарантувати відповідність насіння і садивного матеріалу, що підлягає реалізації, сортовим і посівним (товарним) якостям, зазначеним у сертифікатах на насіння і садивний матеріал.

Сертифікат на насіння - документ про відповідність, що засвідчує сортові або посівні якості насіння (ст.1 Закону України "Про насіння і садивний матеріал").

Суб`єкт насінництва на підставі ст. 22 Закону України "Про насіння і садивний матеріал" гарантує відповідність сортових і посівних якостей насіння, а суб`єкт розсадництва - сортових і товарних якостей садивного матеріалу вимогам законодавства у сфері насінництва та розсадництва, про що зазначається у сертифікатах.

У разі порушення гарантій суб`єкт насінництва та розсадництва несе відповідальність згідно із законом.

За змістом ст. 23 Закону України "Про насіння і садивний матеріал" встановлює арбітражне (експертне) визначення посівних якостей насіння і товарних якостей садивного матеріалу може здійснюватися на вимогу споживача або суб`єкта насінництва та розсадництва центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) у сфері насінництва та розсадництва.

Згідно з ч. 2 ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Тобто, обов`язок доказування у справах даної категорії лежить на продавцеві, який для звільнення себе від обов`язку повертати сплаченої за товар грошової суми повинен довести, що недоліки виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення останнім правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили, або довести, що він не знав або не міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, і невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Продавець (позивач за первісним позовом) не довів, що різке зниження якості товару відбулося не з вини продавця.

Відповідно до ст. 677 ЦК України строк придатності товару визначається періодом часу, який обчислюється з дня його виготовлення і протягом якого товар є придатним для використання, або терміном (датою), до настання якого товар є придатним для використання.

Продавець згідно п. 3 ст. 677 ЦК України зобов`язаний передати покупцеві товар, на який встановлено строк придатності, з таким розрахунком, щоб він міг бути використаний за призначенням до спливу цього строку.

Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк (п. 2 ст. 680 ЦК України).

Виходячи з умов Контракту (до підписання угоди № 1 від 10.05.2018) пріоритетним правом є міжнародне, врегулювання спорів відбувається за правилами Міжнародної насіннєвої організації. Ніон. Швейцарія.

За нормами міжнародного права, до яких приєдналася Україна, а саме Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року (далі за текстом Конвенція), на покупця та продавця згідно контракту поширюються норми та приписи Конвенції.

За приписами ст. 35 Конвенції продавець повинен поставити товар, який за кількістю, якістю й описанням відповідає вимогам договору і який затарований чи упакований так, як це вимагається за договором.

Положення ч. 2 цієї ж статті визначають серед іншого, що крім випадків, коли сторони домовились про інше, товар не відповідає договору, якщо він не придатний для тих цілей, для яких такий товар звичайно використовується та не має якостей товару, представленого продавцем покупцеві як зразок чи модель.

Продавець несе відповідальність за договором і за цією Конвенцією за будь-яку невідповідність товару, яка існує в момент переходу ризику на покупця, якщо навіть ця невідповідність стає очевидною тільки пізніше (ст. 36 Конвенції ). Продавець також несе відповідальність за будь-яку невідповідність товару, яка виникає після моменту переходу ризику на покупця і є наслідком порушення ним будь-якого свого зобов`язання, включаючи порушення будь-якої гарантії того, що протягом того чи іншого строку товар буде залишатися придатним для звичайних цілей чи якої-небудь конкретної цілі, або буде зберігати обумовлені якості чи властивості.

В той же час, враховуючи приписи ст.36 Конвенції слід зробити висновку, що продавець може нести відповідальність за невідповідність товару і після його поставки покупцю, якщо це є наслідком порушення продавцем будь-якого свого зобов`язання. Таке порушення може серед іншого включати порушення будь-якої гарантії, що протягом того чи іншого строку товар буде залишатися придатним для звичайних цілей чи якої-небудь конкретної цілі, або буде зберігати обумовлені якості чи властивості.

У відповідності до ст.39 Конвенції, покупець втрачає право посилатися на невідповідність товару, якщо він не повідомляє продавця про характер невідповідності в розумний строк після того, як вона була чи повинна була бути виявлена покупцем. При цьому покупець втрачає право посилатися на невідповідність товару у будь-якому разі, якщо він повідомляє продавця про нього не пізніше, ніж у межах дворічного строку, рахуючи з дати фактичної передачі товару покупцеві, оскільки цей строк не суперечить строку гарантії.

Таким чином, зазначена стаття Конвенції не визначає який саме термін є розумним, але встановлює, що цей термін починається не з моменту поставки товару, а з моменту, коли покупець виявив чи повинен був виявити невідповідність товару, та не повинен перевищувати 2 роки.

Як встановлено матеріалами справи, у 2017 році відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) було виявлено зниження схожості поставленого у 2016 році насіння сорго та встановлено, що якість товару, придбаного на підставі Контракту не відповідає його умовам та українському стандарту якості насіння сорго (ДСТУ 2240-93).

За наведених підстав місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про дотримання позивачем за зустрічним позовом строку повідомлення покупця про невідповідність товару умовам якості.

Крім того, судом першої інстанції правомірно відхилено доводи позивача за первісним позовом про пропуск строку позовної давності при зверненні до суду із зустрічним позовом.

14.07.1993 держава Україна ратифікувала Конвенцію ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів 1974 року, яка вступила в силу для України 01.04.1994.

За змістом ст. 9 Конституції України дана Конвенція є невід`ємною частиною національного законодавства України.

До Протоколу про зміну Конвенції про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів 1974 року Україна не приєднувалась, тому такий Протокол не є чинним для України, а Конвенція діє для України в редакції 1974 року.

Положеннями п.1 ст.1 Конвенції визначено умови, за яких вимоги покупця та продавця один до одного, що випливають з договору міжнародної купівлі-продажу товарів або пов`язані з його порушенням, припиненням або недійсністю, не можуть бути задоволені внаслідок закінчення певного періоду часу.Положення даної Конвенції застосовуються автоматично, якщо на момент укладення договору міжнародної купівлі-продажу товарів сторони контракту здійснюють свою комерційну діяльність у Договірних державах.

В силу п. 3 ст. 3 Конвенції, її положення не застосовуються, якщо сторони договору домовились про це у ясно вираженій формі.Оскільки ця Конвенція не передбачає інше, вона застосовується незалежно від права, яке могло б підлягати застосуванню на підставі норм міжнародного приватного права ( п. 2 ст.3 Конвенції).

Строк позовної давності встановлюється на підставі ст. 8 Конвенції в чотири роки.

Право на позов, що випливає з дефекту або іншої невідповідності товару умовам договору, згідно п. 2 ст. 10 Конвенці, виникає від дня фактичної передачі товару покупцеві або його відмови прийняти товар.

Оскільки сторони контракту, які на момент укладення контракту здійснювали свою комерційну діяльність у Договірних державах, не виключили застосування Конвенції у ясній формі, питання щодо наявності чи відсутності пропуску строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду підлягає вирішенню з урахуванням положень Конвенції ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів 1974 року.

Після підписання додаткової угоди № 1 від 10.05.2018 пріоритетним правом, яке застосовується до Кконтракту у справі, було визначено право України.

Відповідно до ст. 681 ЦК України до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених ст.680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку.

Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін (ч. 2 ст. 259 ЦК України).

Таким чином, враховуючи строк підписання додаткової угоди № 1 від 10.05.2018 до Контракту, а також ту обставину, що зустрічний позов у даній справі подано до суду 06.03.2019, строк позовної давності для пред`явлення вимог до відповідача за зустрічним позовом не сплинув.

За таких обставин, наявні підстави вважати, що в результаті постачання неякісного товару відповідачу за зустрічним позовом заподіяно збитки у розмірі 123 471,71 євро, в тому числі: 94 896 євро - вартість поставки неякісного насіння Сорго, 21 652,55 євро - витрати по списанню та утилізації насіння Сорго; 6 923,16 євро - витрати по митному оформленню за зберігання насіння Сорго.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків відповідно до ст. 11 ЦК України, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди на підставі п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 ГК України).

За змістом положень чинного законодавства обов`язковими умовами покладання відповідальності на винну сторону є наявність збитків, наявність порушення з боку цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок якої спричинено збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

На підтвердження викладених обставин, в матеріалах справи наявні наступні докази: договір №059/17 від 07.03.2017, укладений Дочірнім підприємства «Рейлін» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел» щодо надання послуг по зберіганню під митним контролем товарів та забезпечення їх збереження та митних послуг по декларуванню товару замовника, що переміщаються через митний кордон України; витрати Дочірнього підприємства «Рейлін» на вантажно-розвантажувальні роботи за період з 17.03.2016 по 28.02.2019; договір №144/14 від 26.05.2014 між Дочірнім підприємством «Рейлін» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел» щодо надання послуг зберігання товару замовника у складських приміщеннях; рахунки фактури та акти здачі-приймання виконаних робіт за договором №059/17 та договором №144/14; договір про надання послуг по декларуванню та зберіганню товарів на митному складі №15-002/МС від 07.05.2015; акти здачі-приймання робіт по договору №15-002/МС.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме, протиправної поведінки Акціонерного товариства спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES), яка полягає у поставці неякісного насіння сорго, заподіяння шкоди, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

При цьому, Акціонерним товариством спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES) не доведено суду належними та допустимими доказами, що зниження якості поставленого товару відбулося з вини покупця.

Разом з тим, Дочірнє підприємство «Рейлін» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження наявніості заявленої до стягнення за зустрічним позовом упущеної вигоди в розмірі 26 360 Євро за контрактом, укладеним Дочірнім підприємством «РЕЙЛІН» з Товариством з обмеженою відповідальністю «АСПАРАГУС ЛТД».

Відтак позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню в розмірі 51 471,71 євро (що еквівалентно станом на час прийняття рішення 1 534 989,33 грн), решта зустрічних позовних вимог задоволенню не підлягають в зв`язку із недоведеністю позову в частині наявності упущеної вигоди в розмірі 26 360,00 євро належними та допустимими доказами у справі в зв`язку із поставкою неякісного насіння гібридів сорго.

Крім цього, матеріалами справи встановленого, що 18.12.2018 відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) направив позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в частині зарахування заборгованості за поставлений товар у сумі 72 000 євро.

Отже, в зв`язку з проведеним зарахуванням зустрічних однорідних вимог зобов`язання відповідача як покупця перед позивачем (продавцем) є припиненими в повному обсязі, а зобов`язання продавця перед покупцем склало 77 831,77 євро.

За змістом ст.ст. 202, 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічних одноріднихї вимог, строк яких настав або строк яких не зазначений чи визначений моментом витребування.

Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (ст. 601 ЦК України). Зарахування зустрічних однорідних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування можливе за наявності одночасно наступних умов: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, зокрема грошей). Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Річ є визначеною родовими ознаками (ст. 184 ЦК України), якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Вищезазначені вимоги позивача та відповідача є зустрічними вимогами, адже наявні одночасна участь обох сторін у двох зобов`язаннях і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому зобов`язанні. Також ці вимоги є однорідними - це грошові вимоги, і по обом вимогам настав строк їх виконання.

За результатами перегляду даної справи апеляційний суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правомірно застосовано норми матеріального і процесуального права, відтак правових підстави для зміни чи скасування оскарженого у даній справі рішення суду немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язано обґрунтовувати свої рішення, проте, цей пункт не можна розуміти як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі, в яких застосовується обов`язок надавати обґрунтування, можуть змінюватися залежно від характеру рішення. Так, відхиляючи скаргу, апеляційний суд в принципі може обмежитись прийняттям мотивів оскаржуваного рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волошин проти України" від 10.10.2013, у справі "Хелле проти Фінляндії" від 19.12.1997, у справі "Гарсіа Руиз проти Іспанії" від 21.01.1999).

Оскільки підстави для скасування або зміни судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства спрощеного типу «Р.А.Ж.Т.Семенсес» (SAS RAGT SEMENSES) залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №910/560/19 - без змін.

Матеріали справи №910/560/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.12.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко