ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"03" грудня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/731/19

Суддя господарського суду Пригара Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , м. Перечин б/н від 25.11.2019 року про забезпечення позову, долучену до матеріалів позовної заяви у справі № 907/731/19 за позовом ОСОБА_1 , м. Перечин

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", м. Перечин

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіліс Ужгород", м. Ужгород

до відповідача 3 Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталії Методіївни, м. Ужгород

про визнання недійсним договору від 25.11.2016 року купівлі - продажу незавершеного будівництва - об`єкту житлової нерухомості, готовністю 33%, який розташований в м. Перечин Закарпатської області, по вулиці Ужгородській, будинок 39 А, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0155, площею 0,22 га, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перечинський" Стеатит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіліс Ужгород", посвідчений Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталією Методіївною 25.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2004;

скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіліс Ужгород" на об`єкт незавершеного будівництва - об`єкт житлової нерухомості, готовністю 33%, який розташований в м. Перечин Закарпатської області, по вулиці Ужгородській, будинок 39 А, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0155, площею 0,22 га,

шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232, об`єкт житлової нерухомості, 33% готовності, який розташований в м. Перечин Закарпатської області, по вулиці Ужгородській, будинок 39 А, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0155, площею 0,22 га,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2019 року на адресу Господарського суду Закарпатської області разом із позовною заявою у справі № 907/731/19, надійшла заява ОСОБА_1 , м. Перечин б/н від 25.11.2019 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232, об`єкт житлової нерухомості, 33% готовності, який розташований в м. Перечин Закарпатської області , по вулиці Ужгородській , будинок 39 А, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0155, площею 0,22 га.

Оцінюючи заяву ОСОБА_1 б/н від 25.11.2019 року про забезпечення позову у справі № 907/731/19, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 33% готовності, позивач покликається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіліс Ужгород", у власності якого перебуває вказане нерухоме майно, у зв`язку із поданням позову про визнання недійсним договору, на підставі якого ним було набуто право власності на таке майно, ймовірно вчинить дії по відчуженню об`єкту нерухомого майна.

Наведене, на думку позивача, свідчить про наміри відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіліс Ужгород" уникнути повернення вказаного нерухомого майна у власність відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", що в свою в свою чергу, може утруднити, унеможливити виконання судового рішення у даній справі та є безумовною підставою для забезпечення позову у даній справі.

На підтвердження викладених у заяві про забезпечення позову обставин щодо ймовірного відчуження відповідачем 2 належного йому на праві власності майна, позивач не зазначає жодної обставини, яка би свідчила про підготовку відповідача 2 до вчинення дій щодо відчуження такого майна чи наміри останнього здійснити таке відчуження. Зміст поданої суду заяви про забезпечення позову дублює аргументи позовної заяви щодо наявності у позивача порушених корпоративних прав, за захистом яких остання звернулася до суду із даним позовом. Крім того, подана до суду заява про забезпечення позову не містить жодного додатку, як і не містить покликань заявника щодо неможливості подати суду певні докази на підтвердження викладених у заяві обставин.

Подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову у справі № 907/731/19 не оплачена судовим збором. При цьому, звертаючись до суду із позовною заявою у даній справі та заявою про забезпечення позову у даній справі, ОСОБА_1 подала суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, оскільки сума судового збору, що підлягає сплаті, перевищує 5% розміру річного доходу позивача. Зокрема, річний розмір доходу позивача - ОСОБА_1 складає суму 30 040 грн. пенсії, а судовий збір підлягає сплаті у сумі 3 842 грн. за подання позовної заяви та 960 грн. 50 коп. за заяву про забезпечення позову.

Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпункту 2 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, якщо в позовній заяві об`єднано декілька позовних вимог немайнового характеру, то оплатою судовим збором підлягає кожна із таких позовних вимог.

Згідно із підпунктом 3 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,5 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 1 921 грн.

Оскільки заява про забезпечення позову подана разом із поданням позовної заяви, розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем, підлягає обрахуванню у сукупності - за подання позовної зави та заяви про забезпечення позову.

Виходячи із предмету заявлених позовних вимог, що складається із двох немайнових вимог, та заяви про забезпечення позову, позивачем підлягав сплаті судовий збір у сумі 4 802 грн. 50 коп., що складає більше 5% річного доходу позивача, обрахованого від суми 30 040 грн. отриманої пенсії.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Згідно з частиною 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви справі № 907/731/19 та заяви про забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Системний аналіз наведених положень Господарського процесуального кодексу України дає підстав дійти висновку про те, що позивач, звертаюсь до суду із заявою про забезпечення позову, повинен підтвердити ті обставини, на які він посилається у заяві, певними доказами, на підставі яких суд має встановити обґрунтованість поданої заяви.

Проте, в даному випадку, позивачем до заяви про забезпечення позову, не надано жодних доказів, у підтвердження того, що відповідачем вчиняються будь-які намагання щодо відчуження належного йому майна, які б свідчили про можливе ускладнення чи неможливість виконання рішення суду або позбавлення заявника (позивача) можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить останній.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у даній справі з мотивів, викладених у поданій ОСОБА_1 заяві б/н від 25.11.2019 року.

Керуючись 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 73, 74, 77, 79, 123, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 б/н від 25.11.2019 року в частині звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 907/731/19 задоволити.

2. Звільнити ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у справі № 907/731/19.

3. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , м. Перечин б/н від 25.11.2019 року про забезпечення позову у справі № 907/731/19 відмовити.

4. Копію ухвали надіслати сторонам спору.

5. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу підписано 05.12.2019 року.

Суддя Пригара Л.І.