ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

05 грудня 2019 року Справа № 926/2394/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., секретар судового засідання Циганчук І.В., розглянувши справу

за позовом Чернівецької міської ради

до Чернівецької обласної організації Партії Зелених України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент розвитку Чернівецької міської ради

про звільнення приміщення

Представники:

від позивача Іванович Л.Є., довіреність № 01/02-18/3230 від 08.12.2015 року

від відповідача Боднараш І.Д. голова ЧОО Партії Зелених України

від третьої особи Бузіла В.В., довіреність № 02/01-17/577 від 10.06.2019 року

В С Т А Н О В И В :

Чернівецька міська рада звернулась з позовом до Чернівецької обласної організації Партії Зелених України стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 7182,97 грн, у тому числі пені в сумі 1392,30 грн та звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем свого обов`язку щодо своєчасної оплати орендної плати за нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м. з метою використання під офіс, згідно умов укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна № 228 від 24.07.2013 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по орендній платі в сумі 5790,67 грн, що стало підставою для нарахування пені в сумі 1392,30 грн. У зв`язку з тим, що договір оренди нерухомого майна № 228 від 24.07.2013 року припинив свою дію 23.05.2019 року, позивач заявив вимогу про звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 року справу призначено судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент розвитку Чернівецької міської ради (м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3) та призначено підготовче засідання на 14.11.2019 року - 12:00 год.

05.11.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання за вх. № 3565 про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних ухвалою суду від 28 10.2019 року, а саме: довідки про стан заборгованості відповідача станом на дату подання позовної заяви; відомості розрахунків з 01.09.2018 року по 30.09.2019 року; копії рішення міської ради від 18.02.2019 року, копії Положення «Про департамент розвитку Чернівецької міської ради»; копії Положення «Про відділ з питань обліку та контролю платежів за оренду комунального майна при департаменті розвитку Чернівецької міської ради та копії позовної заяви з відміткою про отримання її третьою особою.

13.11.2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшов лист - відзив на позов за вх.№ 3664, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по орендній платі з врахуванням індексації. Крім того, відповідач до відзиву додав підписаний сторонами додатковий договір № 1 до договору оренди нерухомого майна № 228 від 24.07.2013 року, згідно до якого договір оренди нерухомого майна № 228 від 24.07.2013 року- припинив свою дію 23.05.2019 року, та надав додатковий договір від 01.04.2019 року про зміну орендодавця до договору оренди нерухомого майна, який за твердженням відповідача зазначеним у відзиві - відповідачем не підписаний, оскільки в додатковому договорі відсутні умови щодо відповідальності орендодавця за недотримання задовільного стану майна наданого в оренду. Також відповідач повідомляє, що щомісячно сплачує орендну плату за орендоване приміщення в сумі 1500 грн, та буде здійснювати платежі до укладення додаткового договору про продовження дії договору оренди.

Однак, даний лист - відзив на позовну не відповідає вимогам ч. 6 та ч. 7 ст. 165 ГПК України, а саме відсутні докази надіслання (надання) відзиву іншим учасникам справи, крім того даний лист відзив взагалі не містить підпису особи, яка його склала.

Ухвалою суду від 14.11.2019 року розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 22.11.2019 року 10:30 год.

22.11.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшли пояснення по справі за вх.№ 3784, в якому повідомляється про сплату відповідачем заборгованості по орендній платі в сумі 5202,42 грн (27.05.2019 року в сумі 2000 грн, 20.06.2019 року в сумі 2000 грн, 23.07.2019 року в сумі 1500 грн.) та підтримує позов частині звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м.

22.11.2019 року в судовому засіданні представник позивача подав заяву (вх.№ 2654) про часткову відмову від позову у зв`язку із погашенням відповідачем заборгованості по орендній платі та пені в сумі 7182,97 грн та просить на підставі ст. 130 ГПК України повернути 50% судового збору.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року, суд постановив: 1. Прийняти відмову Чернівецької міської ради в частині стягнення з Чернівецької обласної організації Партії Зелених України заборгованості по орендній платі та пені в сумі 7182,97 грн. 2. Закрити провадження у справі в частині стягнення з Чернівецької обласної організації Партії Зелених України заборгованості по орендній платі та пені в сумі 7182,97 грн. 3. Повернути Чернівецькій міській раді (м. Чернівці, Площа Центральна, 1) 50% судового збору, що складає 960,50 грн, на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», що був сплачений згідно платіжного доручення №1733 від 16.10.2019 року, яке знаходиться в матеріалах справи № 926/2394/19. 4. Розгляд справи в підготовчому засіданні, щодо звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м., відкласти на 05.12.2019 року 11:30 год. за участю представників сторін.

Після судового засідання 22.11.2019 року від відповідача надійшов лист (клопотання) за вх.№ 3787.

Розглянувши даний лист (клопотання) суд констатує, що документ взагалі не містить підпису особи, яка його склала.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 170 ГПК України).

Представник відповідача в судовому засіданні 05.12.2019 року подав відзив на позовну заяву за № 2760, в якому визнає позовні вимоги Чернівецької міської ради до Чернівецької обласної організації Партії Зелених України про звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2019 року подав клопотання вх. № 2761 про повернення Чернівецькій міській раді 50% сплаченого судового збору у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог про звільнення приміщення до розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст. 130 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 185 ГПК України). Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи письмовий відзив за підписом голови ЧОО Партії Зелених України Боднараша І.Д. про визнання позову, а також те, що вказані дії не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає відзив про визнання позову.

Отже, суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши в сукупності надані сторонами докази, встановивши фактичні обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив:

24.07.2013 року між департаментом економіки Чернівецької міської ради та Чернівецькою обласною організацією Партії Зелених України було укладено договір оренди нерухомого майна №228.

Рішенням Чернівецької міської ради від 22.12.2018 року №1604 «Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради» департамент економіки Чернівецької міської ради ліквідовано з 28.02.2019 року та створено департамент розвитку Чернівецької міської ради з 01.03.2019 року.

Рішенням міської ради від 18.02.2019 року №1620 «Про внесення змін до рішення міської ради VII скликання від 22.12.2018 року №1604 «Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради» внесено зміни в дату утворення департаменту розвитку міської ради та визначено його утворення з 21.02.2019 року та затверджено Положення «Про департамент розвитку Чернівецької міської ради», яким визначено, що Департамент розвитку є правонаступником департаменту економіки по діючим договорам оренди приміщень.

На підставі договору оренди нерухомого майна № 228 від 24.07.2013 року орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 20.02.2001 року №145/4 та заяви від 25.06.2013 року №02/01-11-2258/0 передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 36,6 кв.м. розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. А. Шептицького, 23 на другому поверсі будівлі, з метою використання його під офіс (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 2.1. договору орендар за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, затвердженого міською радою, та на дату укладення цього договору, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього договору на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить 642 грн.

Згідно п.п. 2.4., 2.5. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України. Орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п.п. 4.1.3 договору орендар повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Вказаний договір укладено строком на два роки і одинадцять місяців, що діє з 24 липня 2013 року до 23 червня 2016 року включно (п. 1.5. договору).

25.10.2016 року між департаментом економіки Чернівецької міської ради та Чернівецькою обласною організацією Партії Зелених України укладено додатковий договір №1 до договору оренди нерухомого майна №228 від 24.07.2013 року, яким продовжено договір оренди нерухомого майна № 228 на два роки і одинадцять місяців, а саме по 23 травня 2019 року включно, та, починаючи з 25.10.2016 року, змінено розмір орендної плати, яка розрахована згідно додатку №1/1 та складає в місяць з урахуванням ПДВ 1396,21 грн .

Разом з тим, позивач зазначає, що листом від 06.06.2019 року за № 02/01-17/540 повідомив відповідача про припинення договору оренди нерухомого майна №228 від 24.07.2013 року, а також запропонував у добровільному порядку звільнити орендоване приміщення та передати його за актом приймання-передання орендодавцю.

Проте, станом на день розгляду справи, відповідач у добровільному порядку не звільнив орендоване приміщення, що також не заперечується відповідачем.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору оренди нерухомого майна №228 від 24.07.2013 року, належить до комунальної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.08.2005 року, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Стаття 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями щодо комунального майна є органи місцевого самоврядування.

Стаття 10 зазначеного Закону встановлює істотні умови договору, які є чинними на весь строк дії договору. Однією із істотних умов договору оренди є умова щодо повернення майна.

Статтею 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди припиняється, у тому числі, у випадку закінчення строку, на який він було укладений. Аналогічна підстава припинення узгоджена сторонами у п. 7.2 договору оренди.

В силу ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 зазначеної вище статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, додатковою угодою №1 від 25.10.2016 року, строк дії договору оренди нерухомого майна №228 від 24.07.2013 року, було продовжено до 23.05.2019 року.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

У відповідності до ч.4 ст. 284 Господарського кодексу України, статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що строк договору оренди визначаються за погодженням сторін.

За умовами п. 7.2. договору оренди нерухомого майна, цей договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до п.7.8 договору оренди нерухомого майна, після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право на його продовження на нових умовах, у разі належного виконання ним умов договору, крім випадків, коли об`єкт оренди необхідний для потреб орендодавця або в інших випадках, визначених законодавством.

Так, правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо продовження договору на новий строк, то такий договір припиняється.

При цьому, слід зазначити, що ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає, що строк звернення з такою заявою не обмежений місяцем саме після закінчення дії договору, а заінтересована сторона може подати заяву і до закінчення строку дії договору оренди, оскільки такі дії не суперечать вказаному закону та узгоджується з іншими нормативно-правовими актами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач своїм листом №02/01-17/402 від 14.05.2019 року, повідомив відповідача про те, що термін дії договору оренди закінчується 23.05.2019 року і продовжуватись не буде, у зв`язку з чим запропонував звільнити орендоване приміщення та передати його за актом приймання-передавання протягом трьох робочих днів після отримання листа. Даний лист отриманий відповідачем 15.05.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення від 14.05.2019 року

Повторно, листом за № 02/01-17/540 від 06.06.2019 року позивач повідомив відповідача про припинення договору оренди нерухомого майна №228 від 24.07.2013 року, а також запропонував у добровільному порядку звільнити орендоване приміщення та передати його за актом приймання-передання орендодавцю.

Отже, волевиявлення орендодавця щодо припинення договірних відносин і повернення об`єкта оренди підтверджується його листами №02/01-17/402 від 14.05.2019 року та № 02/01-17/540 від 06.06.2019 року, надісланим на адресу відповідача та отримані ним 15.05.2019 року та 07.06.2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення від 14.05.2019 року та від 06.06.2019 року.

Враховуючи те, що позивачем дотримано встановлений в законі строк щодо повідомлення про припинення дії договору оренди нерухомого майна №228 від 24.07.2013 року, суд констатує, що вказаний договір оренди припинений з 23.05.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Обов`язок орендаря після припинення дії договору повернути орендодавцеві об`єкт оренди передбачено також ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», за якою в разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, визначених договором оренди.

Положеннями п. 4.1.17. договору встановлено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів передати орендодавцю за актом приймання-передання об`єкт оренди у належному стані не гіршому ніж на момент передачі майна в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцю збитки, в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Так, враховуючи припинення договору оренди нерухомого майна №228 від 24.07.2013 року та відсутність правових підстав для використання відповідачем приміщення, яке є об`єктом оренди за вказаним договором, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача щодо звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м., а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч. 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 960,50 грн, решту судового збору в сумі 960,50 грн - покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 185, 191, 194, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов`язати Чернівецьку обласну організацію Партії Зелених України (58008, м. Чернівці, вул. Андрія Шептицького, 23, код 23246206) звільнити приміщення, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Шептицького, 23, площею 36,6 кв.м.

Стягувач Чернівецька міська рада (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, код 36068147).

3. Стягнути з Чернівецької обласної організації Партії Зелених України (58008, м. Чернівці, вул. Андрія Шептицького, 23, код 23246206) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, код 36068147) 960,50 грн судового збору.

4. Повернути Чернівецькій міській раді (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, код 36068147) 50% судового збору, що складає 960,50 грн, на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», що був сплачений згідно платіжного доручення № 1733 від 16.10.2019 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Львівського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.12.2019 року.

Суддя М.В. Швець